Справа № 184/1499/20
Провадження № 1-кп/0182/677/2022
У Х В А Л А

Іменем України

19.08.2022 року м. Нікополь

Колегія суддів Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі в режимі відеоконференції об`єднані кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000457 від 29 червня 2020 року стосовно ОСОБА_5 за правовою кваліфікацією ч.3 ст.186, ч.2 ст. 342 КК України, за №0000613 від 28.10.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , за правовою кваліфікацією за ч.3 ст.187 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні колегії суддів Нікопольського міськрайонного суду перебуває об`єднане кримінальне провадження за №0000457 стосовно ОСОБА_5 за правовою кваліфікацією ч.3 ст.186, ч.2 ст. 342 КК України і за №0000613 за обвинуваченням ОСОБА_5 і ОСОБА_6 за правовою кваліфікацією за ч.3 ст.187 КК України. Стосовно обвинувачених ОСОБА_5 і ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 01 вересня 2022 року.

До суду надійшло клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_5 і ОСОБА_6 .

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинувачених ОСОБА_5 і ОСОБА_6 на час судового розгляду справи, але не більше двох місяців, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України. На думку прокурора, існує ризик переховування обвинувачених від суду, оскільки у разі доведеності їх провини, кожному з них може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад 10 років. Обвинувачені вчинили особливо тяжкий корисливий злочин, через короткий проміжок часу після пред`явлення їм підозри за вчинення аналогічного корисливого злочину. Стосовно кожного з обвинувачених в провадженні Нікопольського міськрайонного суду перебувають на розгляді інші кримінальні провадженні за їх обвинуваченням у вчиненні тяжких корисливих злочинів. Обвинувачені не мають постійного законного джерела доходу, сталих родинних зв`язків, що в подальшому може спонукати їх до вчинення нових злочинів, зокрема ОСОБА_5 , який перебував під домашнім арештом, в нічний час доби вчинив повторно новий тяжкий злочин стосовно потерпілого, з яким знайомий. Обвинувачений ОСОБА_6 був оголошений у розшук в іншому кримінальному провадженні під час судового розгляду, т.я. ухилявся від явки до суду. Жоден з них не навчається, не працює, а тому ризики, зокрема вчинення інших кримінальних правопорушень, навіть збільшилися.

Потерпілий ОСОБА_10 не з`явився в судове засідання, будучи повідомленим належним чином про дату та час судового засідання.

Захисник ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_11 заперечували проти продовження строку тримання під вартою, оскільки вважали, що ризики, зазначені в клопотанні прокурора не доведені, а обвинувачений, провину якого не доведено в інкримінованих злочинах, і який був неповнолітнім на момент вчинення злочину, тривалий час тримається під вартою. Він проживав з батьком і перебував на його утриманні і батько готовий утримувати і контролювати його в подальшому. Тому, просили змінити запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 з тримання під вартою на домашній арешт, за місцем мешкання його батька, який є законним представником, за адресою АДРЕСА_1 .

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_9 також заперечували проти клопотання прокурора, вважаючи його необґрунтованим і просили обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем реєстрації обвинуваченого в с. Кам`янське Нікопольського райну.

Заслухавши доводи прокурора, сторони захисту, дослідивши наявні матеріали провадження, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою стосовно обвинувачених ОСОБА_5 і ОСОБА_6 підлягає задоволенню на даній стадії судового розгляду.

Продовження тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, не зважаючи на існування презумпції не винуватості, переважує інтереси забезпечення права на особисту свободу (наприклад, рішення ЄСПЛ „Нечипорук і Йонкало проти України від 21.07.2011, „Осаковський проти України від 17.07.2014 та ін).

При вирішенні питання доцільності продовження тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_5 і ОСОБА_6 колегія суддів бере до уваги те, що останні обвинувачуються у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, з конфіскацією майна. Обвинувачений ОСОБА_5 , який вчинив злочин у неповнолітньому віці, раніше також вчинив особливо тяжкий злочин, передбачений ч.3 ст.187 КК України за яким кримінальне провадження також знаходяться на стадії судового розгляду. Він виховувався в неповній родині, має затримку розумового розвитку і його законний представник батько, ОСОБА_11 не зміг на належному рівні контролювати свого сина, оскільки не зміг забезпечити дотримання неповнолітнім ОСОБА_5 обмежень, покладених на нього відповідно до ухвали суду щодо обрання стосовно останнього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у об`єднаному кримінальному провадженні. Тому, неповнолітній ОСОБА_5 в нічний час доби, безконтрольно, повторно, за попередньою змовою з іншим обвинуваченим, вчиняв корисливі кримінальні правопорушення. При цьому застосовуючи насилля по відношенню до потерпілого, з яким був добре знайомий і який значно старший від нього за віком, за місцем проживання останнього.

Є очевидним, що запобіжний захід у виді домашнього арешту, обраний раніше стосовно ОСОБА_5 в одному з об`єднаних кримінальних проваджень, не був ефективним і не запобіг вчиненню ним повторно нового особливо тяжкого злочину стосовно однієї і тієї ж особи, що викликає сумніви у адекватності поведінки обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_6 перебував у розшуку відповідно до ухвали Нікопольського міськрайонного суду у іншому кримінальному провадженні. Офіційно обвинувачені не навчаються і не працюють, зловживають спиртними напоями і періодично вчиняють кримінальні правопорушення, незважаючи на різницю у віці. Тому, клопотання сторони захисту щодо зміни запобіжного заходу стосовно обвинувачених на більш м`який, у вигляді домашнього арешту, не може бути задоволене, оскільки такий запобіжний захід вже було обрано стосовно обвинувачених у різних кримінальних провадженнях і цей запобіжний захід не виявився дієвим.

З урахуванням обставин, встановлених під час судового розгляду, дії військового стану в Україні та перебування м. Нікополя, де розташований Нікопольський міськрайонний суд, в зоні бойових дій, є достатні підстави вважати, що обвинувачені, усвідомлюючи невідворотність покарання, можуть ухилятися від суду в подальшому, оскільки усі вищезазначені обставини фактично ускладнюють контроль за обвинуваченими як з боку правоохоронних органів так і їх близьких родичів, які можуть в будь-який час залишити місце проживання і виїхати за межі Дніпропетровської області, що фактично зробить неможливим подальший судовий розгляд зазначеного кримінального провадження.

Крім того, слід врахувати думку потерпілого ОСОБА_12 , який повідомляв суду про те, що ОСОБА_5 неодноразово проникав до його домоволодіння, звідки вчиняв дрібні крадіжки, спричиняв йому тілесні ушкодження і тому він має усі підстави вважати, що обвинувачений може вчинити нові злочини стосовно нього, чого він боїться.

До тепер, в провадженні Нікопольського міськрайонного суду знаходяться інші кримінальні провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України та за обвинуваченням ОСОБА_5

у вчиненні особливо тяжких злочинів за попередньою змовою з іншими особами.

Запобігти ризикам, на які послався прокурор і які, до тепер є діючими, може лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Враховуючи тяжкість вчинених злочинів і можливе покарання, яке може бути призначене обвинуваченим, у разі доведеності їх провини, будь який інший запобіжний захід, не зможе запобігти існуванню наявних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від суду, продовження вчинення інших кримінальних правопорушень.

Разом з тим, враховуючи практику ЄСПЛ, продовжуючи дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд, як альтернативний запобіжний захід, раніше визначив мінімальний розмір застави обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , що складає 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, перспектива втрати якої, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Колегія суддів вважає, що визначений розмір застави буде достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченими обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України..

Керуючись ч.3 ст. 331 КПК України,

У Х В А Л И Л А:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинувачених ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на строк судового розгляду, але не більше двох місяців, а саме до 18 жовтня 2022 року.

Визначити для кожного з обвинувачених заставу у сумі кратній 80 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 208000 (двісті вісім тисяч) гривень.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі суду протягом стоку дії ухвали.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається особою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави і зобов`язаний виконувати наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Термін дії обов`язків, покладених на обвинуваченого, що у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.

В задоволенні клопотань обвинувачених та їх захисників - відмовити.

Копію ухвали направити начальнику ДУВП 4 для виконання і для вручення обвинуваченим ОСОБА_6 і ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Зацікавлені особи можуть отримати в суді копію ухвалию

Головуючий -

суддя : ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_13 -Шаховал