Справа № 129/3761/21
Провадження по справі № 1-кп/129/358/2022
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2022 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду в м. Гайсині кримінальну справу (кримінальне провадження) № 0000041 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полонне Хмельницької області, зареєстрованого за адресою та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, має на своєму утриманні одну малолітню дитину (дочка ОСОБА_5 2021 р.н.), має статус учасника бойових дій, військовослужбовця по мобілізації військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України, відповідно до ст. 89 КК України несудимиго, -

про обвинувачення у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України

Установив:

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді старшого стрільця 2-го механізованого відділення 1-го механізованого взводу механізованої роти військової частини НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_3 ОК « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Сухопутних військ Збройних Сил України, під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_2 , у військовому званні - «солдат», в порушення ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, 18.10.2021 року о 08 год. 30 хв., діючи умисно, без поважних причин та без дозволу командирів, з метою тимчасового ухилення від проходження військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, самовільно залишив військову частину НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, доки 08.11.2021 року не був звільнений з військової служби у запас, чим припинив вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 4 ст. 407 КК України як самовільне залишення військової частини без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).

З урахуванням позицій прокурора та обвинуваченого, які заявили про скорочений порядок дослідження доказів, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України обмежився допитом лише ОСОБА_4 , оскільки він розуміє зміст обставин, які ніким не оспорюються, немає сумніву в добровільності та істинності його позиції, йому роз`яснено і зрозуміло неможливість оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю, щиро каявся і пояснив, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом Збройних Сил України та проходячи військову службу на посаді старшого стрільця 2-го механізованого відділення 1-го механізованого взводу механізованої роти військової частини НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_3 ОК « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Сухопутних військ Збройних Сил України, під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_2 , у військовому званні - «солдат», 18.10.2021 року о 08 год. 30 хв. самовільно залишив військову частину НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, доки 08.11.2021 року не був звільнений з військової служби у запас.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винним нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

При цьому суд бере до уваги визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступінь тяжкості вчиненого злочину і законну за нього санкцію, особу винного та визначені ст. 66 КК України пом`якшуючі його обставини; вид і розмір призначеного покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення винної у скоєнні злочину особи та попередження нових злочинів.

Обираючи покарання ОСОБА_4 , суд за відсутності обтяжуючих, пом`якшуючими покарання обвинуваченого обставинами враховує його щире каяття, його активне сприяння у розкритті злочину, відсутність судимості, наявність статусу учасника бойових дій, наявність на його утриманні малолітньої дитини.

Окрім зазначеного, суд при призначенні покарання ОСОБА_4 враховує його особу, який є осудним, не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога, характеризується позитивно, є несудимим, має статус учасника бойових дій, має власну сім`ю, одружений, має на своєму утриманні малолітню дитину.

Зазначені обставини у своїй сукупності суд визнає винятковими стосовно ст. 69 КК України, що дає підстави зробити висновок про можливість виправлення обвинуваченого, який скоїв тяжкий за ст. 12 КК України злочин, і запобігання скоєнню ним нових кримінальних правопорушень (злочинів), призначивши йому більш м`яке порівняно з санкцією ч. 4 ст. 407 КК України покарання, - у виді грошового штрафу.

До набуття вироком законної сили суд визнає за можливе відносно обвинуваченого запобіжного заходу не обирати.

Керуючись ст.ст. 369 - 374 КПК України, суд,

Ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та із застосуванням ст. 69 КК України призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

До набуття вироком законної сили запобіжний захід відносно засудженого ОСОБА_4 не обирати.

Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти діб з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Гайсинський районний суд Вінницької області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст.395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

Суддя: