ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/2056/22 Справа № 202/9058/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 листопада 2022 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з встановленням розміру застави відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сєвєродонецьк, Луганської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 402 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Вказаною ухвалою задоволено клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську, ОСОБА_9 , яке погоджено з прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_10 , у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР 10.11.2022 за №0001108, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

Застосовано відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти до 07 січня 2023 року.

Одночасно визначено ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 182 000 (сто вісімдесят дві тисячі) грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області в будь-який момент протягом дії ухвали - до 07 січня 2023 року включно.

Покладено на ОСОБА_7 , в разі внесення застави наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду, не відлучатися з населеного пункту в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора, суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання (перебування); здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Приймаючи оскаржуване рішення, слідчий суддя зазначив, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 3 ст. 177 КПК України, наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя враховав дані про його особу, положення ч. 7 ст. 176 КПК України, суспільне ставлення до даного виду кримінального правопорушення, з огляду на військову загрозу державі Україна з боку російської федерації, вважав, що клопотання необхідно задовольнити, застосувавши до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 07.01.2023.

Також, слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя з урахуванням усіх обставин кримінального правопорушення та даних про особу підозрюваного вважав за можливе визначити підозрюваному розмір застави.

Слідчий суддя зазначив, що з урахуванням даних про особу підозрюваного ОСОБА_7 , його майновий стан, в тому числі отримання ним постійного, систематичного доходу під час проходження служби в Збройних Силах України - застава у розмірі 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 182 000 грн., на цьому етапі досудового розслідування, буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

На думку адвоката, оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою та підлягає скасуванню, остільки при її постановленні не були належним чином дотримані вимоги кримінального-процесуального законодавства, а саме ст.ст.177,178,370 КПК України. Ризики вважає недоведеними.

Вважає, що підозрюваний не може переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки в пункті постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 , де підозрюваний проходить службу, діє пропускний режим відповідно до Статуту внутрішньої служби в ЗСУ і підозрюваного за межі ППД не випустять. Відносно незаконного впливу на свідків, то зазначає, що з матеріалів клопотання слідчого вбачається, що це прямі і безпосередні командири підозрюваного, що виключає взагалі будь-який вплив на них. На думку адвоката, обґрунтування, що підозрюваний не користується авторитетом серед військовослужбовців, може самокалічитися або симулювати хворобу, може самовільно залишити місце несення служби, є просто припущеннями.

Вважає, що слідчим не надано слідчому судді доказів які б вказували на обставини, що свідчать про наявність обґрунтованої підозри інкримінованого ОСОБА_7 .. Підозра є необґрунтованою. На його думку, суд першої інстанції не перевірив докази.

На думку адвоката, усний наказ заступника командира батальйону матеріального забезпечення підполковника ОСОБА_11 є злочинним, оскільки вибуття підозрюваного явно було на не рівнозначну посаду та без його згоди. В матеріалах справи відсутній наказ про переведення, заміну, переміщення або відрядження, де б фігурувало прізвище підозрюваного. Відповідно до цього статут бойовий наказ (розпорядження) реєструється в книзі бойових розпоряджень та доводиться до військовослужбовців. Таке розпорядження відсутнє. Вважає, що такий усний наказ заступника командира батальйону матеріального забезпечення підполковника ОСОБА_11 є злочинним.

На думку адвоката, слідчим суддею не було враховано в повній мірі вимоги ст.178 КПК України, який не взяв до уваги, всі обставини скоєного, що дають підстави вважати про нівелювання ризиків, а саме не враховано дані про особу ОСОБА_7 , наявність вагітної дружини, наявність постійного місця проживання, відсутність судимості, те, що він характеризується за місцем проходження служби виключно позитивно.

Позиція учасників апеляційного перегляду.

В апеляційному суді підозрюваний ОСОБА_7 та його адвокат ОСОБА_8 , кожен окремо, підтримали вимоги апеляційної скарги, просили її задовольнити, ухвалу суду скасувати, постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

Прокурор в апеляційному суді заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив рішення слідчого судді залишити без змін.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши головуючого суддю, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали за скаргою, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 196 КПК України в ухвалі про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зазначає відомості про: 1) кримінальне правопорушення (його суть і правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність), у якому підозрюється, обвинувачується особа; 2) обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу; 3) обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу; 4) посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини; 5) запобіжний захід, який застосовується.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом.

Перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані належним чином, а доводи захисника, викладені в судовому засіданні та в апеляційній скарзі щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, апеляційний суд вважає безпідставними з огляду на таке.

Висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України за обставин, викладених в повідомленні про підозру, є обґрунтованими і такими, що підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання слідчого і з такими висновками погоджується суд апеляційної інстанції.

Згідно з матеріалами справи, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, а саме у непокорі, тобто відкритій відмові виконати наказ начальника в умовах воєнного стану.

З наданих матеріалів слідує, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані та долучені документи свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину, що підтверджується, зокрема протоколами допиту свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_11 , ОСОБА_17 , протоколами про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису від 10.11.2022 року та іншими матеріалами кримінального провадження.

Суд апеляційної інстанції, перевіряючи обґрунтованість підозри, зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини та критеріїв її визначення. Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86 рішення від 30.08.1990, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, пункт 175 рішення від 21.04.2011).

Крім того, апеляційний суд зауважує, що на стадії досудового розслідування слідчий суддя та суд апеляційної інстанції не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

При цьому стандарт доказування «обґрунтованої підозри» є нижчим, ніж доведеність «поза розумним сумнівом», яким керується суд під час судового розгляду кримінального провадження по суті та ухвалення вироку.

Санкція частини 4 статті 402 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до десяти років, що відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, дає матеріально-правові підстави для застосування стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою.

Застосовуючи саме такий запобіжний захід слідчий суддя, вважав встановленими ризики, передбачені п. п. 1 та 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховування від органу досудового розслідування та незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні.

При цьому, слідчий суддя правильно врахував, що з огляду на тяжкість злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 та суворість можливого покарання, яке може бути призначено у випадку визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину і ці обставини, як за національним законодавством, так і за судовою практикою Європейського суду з прав людини, визнаються вагомими факторами при оцінці даного ризику, підозрювана особа може переховуватись від органу досудового розслідування.

Належну оцінку отримали і відомості про особу підозрюваного, який є військовослужбовцем ЗСУ, має місце реєстрації та мешкання, вагітну дружину , а також те, що матеріали клопотання не містять будь-яких даних, що поточний стан його здоров`я перешкоджає перебуванню в ізоляції від суспільства.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя правильно взяв до уваги те, що ОСОБА_7 раніше не судимий, однак наданий час підозрюється у скоєнні тяжкого злочину проти встановленого порядку несення військової служби в умовах воєнного стану і ці обставини свідчать про підвищену небезпеку протиправних дій останнього, що в свою чергу вказує на наявність ризику переховування, за умов не перебування ізольованим від суспільства в межах запобіжного заходу, а також те, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Перевіряючи доводи захисника в тій частині, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання та відповідні соціальні зв`язки, апеляційний суд зазначає, що вказані обставини враховувались слідчим суддею, однак вони не можуть слугувати самодостатньою підставою для застосування до підозрюваного менш тяжкого запобіжного заходу.

Відомості, що характеризують особу підозрюваного ОСОБА_7 та відомості про його стан здоров`я, відповідно до висновків військово-лікарської комісії, долучені слідчим до клопотання, також були враховані слідчим суддею.

Посилання захисника на ту обставину, що свідки у даному кримінальному провадженні є безпосередніми командирами підозрюваного, не виключає можливості здійснення на них незаконного впливу. Слід зазначити, що відповідно до вимог статутів ЗС України, накази командирів можуть бути як усні так і письмові, які віддаються у встановленому порядку.

Доводи захисника в тій частині, що ОСОБА_7 не може переховуватись від органу досудового розслідування, оскільки постійно перебуває за місцем дислокації військової частини також є неприйнятними, оскільки підозрюваний може залишити територію військової частини.

Застосований слідчим суддею запобіжний захід стосовно підозрюваного ОСОБА_7 відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 194 КПК України.

Таким чином, для запобігання вищенаведених ризиків на даному етапі досудового розслідування застосування саме такого запобіжного заходу є необхідним та доцільним.

Слідчим суддею належним чином виконані вимоги ч. 3 ст. 183 КПК України, та прийнято рішення з визначенням розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу. Розмір застави визначено обґрунтовано.

Апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді, що для досягнення мети застосування запобіжних заходів, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, на початковій стадії досудового розслідування, що зумовлює необхідність в проведенні низки слідчих та процесуальних дій, а також враховуючи інші фактичні обставини даного конкретного кримінального провадження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним та доцільним.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається.

Прийняте рішення є обґрунтованим, вмотивованим, законним, у зв`язку з чим не підлягає скасуванню, а відтак апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 404,405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 листопада 2022 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з встановленням розміру застави відносно ОСОБА_7 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ _____________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4