Єдиний унікальний номер 341/388/23
Номер провадження 1-кс/341/75/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про застосування запобіжного заходу

28 лютого 2023 року місто Галич

Слідчий суддя Галицького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисниці ОСОБА_5 ,

розглянув у судовому засіданні клопотання, подане в межах кримінального провадження від 26 лютого 2023 року № 0000037, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, безробітний, не одружений, раніше судимий:

-вироком Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 21.08.2018 за ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 69 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік; звільнений з місць позбавлення волі 26.04.2019 після відбуття покарання;

-вироком Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 27.02.2020 за ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 69 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки;

-вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області 04.05.2020 за ч.2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. ч. 1, 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць; звільнений з місць позбавлення волі 17.12.2021 після відбуття покарання,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 289 КК України.

встановив:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді із зазначеним клопотанням.

Клопотання обґрунтоване наступним.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення корисливих злочинів проти власності та безпеки руху і експлуатації транспорту, востаннє вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. ч. 1, 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць, звільнившись 17.12.2021 з місць позбавлення волі після відбуття покарання, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і в період не знятої та не погашеної у встановленому законом порядку судимості вчинив нове кримінальне правопорушення.

Так, 25.02.2023 у вечірню пору доби ОСОБА_4 , прогулюючись у м. Бурштині Івано-Франківського району, і знаючи, що за місцем його постійного проживання у гаражі сусіда ОСОБА_6 знаходиться легковий автомобіль марки «ВАЗ 21013», реєстраційний номер НОМЕР_1 , близько 23:00 год вирішив незаконно заволодіти вказаним транспортним засобом з метою покататись на ньому автошляхами району.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 пішов до місця свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де, усвідомлюючи незаконний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, підійшов до воріт гаража ОСОБА_6 , які були зачинені на врізний замок, і діючи умисно та повторно, із застосуванням фізичної сили, підняв обидві частини воріт, внаслідок чого вони відчинились, і проник усередину гаражного приміщення.

Надалі ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що ОСОБА_6 залишає ключ від автомобіля у замку запалювання, сів у салон вказаного транспортного засобу, за допомогою наявного у замку запалювання ключа запустив двигун і, маючи можливість розпоряджатися легковим автомобілем ОСОБА_6 , поїхав у напрямку м. Рогатина Івано-Франківського району Івано-Франківської області.

Проїхавши близько 10 км, між с. Конюшки Рогатинської територіальної громади та с. Чагрів Букачівської територіальної громади Івано-Франківського району, в урочищі «Зелена криничка», автомобіль під керуванням ОСОБА_4 заглох і той, не маючи змоги повторно запустити двигун, залишив транспортний засіб на дорозі і пішки повернувся до місця свого постійного проживання.

26.02.2023 о 14 год 10 хв ОСОБА_4 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

27.02.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Допитаний як підозрюваний ОСОБА_4 визнав вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, вказав обставини вчинення злочину.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколами огляду місць події від 26.02.2023, показаннями потерпілого ОСОБА_6 та показаннями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

За вчинення інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбачене максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років і згідно зі ст. 12 КК України такий злочин належить до категорії тяжких.

Вказані обставини дають достатні підстави вважати, що перебуваючи на волі, підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину буде переховуватися від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, не маючи міцних соціальних зв`язків, може у будь-який момент з метою уникнення кримінальної відповідальності покинути місце свого постійного проживання та переховуватись від суду, може вчинити нове кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

У судовому засіданні прокурор клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав та просив його задовольнити. Просив розмір застави призначати на розсуд суду.

Захисник та ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечили щодо застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Просили обрати йому більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту у темну пору доби.

Захисник зазначив, що описані у клопотанні ризики є надуманими. На цей час підозрюваний усвідомив наслідки своїх діянь, оцінює їх критично, щиро кається, що виключає можливість повторного вчинення кримінального правопорушення. Стосовно можливості незаконного впливу на потерпілого і свідків, то захисник вказала на безпідставність таких тверджень, оскільки особа вину визнає.

Сам підозрюваний запевнив, що буде з`являтися за першим викликом суду, органу досудового розслідування, спілкуватися із потерпілим та свідками не буде, а також зобов`язується не вчиняти інших кримінальних правопорушень. Повідомив, що бажає вступити до лав ЗС України.

Надаючи правову оцінку клопотанню слідчого, заслухавши доводи сторін і дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя виходить з такого.

Відповідно до ст. ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_4 , і яке є тяжким злочином з можливістю призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, обґрунтованість повідомленої підозри, яка підтверджена показаннями свідків, потерпілого, підозрюваного, відсутність у підозрюваного постійного джерела доходу та достатньо стійких соціальних зв`язків.

Відповідно до п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Під час досудового слідства встановлено, а в судовому засіданні підтверджено, наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таких висновків слідчий суддя дійшов з огляду на тяжкість передбаченого покарання та відсутність стійких соціальних зв`язків, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. З огляду на те, що свідки і потерпілий у цьому кримінальному провадженні є сусідами підозрюваного, вони знайомі тривалий період часу, слідчий суддя вважає обґрунтованим посилання сторони обвинувачення на наявність ризиків, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім цього, також є наявність такого ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, як вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_4 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення майнових злочинів. Після відбуття покарань належних висновків для себе не зробив і обґрунтовано підозрюється у повторному вчиненні тяжкого корисливого злочину.

Відтак, слідчий суддя дійшов висновку, що докази та обставини, на які посилається прокурор, дають достатні підстави вважати, що для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведені вище, застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання згаданих ризиків, зокрема передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Своєю чергою тримання під вартою є співмірним та доцільним для забезпечення дієвості цього кримінального провадження.

Таким чином, відповідно до частини третьої статті 132 КПК України прокурор довів наявність достатніх підстав вважати, що існує обґрунтована підозра вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні, може бути виконане завдання, для виконання якого орган досудового розслідування звертається із клопотанням.

Разом з тим, під час постановлення ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченими обов`язків, передбачених цим Кодексом (ч. 3 ст. 183 КПК України).

Розмір застави відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд дійшов переконання, що в засіданні поза об`єктивним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, а тому клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 необхідно задовольнити із визначенням розміру застави.

Суд вважає за необхідне визначити заставу відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (з 01.01.2023 становить 2684,0 грн), тобто у сумі 80520,0 гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Галицького районного суду Івано-Франківської області, оскільки такий запобіжний захід є достатнім задля забезпечення дієвості цього кримінального провадження.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених ч. 3 ст. 183 КПК України, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, встановленому в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього, суд вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки:

1. прибувати за кожною вимогою до суду;

2. не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований і проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

4. утримуватись від спілкування з потерпілим, свідками.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у цій ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Відповідно до частини першої статті 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Виходячи із викладеного, керуючись статтями 131, 132, 176-178, 182-184, 194, 197, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , громадянин України, безробітний, не одружений, раніше судимий, терміном до 26 квітня 2023 року (включно).

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 здійснювати в Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)».

Визначити заставу у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 80520 (вісімдесят тисяч п`ятсот двадцять) гривень 0 коп. у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так й іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом строку дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1. прибувати за кожною вимогою до суду;

2. не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований і проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

4. утримуватись від спілкування з потерпілим, свідками.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у цій ухвалі розмірі, оригінал документа із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та суддю Галицького районного суду.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Галицький відділ Івано-Франківської окружної прокуратури.

Строк дії ухвали шістдесят днів, тобто до 26 квітня 2023 року (включно).

Про прийняте рішення повідомити зацікавлених осіб.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддяМикола МЕРГЕЛЬ