ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/255/23 Справа № 702/308/22 Категорія: ч.2 ст.121 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:
прокурораОСОБА_6

захисника обвинуваченогоОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Монастирищенського районного суду Черкаської області від 09 січня 2023 року, яким

ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в с. Шарнопіль Монастирищенського р-ну Черкаської області, гр-на України, не одруженого, не працюючого, який має середньо-спеціальну освіту, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винуватим у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначено йому покарання у вигляді 8 (восьми) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 обчислюється з дня набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано у строк відбуття покарання ОСОБА_8 - строк затримання та попереднього ув`язнення, а саме з 21.12.2021 по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день затримання та попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід у відношенні ОСОБА_8 залишений без змін - тримання під вартою в Державній установі «Черкаський слідчий ізолятор».

Скасований арешт на речовий докази по справі, а саме: кухонний ніж з дерев`яним руків`ям - накладений ухвалою слідчого судді Жашківського районного суду Черкаської області від 30.12.2021 р. по справі № 693/1273/21.

Скасований арешт на речовий докази по справі, а саме: кухонний ніж з руків`ям білого кольору та овальним отвором накладений ухвалою слідчого судді Жашківського районного суду Черкаської області від 24.12.2021 р. по справі № 693/1273/21.

Скасований арешт на речові докази по справі, а саме: три кухонні ножі поміщенні до сейф-пакету Національна поліція України Головне слідче управління № 4391281; фрагмент полімерного мішка білого кольору з речовиною бурого кольору, змив з поверхні вхідних дверей до будинку на один марлевий тампон, металева скоба, шкіряні чоловічі черевики чорного кольору 40-го розміру написом SPORT, шкіряна чоловіча куртка чорного кольору марки BSC 48-го розміру, мобільний телефон bravis с 184 червоного кольору, жіноча футболка фіолетового кольору із надписом frgolita, штани світлого кольору із биркою М. з плямами речовини бурого кольору, мобільний телефон марки «Redmi» синього кольору моделі «M2006C3MNG» накладений ухвалою слідчого судді Жашківського районного суду Черкаської області від 23.12.2021 р. по справі № 693/1273/21.

Стягнуто з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави 36005 грн. 04 коп. в рахунок відшкодування процесуальних витрат, пов`язаних з проведенням судових експертиз.

Вирішена доля речових доказів відповідно до вимог ст.100 КПК України,

в с т а н о в и л а:

Згідно вироку районного суду обвинувачений ОСОБА_8 визнаний винуватим та засуджений за те що він 20.12.2021 близько 19 години 00 хвилин прибув на територію домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 . У вказаному будинку між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 виникла словесна суперечка, яка переросла у конфлікт, в ході якого у ОСОБА_8 виник умисел, направлений на спричинення шкоди здоров`ю ОСОБА_9 шляхом заподіяння їй тілесних ушкоджень. З метою спричинення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, ОСОБА_8 взяв до рук ніж та, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно і цілеспрямовано, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, наніс клинком ножа один удар знизу догори в область тулуба ОСОБА_9 . В результаті нанесеного ОСОБА_8 удару ОСОБА_9 спричинено тяжкі тілесні ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаної рани передньої черевної стінки з ушкодженням хряща реберної дуги праворуч, кардіо- діафрагмального синусу справа, нижньої частки правої легені. Отримані ОСОБА_9 тілесні ушкодження ускладнилися в своєму перебігу правостороннім гемотораксом (накопичення крові в плевральній порожнині), зовнішньою кровотечею та геморагічним шоком, внаслідок чого ІНФОРМАЦІЯ_2 об 11 годині 05 хвилин в реанімаційному відділенні КНП «Монастирищенська багатопрофільна лікарня» від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_9 померла.

Не погоджуючись з вироком районного суду в своїх апеляційних скаргах:

-Захисник обвинуваченого Крамара адвокат ОСОБА_7 просить скасувати вирок районного суду та закрити кримінальне провадження. Свої вимоги мотивує тим, що в ході судового розгляду прокурором було змінено обвинувачення Крамару шляхом складання нового обвинувального акту, який затверджений 21.12.2022. У зміненому обвинувальному акті, формулювання обвинувачення ОСОБА_8 зводиться до того, що ОСОБА_8 20.12.2021 близько 19 години 00 хвилин прибув на територію домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 . Між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 виникла словесна суперечка, яка переросла в конфлікт, в ході якого у ОСОБА_8 виник умисел, направлений на спричинення шкоди здоров`ю ОСОБА_9 , шляхом заподіяння їй тілесних ушкоджень. З метою спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_8 взяв до рук ніж та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно та цілеспрямовано, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, наніс клинком ножа один удар знизу догори в область тулуба ОСОБА_9 .

Вказані обставини, органом досудового розслідування не встановлені, не доведені належними та допустимими доказами і не відповідають фактичним обставинам справи.

Зокрема, ОСОБА_8 не заперечувався той факт, що він у вказану дату та час дійсно прийшов додому до ОСОБА_9 , яка проживала по АДРЕСА_1 , але не в будинок АДРЕСА_2 як зазначено в обвинувальному акті.

Не дивлячись на невідповідність точної адреси, суд з власної ініціативи в порушення вимог ст.337 КПК України вийшов за межі висунутого обвинувачення і в обставинах встановлених судом зазначив, що подія мала місце саме в будинку АДРЕСА_3 .

З формулювання обвинувачення слідує, що ОСОБА_8 взяв до рук ніж, яким спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_9 . Проте, вказана обставина не встановлена матеріалами кримінального провадження, а зібрані докази вказують на зворотнє. При цьому, прокурором не встановлені обставини, звідки саме ОСОБА_8 взяв ніж, який ніж, чому саме до обох рук. В ході проведення досудового розслідування, вилучалися декілька ножів, на предмет виявлення на них слідів злочину. На жодному із ножів будь-яких слідів, які б походили від ОСОБА_8 , виявлено не було, на що вказують відповідні висновки судових експертиз.

В зв`язку з цим, той факт, що ОСОБА_8 тримав в руках будь-який ніж не доведено.

Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_10 підтвердив той факт, що по приїзду на місце події, він помітив ОСОБА_8 , в руках якого був кокос і на якому були сліди крові, проте судом дані покази в цій частині не враховані, оскільки не були підтверджені іншими належними доказами.

За таких обставин, суд покази потерпілого врахував лише в частині, які обвинувачують ОСОБА_8 , проте безпідставно не врахував покази, які його виправдовують. В зв`язку з цим, можливість заподіяння тілесних ушкоджень із використанням ножа обвинуваченим із врахуванням лише показань потерпілого, фактично виключається.

Органом досудового розслідування проведено судово-медичну експертизу речових доказів, а саме двох ножів. За наслідками дослідження складено висновок експерта №05-4- 05/34 від 13.06.2022.

На вирішення даної судово-медичної експертизи слідчим були поставлені наступні запитання: «Чи могли тілесні ушкодження, виявлені у потерпілої ОСОБА_9 виникнути від нанесення удару одним із клинків ножів, наданих на експертизу?» ; «Якщо так, то яким саме?»; «Чи могла ОСОБА_9 заподіяти собі самостійно встановлені тілесні ушкодження даним ножем, шляхом нанесення собі удару в область живота?»

На вказані запитання експертом надані наступні відповіді: «Ушкодження на шкіряному клапті є колото-різаним і виникло від дії якогось знаряддя, що володіє властивостями плаского колюче-ріжучого та має гостру ріжучу кромку (лезо) та обух з помірно вираженими ребрами шириною в межах 1 мм. Параметри травмуючого знаряддя надаються без врахування скоротливої здатності шкіри»; «Властивостями плаского колюче-ріжучого знаряддя володіє клинок ножа №1, наданого на експертизу, який як травмуючи знаряддя не виключається».

Враховуючи підсумки експерта, які не містять чітких відповідей на запитання слідчого, стороною захисту було ініційовано клопотання про допит експерта в судовому засіданні.

В ході допиту судово-медичний експерт ОСОБА_11 не надав чітких відповідей щодо поставлених запитань слідчого, а лише підтвердив висновок наданий ним. Крім того, експерт також підтвердив, що інший ніж, який надавався на експертизу також володіє властивостями плаского колюче-ріжучого знаряддя, але оскільки його параметри не відповідають довжині раньового каналу, він не досліджувався.

За таких обставин висновок експерта є не чітким, не повним і таким, що не містить відповіді на запитання слідчого, а тому його не можна сприймати як допустимий доказ, з чим фактично погодився прокурор при зміні обвинувачення в судовому порядку. Так, у формулюванні обвинувачення ОСОБА_8 , прокурор, жодним чином не зробив посилання на зазначений висновок експерта, яким доводиться той факт, що саме ножем наданим на експертизу були спричинені тілесні ушкодження ОСОБА_9 .

Вважає, що вказаним ножем не заподіювалось тілесне ушкодження ОСОБА_9 і саме тому судовий експерт не зумів чітко надати відповідь на запитання слідчого і саме тому прокурор не робить посилання в обвинувальному акті на вказаний висновок при зміні обвинувачення. Проте, судом висновок експерта врахований і безпідставно зроблено на нього посилання як на доказ вини ОСОБА_8 .

Стороною захисту також було звернуто увагу суду на процесуальне вилучення даного ножа та подальше його дослідження.

Так, 26.12.2021 слідчим в ході чергового огляду місця події, що по АДРЕСА_3 була проведена дана слідча дія, і на території подвір`я, біля собачої будки виявлений ніж. Дозвіл на проведення такого огляду надавав ОСОБА_12 , який не є ані власником даного будинку, ані його користувачем.

Допитаний з даного приводу сам ОСОБА_12 в якості свідка показав, що він не був присутній при вилученні даного ножа і участі в дії по виявленню та вилученню не приймав.

Оглянутий даний ніж в судовому засіданні в якості речового доказу, було встановлено, що він був опечатаний в паперовий конверт із зазначеною датою 04.05.2022. В паперовому конверті інших бирок із зазначенням будь-яких дат не було. Вказане свідчить, що станом на 26.12.2021 ніж не упаковувався слідчим, під час огляду місця події.

Окрім того, вказаний ніж не міг бути предметом досліджень відповідних експертиз, оскільки мали б бути відповідні бирки із зазначенням конкретних дат упакування судовими експертами. Зокрема, висновок експерта №05-4-05/34 складений 13.06.2022, тоді як ніж упакований 04.05.2022 із відтиском печатки відділу поліції.

Судом з даного приводу зазначено, що ніж на стадії досудового розслідування неодноразово переупаковувався у зв`язку з проведеними слідчими діями і тому сама по собі помилка не вказує на недопустимість речового доказу. З таким твердженням не можна погодитись, оскільки відсутнє посилання суду ким саме відбувалось переупакування речового доказу, в ході яких слідчих дій мали місце такі дії, і на підставі чого суд прийшов до таких висновків.

Допитані в судовому засіданні свідки показали, що ніхто не був безпосереднім очевидцем подій, що відбувались за участю ОСОБА_8 та ОСОБА_9

-Обвинувачений ОСОБА_13 не згоден з вироком районного суду, оскільки прямих доказів того, що саме він вчинив цей злочин не має. Відсутній мотив, свідки та речові докази. Також свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 заперечили, що він бив та погрожував потерпілій. Свідок ОСОБА_16 заперечила в судовому засіданні, що вона бачила і розбороняла обвинуваченого з потерпілою ОСОБА_9 , також, що бачила повідомлення, що нібито обвинувачений писав потерпілій погрози.

В своєму запереченні, прокурор просить апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, як необґрунтовану та безпідставну, а вирок суду залишити без змін. При цьому наводить обґрунтування своїх доводів.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка заперечила проти задоволення апеляційних скарг, доводи обвинуваченого та його захисника, які підтримали вимоги викладені в своїх апеляційних скаргах, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України, вирок суду повинен бути законним та обґрунтованим. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ці вимоги закону судом виконані в повному обсязі.

Дії ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілій, судом кваліфіковано вірно.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються наведеними у вироку доказами, які судом першої інстанції досліджені всебічно, повно і об`єктивно.

Як свідчать матеріали кримінальної провадження і дані журналу судового засідання, органом досудового розслідування й судом першої інстанції досліджено всі ті обставини, які мали значення для прийняття рішення у справі, а тому посилання в апеляційних скаргах захисника та обвинуваченого, що вирок ґрунтується на припущеннях, викладені в ньому обставини не відповідають фактичним обставинам, формулювання обвинувачення не доведене в ході розгляду справи в суді, відсутні належні та допустимі докази, які б вказували на причетність обвинуваченого до інкримінованих обставин, є необгрунтваними, які не заслуговують на увагу та спростовуються доказами покладеними в основу обвинувачення визнаного судом доведеним.

Немає підстав вважати, що викладені у вироку висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Ці заперечення обвинувачення були детально розглянуті судом першої інстанції та спростовані наведеними у його вироку доказами, а саме показами потерпілого ОСОБА_10 , який показав, що він не був безпосереднім свідком подій, померла ОСОБА_9 була його сестрою. Йому відомо, що обвинувачений періодично проживав разом з його сестрою. Померла скаржилась, що обвинувачений зловживає алкогольними напоями та у неї з обвинуваченим постійно відбувались сварки. До загибелі сестра не проживала разом з обвинуваченим. Про те, що ОСОБА_9 отримала ножове поранення дізнався в той же день від своєї матері, якій в свою чергу про нещасний випадок повідомила ОСОБА_17 20.12.2021 він приїхав за місцем проживання ОСОБА_9 , яку вже на той час забрали до лікарні. ОСОБА_8 був у дворі та тримав в руках кокос, відчував від нього запах алкоголю. На лівій руці обвинуваченого та на кокосі, який обвинувачений тримав в руці, бачив сліди крові. ОСОБА_17 йому повідомила, що до неї до дому прибігла померла ОСОБА_9 з ножовим пораненням та розповіла, що з ОСОБА_8 був з ножем та втратила свідомість. Також повідомила, що ніж, яким було спричинено поранення, відсутній оскільки ОСОБА_8 його викинув. Працівники поліції після приїзду, стали шукати ніж, але обвинувачений повідомив їм, що ножа немає та вони його не знайдуть. Просив призначити покарання обвинуваченому пов`язане з позбавленням волі.

Згідно показів свідка ОСОБА_12 , який пояснив, що є батьком потерпілого ОСОБА_10 а померла ОСОБА_9 була його племінницею з якою мав добрі відносини та щотижня телефоном з нею спілкувався. Від ОСОБА_9 йому було відомо, що вона періодично проживала з ОСОБА_8 . Приблизно з середини 2021 року ОСОБА_10 припинила спільне проживання з обвинуваченим, але він продовжував систематично її ображати, висловлювати погрози та застосовував фізичне насильство. Він не був безпосереднім свідком подій, про ножове поранення ОСОБА_9 дізнався від дружини. Приблизно 23.12.2021, під час прибирання в будинку померлої, він знайшов кухонний ніж з білою пластмасовою ручкою про що повідомив працівникам поліції. Через 2-3 дні після поховання ОСОБА_9 її тітка ОСОБА_17 знайшла на подвір`ї померлої, біля собачої будки, кухонний ніж про що повідомила йому телефоном. Після того як він приїхав до домоволодіння ОСОБА_9 та пересвідчився у наявності знайденого кухонного ножа, який мав дерев`яну ручку та клинок довжиною приблизно 20-25 см., він повідомив про знахідку слідчого, якому дав письмовий дозвіл на огляд території домоволодіння в якому проживала ОСОБА_9 . Будинок по АДРЕСА_3 , в якому проживала ОСОБА_9 , належав його рідному брату, який помер. Вказаний будинок є його спадщиною.

Згідно показів свідка ОСОБА_14 , яка пояснила, що проживає по сусідству з ОСОБА_9 . Їй відомо, що ОСОБА_9 та ОСОБА_8 проживали разом. 20.12.2021 р., вона разом з сім`єю перебувала вдома. Приблизно о 20 год. у вікно постукала ОСОБА_17 та повідомила, що ОСОБА_8 спричинив ножове поранення ОСОБА_9 . На території домоволодіння ОСОБА_17 побачила, що при вході в будинок лежала ОСОБА_9 та стискала руками рану на животі. Викликавши швидку та поліцію, побачила, що на території домоволодіння померлої ОСОБА_9 стояв ОСОБА_8 .. Після того як вона погукала чоловіка повернулась до ОСОБА_8 , який їй розповів, що він прийшов до дітей, але ОСОБА_9 його не пускала та викинула речі. Заперечував, що саме він спричинив ОСОБА_9 ножове поранення. Розповідав, що ОСОБА_9 ножове поранення зробила собі сама, але як це відбулось не знає. ОСОБА_8 також пояснював, що він тільки намагався відкрити вхідні двері, а ОСОБА_9 його не пускала. Висловлював припущення, що ОСОБА_9 на щось впала.

Згідно показів свідка ОСОБА_15 , який пояснив, що є сусідом померлої ОСОБА_9 . Йому відомо, що ОСОБА_9 та ОСОБА_8 проживали разом та між ними періодично відбувались конфлікти. 20.12.2021 р., він з сім`єю перебував вдома, приблизно о 20 год. у вікно постукала ОСОБА_17 та до неї вийшла дружина. Через деякий час вона повернулась повідомивши, що стався трагічний випадок. Коли він прийшов на територію домоволодіння померлої ОСОБА_9 побачив там ОСОБА_8 з яким спілкувалась його дружина. Від обвинуваченого відчував запах алкоголю. ОСОБА_8 пояснював, що не причетний до того, що відбулось але не зміг пояснити, що трапилось. ОСОБА_8 тільки пояснив, що між ним та ОСОБА_9 відбулась боротьба. Він штовхав вхідні двері в будинок, а ОСОБА_9 його не пускала. В будинку ОСОБА_9 плакали діти, тому він пішов до них, щоб заспокоїти та в коридорі будинку побачив на мішках сліди крові.

Згідно показів свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , які зазначили, що не були безпосередніми свідками подій, були сусідками померлої ОСОБА_9 та за життя підтримували з нею дружні стосунки. Їм відомо, що ОСОБА_8 періодично проживав разом з ОСОБА_9 Померла скаржилась їм, що ОСОБА_8 її ображав, погрожував, застосовував відносно неї фізичне насильство.

Крім того винуватість ОСОБА_13 у заподіянні умисного тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_9 підтверджується наступними доказами:

-даними протоколу огляду місця події від 20.12.2021 та фототаблиці до нього, згідно якого було оглянуто домоволодіння по АДРЕСА_1 , в ході якого на бетонній поверхні, при вході в житловий будинок, та на полімерному мішку в коридорі будинку були виявлені плями речовини бурого кольору. В коридорі слідів боротьби не виявлено, в іншій частині будинку обстановка не порушена. Вилучено три кухонні ножі, фрагмент полімерного мішка, змив з поверхні вхідних дверей до будинку. /т.1 а.с.134-140/;

-даними протоколу огляду місця події від 20.12.2021 та фототаблиці до нього, було оглянуто домоволодіння по АДРЕСА_1 в ході якого на бетонній поверхні, на відстані одного метра від вхідних дверей було виявлено пляму речовини бурого кольору діаметром біля 1 м. На кафелі веранди, при вході в будинок, виявлено рушник зі слідами речовини бурого кольору навколо якого виявлено розводи. /т1 а.с.143-145/.

-даними листа КП «Монастирищенська багатопрофільна лікарня» Монастирищенської міської ради Черкаської обл. мешканка с. Нове Місто ОСОБА_9 була доставлена до лікувального закладу 20.12.2021 о 20 год. 00 хв. /т.1 а.с. 146/;

-даними протоколу огляду трупа від 21.12.2021, відповідно до якого огляд трупа ОСОБА_9 , проводився в приміщенні моргу Уманської ЦМЛ. Під час огляду трупа вилучено: - марлевий тампон зі зразком крові трупа, - два марлеві тампони зі змивами з правої та лівої рук трупа, - зрізи нігтів з правої та лівої рук трупа, - датктилокарта трупа. /т.1 а.с. 147, 148/.

-даними висновку судово-медичної експертизи № 05-7-02/449 від 21.12.2021 смерть ОСОБА_9 настала внаслідок проникаючої колото-різаної рани передньої черевної стінки з ушкодженням хряща реберної дуги праворуч, кардіо-діафрагмального синусу справа, нижньої частки правої легені, що в своєму перебігу ускладнились правостороннім гемотораксом, зовнішньою кровотечою та геморагічним шоком. Дані тілесні ушкодження утворились від дії колюче-ріжучих предметів (у), можливо в час та при обставинах вказаних в постанові та медичній карті і відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя. Супутній діагноз: стан після операцій: «верхньосерединної діагностичної лапаротомії. Ревізія, дренування черевної порожнини. Передньобокова торакотомія справа. Ушивання пошкоджень нижньої частки правої легені. Ушивання пошкоджень кардіодіафрагмального синусу з перикардіальною клітковиною. Діагностична перикардотомія. Санація та дренування правої плевральної порожнини 20.12.2021» Згідно даних медичної карти стаціонарного хворого 003 відділення КНП «МБЛ» № 3084: смерть гр. ОСОБА_9 було констатовано о 9-55.21.12.2021 року. На підставі проведеної судово-медичної експертизи шкіряного клаптя з передньої черевної стінки від трупа гр. ОСОБА_9 ушкодження на шкіряному клапті є колото-різаним і виникло від дії якогось знаряддя, що володіє властивостями плоского колюче-ріжучого та має гостру ріжучу кромку (лезо) та обух з помірно вираженими ребрами шириною в межах 1мм. При зовнішньому дослідженні виявлено: синець в верхній третині правого плеча, синець в середній третині правого плеча попередньо-зовнішній поверхні, синець нижньої третини правого передпліччя попередньо-внутрішній поверхні, синець передньої поверхні правого колінного суглобу, синець в середній третині правої гомілки попередньо-зовнішній поверхні синець, садно тильної поверхні лівої стопи, синець внутрішньої поверхні лівої стопи. Дані тілесні ушкодження утворились від дії твердих тупих предметів можливо в час та при обставинах вказаних в постанові та медичній карті і відносяться при житті до категорії легких тілесних ушкоджень. Крім того при зовнішньому дослідженні виявлено: рана в нижній третині лівої гомілки попередньо-внутрішній поверхні. Дані тілесні ушкодження утворились від дії тертя чи високої температури можливо а 8-12 годин до настання смерті в час і відносяться при житті до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. При внутрішньому дослідженні виявлено: під м`якими покровами склепіння черепа в лобній ділянці справа та посередині зливні тонкі темно-червоні крововиливи. Дані тілесні ушкодження утворились від дії твердих тупих предметів можливо в час та при обставинах вказаних в постанові та медичній карті і відносяться при житті до категорії легких тілесних ушкоджень. Можливість отримання ОСОБА_9 тілесних ушкоджень «при падінні з висоти положення стоячи» на ніж або інший колюче-ріжучий предмет практично виключається. Можливість утворення виявлених у ОСОБА_9 тілесних ушкоджень в результаті удару ножем в область тулуба, або іншим колюче-ріжучим предметом не виключається. /т.1 а.с. 150-156/.

- даними протоколу та DVD диску із відеозаписом слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_8 , який зокрема показав, що у вечірній час 20.12.2021 між ним та ОСОБА_9 біля будинку за її місцепроживанням відбулась сварка, під час якої він побачив в руках ОСОБА_9 ніж з дерев`яною рукояткою. Знаходячись навпроти ОСОБА_9 він взяв своєю правою рукою за зап`ястя її руки, в якій вона тримала ніж, та відвернувши її руку таким чином, що клинок ножа було направлене в бік ОСОБА_9 , після чого двома руками штовхнув її в сторону правої стіни коридора будинку, зробивши шаг всередину коридору та вона посунулась вниз, вздовж стіни. Після того як він зачинив вхідні двері почув крик ОСОБА_9 , після чого вона вибігла з будинку, взявшись руками за бік, та побігла до будинку ОСОБА_17 , а він залишився стояти на подвір`ї будинку. Не бачив, щоб ОСОБА_9 тримала в руках ніж, коли вибігла з будинку. Де дівся ніж, який тримала в руках ОСОБА_9 не знає. Кров в коридорі будинку побачив після того, як до нього підійшли сусіди ОСОБА_17 та ОСОБА_14 /т.1 а.с. 157-161/.

-даними висновку додаткової судово-медичної експертизи № 05-7-02/449/5 від 17.02.2022 можливість утворення виявлених у ОСОБА_9 тілесних ушкоджень 20.12.2021 року близько 19 год. не виключається. Можливість утворення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 від яких настала смерть від удару ножем в область живота не виключається. Можливість утворення виявлених тілесних ушкоджень у ОСОБА_9 за обставин, які відтворено ОСОБА_8 під час слідчого експерименту (21.12.2022р.) практично виключається. Судово-медичних даних за те чи проник клинок колюче-ріжучого предмету в момент нанесення тілесних ушкоджень на всю свою довжину в тіло потерпілої ОСОБА_9 не мається. Враховуючи дані медичної карти стаціонарного хворого 003 відділення КНП «МБЛ»№ 3084, дані судово-медичної експертизи група гр. ОСОБА_9 та дані лабораторних експертиз встановлено, що рановий канал рани (вказаної в розділ «ушкодження») проникає черевну порожнину під гострим кутом йде в напрямку знизу-догори, спереду-назад та дещо справа-наліво ушкоджуючи хрящ реберної дуги справа проникає в праву плевральну порожнину, довжина раньового каналу біля 18 см. Напрямок руху колюче-ріжучого предмету під час в час нанесення ушкодження й при витягуванні даного предмету з тіла ймовірно був під гострим кутом знизу-догори спереду-назад та дещо справа-наліво. Можливість самостійного спричинення собі тілесних ушкоджень від яких настала смерть гр. ОСОБА_9 практично виключається. Можливість нанесення тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_9 сторонньою особою не виключається. Судово-медичних даних за те в якому положенні знаходилась потерпіла ОСОБА_9 в момент нанесення їй тілесних ушкоджень не мається. Потерпіла ОСОБА_9 в момент нанесення їй тілесних ушкоджень могла розташовуватись в будь-якому просторовому положенні відносно особи яка спричинила тілесні ушкодження за умови доступності травмованих ділянок тіла для нанесення і ушкоджень. Згідно даних медико-криміналістичної експертизи на підставі проведеної судово-медичної експертизи шкіряного клаптя з передньої черевної стінки від трупа ОСОБА_9 експерт, прийшов до підсумків, що ушкодження на шкіряному клапті є колоте різаним і виникло, від дії якогось знаряддя, що володіє властивостями плаского колюче-ріжочого та має гостру ріжучу кромку (лезо) та обух з помірно вираженими ребрами шириною в межах 1 мм. /т.1 а.с. 162, 163/.

-даними протоколу огляду місця події від 26.12.2021 та фототаблиці до нього, на підставі письмового дозволу свідка ОСОБА_12 , було оглянуто територію домоволодіння по АДРЕСА_1 в ході якого на відстані близько 5 м. від металевого стовпа, 3 м. від собачої будки та 5 м. від господарських будівель було виявлено ніж з написом «SANUSY AUSTRIA» загальною довжиною 33 см., довжиною клинка 20 см. та найбільшою шириною 23, 5 мм. Вилучено ніж з дерев`яною рукояткою. /Т.1 а.с.164-168/.

-даними протоколу огляду предметів від 26.12.2021 та таблиці зображень слідчим оглянуто паперовий конверт Національної поліції України в якому знаходиться ніж з дерев`яною рукояткою та в протокол занесені відомості про його фізичні параметри /т.1 а.с. 169/.

-даними висновку судово-біологічної експертизи № СЕ-19-22/856-БД від 22.02.2022 - на клинку ножа з дерев`яним руків`ям (об`єкт № 4.1) виявлено кров людини, на клинку ножа з полімерним руків`ям (об`єкт № 3.1) крові людини не виявлено. На руків`ї ножа з полімерним руків`ям (об`єкт № 3.2) та руків`ї ножа з дерев`яним руків`ям (об`єкт № 4.2) виявлено клітини з ядрами. Встановлено генетичні ознаки (ДНК-профілі) зразків крові ОСОБА_9 (об`єкт № 1), букального епітелію ОСОБА_8 (об`єкт № 2), крові, виявленої на клинку ножа (об`єкт № 4.1), та клітин, виявлених на руків`ях ножів (об`єкти №№ 3.2, 4.2), які наведено в таблиці 1.1 додатку 1. Генетичні ознаки крові, виявленої на клинку ножа (об`єкт № 4.1), та клітин, виявлених на руків`ях ножів (об`єкти №№ 3.2, 4.2), збігаються між собою, збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_9 та не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_8 . Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлених зі зразка крові ОСОБА_9 та в об`єктах №№ 3.2, 4.1, 4.2, складає 6,74 х 1035. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 1,48 х 1034 осіб. Походження крові, виявленої на клинку ножа (об`єкт №№ 4.1), та клітин, виявлених на руків`ях ножів (об`єкти №№ 3.2, 4.2), від ОСОБА_8 виключається. /т.1 а.с. 171-184/.

-даними висновку судово-медичної експертизи № 05-4-05/34 від 13.06.2022 - ушкодження на шкіряному клапті є колото-різаним і виникло від дії якогось знаряддя, що володіє властивостями плаского колюче-ріжучого та має гостру ріжучу кромку ( лезо ) та обух з помірно вираженими ребрами шириною в межах 1 мм. Параметри травмуючого знаряддя надаються без врахування скоротливої здатності шкіри. Властивостями плаского колюче-ріжучого знаряддя володіє клинок ножа № 1, наданого на експертизу, який як травмуюче знаряддя не виключається. /т.1 а.с.185-187/.

-даними протоколу затримання ОСОБА_8 від 21.12.2022, під час особистого обшуку вилучено, серед іншого, шкіряну куртку в яку був одягнутий обвинувачений, а також його взуття./т.1 а.с. 188-190/. На момент затримання, 21.12.2022 р. ОСОБА_8 перебував у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується актом № 37 від 17.01.2022 р./т.1 а.с.210/.

-показами експерта ДУ «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи» Подзігун, який підтримав наданий ним висновок № 05-4-05/34 від 13.06.2022 та показав, що з наданих тільки метричні параметри ножа за №1 (ножа із дерев`яним руків`ям) не виключають його можливості утворити ушкодження. Більше того експерт зазначив, що на досліджуваному об`єкті клаптя шкіри не відобразилися індивідуальні ознаки знаряддя, а тому не можна дати однозначного висновку, що саме цим клинком досліджуваного ножа нанесено тілесне ушкодження. Еластичні властивості шкіри людини є індивідуальними, тому метричний параметр клинка може не відобразитись на шкірі при погружінні.

-даними висновку судової молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19-22/859-БД від 19.04.2022 - на наданих для дослідження черевику (об`єкт № 1.2) та куртці (об`єкт № 3.1) виявлено кров людини. На черевиках (об`єкти №№ 1.1, 2.1, 2.2) та куртці (об`єкт № 3.2) крові людини не виявлено. Встановлено генетичні ознаки (ДНК-профіль) крові, виявленої на куртці (об`єкт № 3.1), які наведено в таблиці результатів дослідження 1.1 додатку 1. Також, встановлено генетичні ознаки (ДНК-профіль) крові, виявленої на черевику (об`єкт № 1.2), які є змішаними та для ідентифікації непридатні. Генетичні ознаки крові, виявленої на куртці (об`єкт № 3.1) збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_9 та не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_8 . Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлених зі зразка крові ОСОБА_9 та в об`єкті № 3.1, складає 6,74 х 1035. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 1,48 х 1034 осіб. Походження крові, виявленої на куртці (об`єкт № 3.1), від ОСОБА_8 виключається. /т.1 а.с. 197-207/.

-даними висновку судово-психіатричної експертизи № 12 від 19.01.2022, обвинувачений ОСОБА_8 хронічним психічним захворюванням, недоумством не страждає і не страждав на період часу, до якого відноситься скоєння інкримінованого йому правопорушення, виявляє прояви емоційно-нестійкого розладу особистості в стані компенсації (F-60.3 за міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду), психічні і поведінкові розлаї внаслідок вживання алкоголю із синдромом залежності, активна залежність (F-10.24 за МКХ-10) - що при збереженні у нього процесів мислення, пам`яті, інтелекту, вольової контролю, не позбавляє його здатності усвідомлювати свої дії і керувати ними. На період часу, до якого відноситься скоєння ОСОБА_8 інкримінованого йому правопорушення, у нього не відмічалося проявів тимчасового розладу психічної діяльною або іншого хворобливого стану психіки, він знаходився в стані простого алкогольного сп`яніння, в його поведінці не відображалося психопатологічної симптоматики - що свідчить про його здатність усвідомлювати свої дії і керувати ними. На теперішній час ОСОБА_8 хронічним психічним захворювання тимчасовим розладом психічної діяльності, недоумством або іншим хворобливим стана психіки не страждає, а виявляє прояви емоційно-нестійкого розладу особистості в стані компенсації, психічні і поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю із синдромом залежності, активна - залежність - що не позбавляє його здатності усвідомлювати свої дії і керувати ними, правильно сприймати обставини, що мають значення по справі, приймати участь при проведенні слідчих дій і при розгляді справи в суді. За своїм психічним станом на теперішній час ОСОБА_8 не потребує застосування примусових заходів медичного характеру. Виявлені при проведені даної експертизи індивідуально-психологічні особливості знаходили своє відображення в поведінці підекспертного ОСОБА_8 в досліджуваній ситуації, однак, сприяючи наростанню імпульсивності в його поведінці, емоційної нестійкості, нестримності - і могли суттєво обмежувати його здатність розуміти значення своїх дій та не порушували здатність керувати ними. Під час вчинення інкримінованих йому дій підекспертний ОСОБА_8 не перебував в стані фізіологічного афекту або в будь-якому іншому емоційному стані, котрий міг суттєво впивати на його свідомість та поведінку. /т.1 а.с. 191-196/.

Колегія суддів вважає, що при дослідженні доказів, суд першої інстанції дотримався вимог ст.94 КПК України, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності прийшов до обгрунтованого висновку, що докази в своїй сукупності доводять винуватість ОСОБА_13 у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілої.

Твердження захисника про те, що згідно зміненого обвинувального акту від 21.12.2022 обвинуваченому ОСОБА_13 ставилося у вину вчинення кримінального правопорушенняв будинку АДРЕСА_1 , проте суд з власної ініціативи в порушення вимог ст.377 КПК України вийшов за межі висунутого обвинувачення у нарадчій кімнаті змінив адресу вчинення кримінального правопорушення, зазначивши, що подія мала місце в будинку АДРЕСА_3 , є безпідставними.

Органом досудового розслідування, в зміненому обвинувальному акті від 21.12.2022 були викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, а саме, що ОСОБА_8 наніс тілесні ушкодження ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з тим зазначено, що подія відбулася на території домоволодіння де мешкала ОСОБА_9 .

При цьому в первинному обвинувальному акті від 15.06.2022 у формулюванні обвинувачення вірно зазначено адресу місця проживання потерпілої ОСОБА_9 , а саме: АДРЕСА_1 .

Згідно матеріалів кримінального провадження в суді першої інстанції, ні обвинуваченим ОСОБА_20 , ані його захисником не заперечувався той факт, що подія дійсно мала місце саме за місцем проживання ОСОБА_21 , тобто за адресою: АДРЕСА_1 .

Колегія суддів приходить до висновку, що органами досудового розслідування та місцевим судом встановлено, що місцем вчинення кримінального правопорушення є домоволодіння по АДРЕСА_1 , тому вважає, що в зміненому обвинувальному акті допущена технічна помилка, яка не свідчить про те, що районний суд вийшов за межі висунутого обвинувачення і дана обставина не впливає на доведеність винуватості ОСОБА_13 в інкримінованому кримінальному правопорушенні.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що органами досудового розслідування не доведено, що ОСОБА_13 тримав в руках ніж, та не встановлено, яким саме ножем були нанесені тілесні ушкодження потерпілій, а висновок судово-медичної експертизи № 05-4-05/34 від 13.06.2022 предметом якого було дослідження двох ножів, через невідповідність розмірів ножа із деревяним руків`ям розміру рани отриманої потерпілою є недопустимим доказом, не заслуговують на увагу та спростовуються наступним.

Згідно висновку судово - медичної експертизи № 05-4-05/34 від 13.06.2022 ушкодження на шкіряному клапті є колото-різаним і виникло від дії якогось знаряддя, що володіє властивостями плоского колюче-ріжучого та має гостру ріжучу кромку ( лезо ) та обух з помірно вираженими ребрами шириною в межах 1 мм. Параметри травмуючого знаряддя надаються без врахування скоротливої здатності шкіри. Властивостями плаского колюче-ріжучого знаряддя володіє клинок ножа № 1, наданого на експертизу, який як травмуюче знаряддя не виключається.

При цьому, згідно показів судово-медичного експерта ОСОБА_22 , який в суді першої інстанції підтримав наданий ним висновок. Пояснив, що про те, що з наданих на дослідження ножів тільки метричні параметри ножа за №1 (ножа із дерев`яним руків`ям) не виключають його можливості утворити ушкодження. Більше того експерт зазначив, що на досліджуваному об`єкті клаптя шкіри не відобразилися індивідуальні ознаки знаряддя, а тому не можна дати однозначного висновку, що саме цим клинком досліджуваного ножа нанесено тілесне ушкодження. Також щодо розбіжностей ширини клинка та ширини рани, експерт пояснив, що даний параметр також залежить від індивідуальної еластичної властивості шкіри людини, що є судово-медичним критерієм, а тому метричний параметр клинка може не в повній мірі відобразитися на шкірі при контакті із тілом людини.

Колегія суддів вважає висновок судово-медичної експертизи № 05-4-05/34 від 13.06.2022, є чітким та послідовним, дає вичерпні, зрозумілі відповіді на поставлені питання, що в свою чергу не викликає сумнівів у його законності та обґрунтованості, тому доводи апеляційної скарги захисника про недопустимість даного висновку є безпідставними.

Крім того відповідно до висновку судово-біологічної експертизи за №1 (ножа із дерев`яним руків`ям), не виключають його можливість утворити ушкодження. Більше того експерт вказав, що на досліджуваному об`єкті клаптя шкіри не відобразилися індивідуальні ознаки знаряддя, а тому не можна дати однозначного висновку що саме цим клинком досліджуваного ножа нанесено тілесне ушкодження. Також на запитання захисника, щодо розбіжностей ширини клинка та ширини рани, експерт дав вичерпну відповідь, що даний параметр також залежить від індивідуальної еластичної властивості шкіри людини, що є судово-медичним критерієм, а тому метричний параметр клинка може не в повній мірі відобразитись на шкірі при контакті із тілом людини.

Також, згідно даних протоколу слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_13 , мова йшла за ніж з дерев`яною рукояткою і саме цей ніж був наданий на експертизу. Проте, в суді першої інстанції він дав покази, що не бачив який саме ніж був в руках ОСОБА_23 та йому не відомо, як остання отримала тілесні ушкодження.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_13 про те, що потерпіла ОСОБА_24 могла сама нанести собі удар ножем, не заслуговують на увагу та спростовуються даними висновку експерта від 21.12.2021 за № 05-7-02/449 відповідно до якого можливість утворення тілесних ушкоджень ОСОБА_24 від яких настала смерть від удару ножем в область живота не виключається. Можливість утворення виявлених тілесних ушкоджень у ОСОБА_24 за обставин, які відтворено ОСОБА_13 під час слідчого експерименту практично виключається. Можливість самостійного спричинення собі тілесних ушкоджень від яких настала смерть ОСОБА_24 практично виключається, при цьому колегія суддів також враховує довжину раньового каналу, близько 18 сантиметрів.

Також, відповідно до висновку додаткової експертизи № 05-7-02/449/5 від 17.02.2022 можливі утворення виявлення тілесних ушкоджень у ОСОБА_9 за обставин, які відтворені ОСОБА_20 під час слідчого експерименту практично виключаються.

При цьому колегія суддів враховує, що під час конфлікту між обвинуваченим ОСОБА_20 та потерпілою більше сторонніх осіб, крім малолітніх дітей не було, двері були зачинені, а тому колегія суддів вважає, що саме ОСОБА_13 , ножем з деревяним руків`ям, який вилучений в ході огляду місця події від 26.12.2021, клинком цього ножа наніс тілесні ушкодження потерпілій.

Щодо твердження захисника в апеляційній скарзі про недоліки упакування ножа з дерев`яним руків`ям, а саме зазначення невірних дат упакування, колегія суддів оцінює критично.

Під час розгляду кримінального провадження крім іншого, досліджено висновки експертиз, предметом яких було дослідження вказаного ножа, а саме висновок судово - медичної експертизи № 05-4-05/34 від 13.06.2022 та висновок судово - біологічної експертизи № СЕ-19-22/856-БД від 22.02.2022. У вказаних експертизах у вступній частині зазначено, що на дослідження слідчим надано відповідні об`єкти, серед яких ніж із дерев`яним руків`ям. Вказані об`єкти, які надані на дослідження, знаходяться у належному упакуванні, цілісність яких не порушена. Більше того, суд першої інстанції вірно дійшов до обґрунтованого висновку про те, що ніж із дерев`яним руків`ям, який оглядався судом, під час досудового розслідування неодноразово переупаковувався у зв`язку з проведеними слідчими діями і сама по собі помилка в даті пакування не вказує на недопустимість такого речового доказу та автоматично не дає передумов для застосування концепції «плодів отруєного дерева» по відношенню до висновків експертиз по матеріалах отриманих у ході таких слідчих дій.

Не визнання винуватості ОСОБА_13 колегія суддів розцінює як спосіб захисту та намагання уникнути кримінальної відповідальності за скоєне.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги захисника про незаконність проведення огляду місця події, оскільки дозвіл на проведення від 26.12.2021 по АДРЕСА_3 надано неналежним суб`єктом, а саме ОСОБА_12 , яки не є власником, а ні користувачем вказаного домоволодіння.

Відповідно до вимог ч.1 ст.233 КПК України, ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ним володіє, або на підстав ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

Як встановлено матеріалами кримінального провадження, свідок ОСОБА_12 являється дядьком померлої. 26.12.2021 надав працівникам поліції згоду на проведення огляду домоволодіння по АДРЕСА_4 , яким він на той час володів у зв`язку із смертю племінниці. Під час судового розгляду в суді першої інстанції свідок повідомив про наданим ним письмового дозволу на огляд території домоволодіння в якому проживала потерпіла ОСОБА_9 Будинок по АДРЕСА_3 в якому проживала потерпіла належав його рідному брату, який помер. Після смерті ОСОБА_9 саме свідок ОСОБА_12 вважався фактичним володільцем вказаного домоволодіння.

Відповідно до ст.84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно з ст.85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Частиною 1 ст.86 КПК України встановлено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.89 КПК України, суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційних скарг обвинуваченого та захисника щодо відсутності достатніх та допустимих доказів, які свідчать про вчинення ОСОБА_13 інкримінованого йому кримінального правопорушення, оскільки матеріали кримінального провадження містять достатньо доказів, які спростовують такі твердження апелянтів.

Докази на підтвердження винуватості ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України узгоджуються в деталях між собою і не викликають жодних сумнівів у своїй належності, допустимості, достовірності та достатності і у своїй сукупності доводять винуватість Крамара поза розумним сумнівом, що призвело для постановлення обвинувального вироку.

Колегія суддів враховує, що усталена практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (Рішення ЄСПЛ від 10.07.2001 року у справі «Авшар проти Туреччини» - п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (Рішення ЕСПЛ від 14.08.2008 року у справі «Кобець проти України» - п. 43). Також має братися до уваги якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (Рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 року у справі «Веренцов проти України» - п. 86, «Яллох проти Німеччини»). У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 р. та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» від 06.12.1998 p., «Бочаров проти України» Європейський Суд вирішив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Колегія суддів приходить до висновку, що місцевий суд використав всі можливі засоби та способи для встановлення істини по справі, допитавши обвинуваченого, свідків, експерта, дослідивши письмові докази наявні в матеріалах кримінального провадження та прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність поза будь-яким розумним сумнівом винуватості Крамара у заподіянні умисних тяжких тілесних ушкоджень, що спричинило смерть потерпілої.

Призначаючи покарання Крамару, місцевий суд дотримався Загальної частини та в межах Особливої частини кримінального закону, враховуючи Постанову Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», врахував дані про особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, поведінку, який не працює, вчинив тяжкий злочин, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, однак в силу ст.89 КК України є не судимий, вину в інкримінованому злочині не визнав, що свідчить про його відношення до скоєного, відсутність обставин, що пом`якшують покарання та наявність обтяжуючих покарання обставин вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, а також скоєння злочину щодо іншої особи, з якою обвинувачений перебував у близьких відносинах, і як наслідок призначив Крамару покарання в межах санкції ч.2 ст.121 КК України 8 (вісім) років позбавлення волі, що є достатнім та необхідним для виправлення та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Згідно ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

За таких обставин, при перевірці матеріалів кримінального провадження порушень вимог матеріального та процесуального права колегією суддів не встановлено, тому апеляційні скарги обвинуваченого та захисника слід залишити без задоволення, а рішення районного суду без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Монастирищенського районного суду Черкаської області від 09 січня 2023 року щодо ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду на протязі трьох місяців з дня її проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а засудженим який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий суддя -

Судді -