1-97/2009
1-в/465/412/22
У Х В А Л А
судового засідання

08.12.2022 року Франківський районний суд м. Львова в складі:
головуючої-судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
представника КЗ «ЛОКПЛ» (лікар-психіатр): ОСОБА_5
особи, стосовно якої розглядається заява: ОСОБА_6

розглянувши у закритому судовому засіданні в м.Львові заяву Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» на предмет продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом: ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який скоїв суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.2 ст.115 КК України, -
в с т а н о в и в:
заступник генерального директора з експертизи КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» ОСОБА_7 та лікуючий лікар-психіатр звернулися в суд із заявою про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заяви покликаються на те, що з 27.01.2022 року виконуються примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 які були застосовані Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08.12.2020 року. Після проведеного лікування та покращення стану, пацієнт був переведений до КНП ЛОР ЛОКПЛ для застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру із звичайним наглядом, згідно Ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08.12.2021р., в умовах 23 відділення, де й перебуває до даного часу.
Востаннє був оглянутий 06.05.2022р. комісією лікарів-психіатрів, яка прийшла до висновку, що пацієнт потребує продовження примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом (висновок №62 від 06.05.2022р.). Відповідна заява була надіслана на адресу Франківського районного суду, який Ухвалою від 20.05.2022р. примусові заходи медичного характеру щодо ОСОБА_6 продовжив.
Згідно ст. 19 Закону України "Про психіатричну допомогу", 04.11.2022р. гр. ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , був оглянутий комісією лікарів-психіатрів (Висновок комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру № 169 від 04.11.2022р.), що прийшла до висновку, що: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент огляду страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді параноїдної шизофренії, з безперервним перебігом з вираженим змішаним типом дефекту. Не зважаючи на покращення психічного стану, порівняно з останнім комісійним оглядом, але відсутністю критики до свого стану та скоєного, - потребує продовження примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.».Враховуючи наведене, просить Продовжити застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом щодо ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У судовому засіданні лікуючий лікар-психіатр, представник заявника ОСОБА_5 заяву підтримав, пояснення надав аналогічні викладеним у заяві. Просить продовжити ОСОБА_6 застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Захисник у судовому засіданні при вирішенні заяви про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні з звичайним наглядом відносно ОСОБА_6 не заперечила. Просила заяву задоволити.
ОСОБА_6 у судовому засіданні щодо продовження йому лікування не заперечував.
Прокурор в судовому засіданні просить задоволити заяву, продовжити ОСОБА_6 застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу.
Заслухавши пояснення учасників процесу, думку прокурора щодо задоволення заяви, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву слід задоволити виходячи з наступного.

Згідно ст. 95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

У відповідності зі ст. 17 Закону України Про психіатричну допомогу, якщо буде потреба продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник психіатричної установи повинен направити в суд за місцем знаходження психіатричної установи заяву про продовження такої госпіталізації.

Згідно з ст.19 Закону Про психіатричну допомогу продовження застосування примусових мір медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу на підставі висновку комісії лікарів-психіатрів.

Згідно вимог ст. 514 КПК України розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається дана особа. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», ст. 95 КК України введено положення про можливість продовження застосування примусових заходів медичного характеру, яке, як і зміна або скасування (припинення) їх застосування, здійснюється за заявою представника психіатричного закладу, що надає особі психіатричну допомогу, з долученням до цієї заяви висновку комісії лікарів-психіатрів. При цьому необхідно мати на увазі, що продовжувати застосування примусових заходів медичного характеру можна кожного разу на строк, який не перевищує шість місяців.

Судом встановлено, що у Комунальному некомерційному підприємстві Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» з 27.01.2022 року виконуються примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 які були застосовані Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08.12.2020 року.
ОСОБА_6 22.10.2008 року на пішохідному переході наніс ножове поранення у ділянку шиї з пошкодженням лівої сонної артерії незнайомому громадянину, чим скоїв суспільно небезпечне діяння передбачене ч. 2 ст. 15 та ч.І ст. 115 КК України.
На підставі постанови Слідчого СВ Галицького РВ ЛМУ ГУМВС України у львівській області ОСОБА_8 від 21 листопада 2008 року, проходив Стаціонарна судово- психіатрична експертиза на базі 5-го відділення КЗ ЛОР ЛОКПЛ (акт №311 від 17.12.2008р.), за висновком якої: « ОСОБА_6 в даний час страждає хронічним психічним захворюванням у формі параноїдної шизофренії з дефектом особистості в емоційно-вольовій сфері і не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В період інкримінованих йому дій він також перебував у хворобливому стані і не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом».
З 21.07.2009р. гр. ОСОБА_6 був госпіталізований до Української психіатричної лікарні з суворим наглядом м. Дніпропетровськ, де до нього, згідно Ухвали Галицького районного суду м. Львова від 31.03.2009-01.04.2009р., було застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.
14.06.2017р. гр. ОСОБА_6 був госпіталізований до Волинської обласної психіатричної лікарні № 2, смт. Олика, де до нього, згідно Ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28.04.2017р. було застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом.
21.02.2019р. пацієнт був доставлений та госпіталізований до 23-го відділення КНП ЛОР ЛОКПЛ на підставі Ухвали Ківерцівського районного суду Волинської області від 18.01.2019р. про зміну виду застосування примусових заходів медичного характеру щодо гр. ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з відділення з посиленим наглядом на відділення із звичайним наглядом по місцю проживання.
Однак, через погіршення стану пацієнта, різкі прояви агресії та виражені антисоціальні тенденції ОСОБА_6 19.11.2019р. Гр. ОСОБА_6 був позачергово оглянутий комісією лікарів-психіатрів (Висновок комісії лікарів-психіатрів щодо особи, якої застосовуються примусові заходи медичного характеру № 79 від 01.07.2019р.), що прийшла до висновку, що: « ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент огляду страждає психічним захворюванням у вигляді параноїдної шизофренії, стан загострення з домінуванням галюцинаторно-параноїдної симптоматики та психомоторними збудженнями. У зв`язку з погіршенням психічного стану, ознаками суттєвого загострення галюцинаторно-маячної симптоматики з появою раптових та непередбачуваних станів психомоторного збудження та агресії щодо оточуючих, відсутністю критики до свого стану та скоєного, - потребує зміни примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом.» Відповідну заяву на підставі вищезгаданого Висновку, було скеровано до Франківського районного суду м. Львова, який Ухвалою від 16.01.2020р. її задоволив. Отже, ОСОБА_6 , повторно був переведений на лікування до КП "Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька" в умови посиленого нагляду.
Після проведеного лікування та покращення стану, пацієнт був переведений до КНП ЛОР ЛОКПЛ для застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру із звичайним наглядом, згідно Ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08.12.2021р., в умовах 23 відділення, де й перебуває до даного часу.
Востаннє був оглянутий 06.05.2022р. комісією лікарів-психіатрів, яка прийшла до висновку, що пацієнт потребує продовження примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом (висновок №62 від 06.05.2022р.). Відповідна заява була надіслана на адресу Франківського районного суду, який Ухвалою від 20.05.2022р. примусові заходи медичного характеру щодо ОСОБА_6 продовжив.
В результаті проведеного комплексного лікування: Нейролептики (Соліан, Галоперидол, Аміназин, Кветіапін, Кветирон, Ріспаксол, Рісполепт, Галоперидолу Деканоат, Клопіксол-депо, Клопіксол-акуфаз), терапевтичне лікування (к-та Мефенамінова, Серміон), загальнозміцнюючі та вітамінні засоби (Вітаміни В1, В6, В12), психотерапевтичні групові заняття, через важкий перебіг захворювання, вдалося дещо досягнути покращення психічного стану пацієнта, однак, не настільки, щоб бути впевненим у безпечності його самостійного продовження лікування. На момент огляду пацієнт: В свідомості. Орієнтований в часі, просторі та у власній особі. Зовнішньо дещо напружений, підозрілий. Доступний формальному мовному контакту, на запитання відповідає багатослівно, не завжди по суті. Самостійно прагне розмови, настирливий, підтримує зоровий контакт. Мислення пришвидшене за темпом, паралогічне, резонерське, з різноманітними маяченнями релігійного змісту: «я исповедую сатанизм, все делаю по вере, убеждению...», власної величі: розповідає, що «...я известный актер, пол мира меня знает, а остальная половина забыла.» Твердить, що написав книгу, яка стане відомою у медичному суспільстві, під назвою «Целебные свойства удара». Висловлював бажання написати книгу про ОСОБА_9 . Цікавиться своїм лікуванням. Галюцинаторну симптоматику на момент огляду не заперечує. Розповідає, що з ним розмовляють " ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які іноді вказують, що він повинен робити" та висловлює думку, що йому краще б жити з тими голосами, оскільки це феномен. Настрій мінливий, емоційно-вольові процеси послаблені, амбівалентний. Про скоєне говорить формально шкодуючи, одночасно з цим відстоює свою правоту. Часто повторює, що «я исполнял приказания Люцифера.. .когда состоял в церкви сатаны». Нічний сон медикаментозний. Апетит збережений. Лікування приймає під наглядом персоналу. Час у відділенні проводить здебільшого бездіяльно, перебуваючи на коридорі між палатами. Гігієнічні процедури виконує та за своїм зовнішнім станом слідкує. Критика до свого стану та скоєного суттєво страждає, практично відсутня. Протягом останніх пів року, під впливом інтенсивного антипсихотичного лікування, маячні хворобливі переживання агресивного змісту, антисоціальні тенденції почали редукуватися. Таким чином, стан психотичної симптоматики стабілізувався. Пацієнт, звичайно, під дією лікування та наглядом ерсоналу. став більш контрольований та передбачуваний. Почав чітко виконувати -вказівки лікарів щодо лікування. Однак, через наявність психопродуктивної симптоматики, практично відсутню критику до свого стану, до скоєного, ОСОБА_6 , потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Так, 04.11.2022р. ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , був оглянутий комісією лікарів-психіатрів (Висновок комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру № 169 від 04.11.2022р.), що прийшла до висновку, що: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент огляду страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді параноїдної шизофренії, з безперервним перебігом з вираженим змішаним типом дефекту. Не зважаючи на покращення психічного стану, порівняно з останнім комісійним оглядом, але відсутністю критики до свого стану та скоєного, - потребує продовження примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.»
Висновок комісії лікарів-психіатрів є переконливим і належним чином вмотивованим, підстав ставити під сумнів його правильність суд не вбачає.
У судовому засіданні також була заслухана позиція лікаря- ОСОБА_12 , який стверджував, що стан здоров`я ОСОБА_6 після лікування не покращився, досягнути стану ремісії до даного часу не вдалося, тому він потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу.
За таких обставин, з`ясувавши всі обставини заяви, заслухавши пояснення учасників процесу, думку прокурора, суд приходить до висновку про обґрунтованість продовження ОСОБА_6 застосування таких примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, оскільки не вбачається, що у ОСОБА_6 покращився стан здоров`я, внаслідок чого відпала б потреба в раніше застосованих заходах, він на даний час страждає «хронічним психічним захворюванням у вигляді параноїдної шизофренії, безперервним типом перебігу, із вираженим змішаним типом дефекту», а тому заяву слід задоволити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 95 КК України, ст. ст. 512 514 КПК України, ст. 19 Закону України Про психіатричну допомогу, суд -

п о с т а н о в и в :
заяву КНП ЛОР Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня на предмет продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом: ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який скоїв суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.2 ст.115 КК України задоволити.
Продовжити застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом хворому ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу в порядку та строки визначені ст.395 КПК України, протягом семи днів з дня її оголошення до Львівського апеляційного суду. Оскарження ухвали не зупиняє її дії.

Повний текст ухвали виготовлено 08.12.2022 року.

Суддя ОСОБА_1