БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №728/259/23
Провадження № 1-кп/730/21/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2023 р. м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції)

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Борзни кримінальне провадження №0000489 від 21.12.2022р., яке надійшло до суду з обвинувальним актом від 31.01.2023р. та угодою про визнання винуватості від 31.01.2023р. по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, неодруженого, непрацюючого, -

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

17 лютого 2023 року до Борзнянського районного суду Чернігівської області згідно ухвали Чернігівського апеляційного суду від 06 лютого 2023 року в порядку зміни підсудності надійшов обвинувальний акт від 31.01.2023р., затверджений прокурором Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000489 від 21.12.2022р. по обвинуваченню ОСОБА_5 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України.

Також, разом з обвинувальним актом до суду надана угода про визнання винуватості, укладена 31 січня 2023 року між прокурором Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_3 і підозрюваним ОСОБА_5

Прокурор, обвинувачений та його захисник у підготовчому судовому засіданні просили затвердити вказану угоду про визнання винуватості. Обвинувачений також просив за можливості розстрочити йому визначений в угоді штраф на один рік, оскільки розмір отримуваного ним доходу від періодичних заробітків по найму складає близько 5000 грн на місяць.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження щодо можливості затвердження угоди про визнання винуватості, суд приходить до такого висновку.

Згідно п.2 ч.1 ст.468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.314 КПК України в підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення, яким затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.474 КПК України розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду.

Статтею 472 КПК України передбачено, що в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, умови застосування спеціальної конфіскації, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди. В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.

Перед прийняттям рішення про затвердження угоди про визнання винуватості суд під час судового засідання повинен з`ясувати обставини, визначені в ч.4, 6 ст.474 КПК України.

За змістом положень ч.7 ст.474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості. У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.

Згідно умов укладеної між прокурором та підозрюваним угоди про визнання винуватості ОСОБА_5 беззастережно й повністю визнає свою винуватість у вчинененні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, та підтверджує обставини, зазначені у повідомленні про підозру від 31.01.2023р. та п.2 цієї угоди, які є істотними для даного кримінального правопорушення. Підозрюваний ОСОБА_5 зобов`язується беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення у судовому провадженні; під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження з підозрюваним немає домовленості щодо співпраці у викритті кримінальних правопорушень, вчинених особою.

Сторони узгодили, що з урахуванням тяжкості злочину, особи винного, який повністю визнає свою вину, щиро розкаюється, раніше не судимий, сприяв розкриттю даного злочину, ОСОБА_5 призначається покарання у виді штрафу в розмірі 2100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на яке підозрюваний погоджується.

В угоді також прописано наслідки її укладення, затвердження та невиконання.

Як вбачається зі змісту п.2 вказаної угоди про визнання винуватості, обставинами, які встановлені досудовим розслідуванням і є істотними для даного кримінального провадження та визнані ОСОБА_5 , зазначено умисне незаконне придбання та зберігання для особистого вживання без мети збуту психотропної речовини - амфетаміну загальною масою 2,77607г, що є великим розміром.

Натомість, у п.1 угоди підозра та її правова кваліфікація сформульована таким чином, що ОСОБА_5 підозрюється в умисному незаконному придбанні та зберіганні без мети збуту особливо небезпечного наркотичного засобу (амфетаміну) ч.2 ст.309 КК України.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори»:

- наркотичні засоби це речовини природні чи синтетичні, препарати, рослини, включені до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів;

- психотропні речовини це речовини природні чи синтетичні, препарати, природні матеріали, включені до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів;

- прекурсори наркотичних засобів і психотропних речовин (далі - прекурсори) це речовини, які використовуються для виробництва, виготовлення наркотичних засобів, психотропних речовин, включені до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів;

- аналоги наркотичних засобів і психотропних речовин це заборонені до обігу на території України речовини синтетичні чи природні, не включені до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, хімічна структура та властивості яких подібні до хімічної структури та властивостей наркотичних засобів і психотропних речовин, психоактивну дію яких вони відтворюють.

Перелік наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів (далі - Перелік) - згруповані у списки наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори наркотичних засобів і психотропних речовин, включені до таблиць I - IV згідно із законодавством України та міжнародними договорами України. Перелік та зміни до нього затверджуються Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, протидії їх незаконному обігу, і публікуються в офіційних друкованих виданнях.

Постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000р. затверджено Перелік наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, де в Таблиці 1 Списку №1 перераховано особливо небезпечні наркотичні засоби, обіг яких заборонено, а в Таблиці ІІ Списку №2 наведено психотропні речовини, обіг яких обмежено, до переліку яких входить амфетамін.

Отже, амфетамін є психотропною речовиною й не відноситься до категорії особливо небезпечних наркотичних засобів.

Водночас 1) наркотичні засоби, 2) психотропні речовини, 3) аналоги наркотичних засобів та психотропних речовин є окремими і нетотожними предметами обов`язкової ознаки складу злочину, передбаченого ст.309 КК України.

Таким чином, п.1 даної угоди про визнання винуватості суперечить вимогам закону України про кримінальну відповідальність та законодавству, що регулюється обіг наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів або прекурсорів (п.5 ч.7 ст.474 КПК України).

Вказані суперечності угоди за своїм змістом є суттєвими та не обумовлені правовою необізнаністю сторін: прокурора, який має відповідну юридичну кваліфікацію згідно Закону України «Про прокуратуру», та підозрюваного, представленого захисником, який також має відповідну юридичну кваліфікацію згідно Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

При цьому, суд звертає увагу прокурора, що аналогічна розбіжність щодо належності амфетаміну міститься й у обвинувальному акті.

Крім того, на пропозицію суду прокурор у судовому засіданні не побажав надати відповідні матеріали кримінального провадження, чим фактично позбавив суд можливості перевірити умови укладеної угоди на відповідність іншим вимогам кримінального та кримінального процесуального закону, зокрема, щодо найменування та кількості вилученої у ОСОБА_5 забороненої речовини, на які згідно висновку експерта мається посилання в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості, правомірності кваліфікації дій обвинуваченого та за відсутності в суду відомостей про його особу (наявність чи відсутність непогашеної судимості) законності узгодженого сторонами виду призначеного кримінального покарання.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, укладена між прокурором Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 угода про визнання винуватості від 31.01.2023р. не може бути затверджена судом.

Оскільки вказаної угоди було досягнуто під час досудового розслідуванна й вона подана до суду прокурором разом з обвинувальним актом, то кримінальне провадження №0000489 від 21.12.2022р. по обвинуваченню ОСОБА_5 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, слід повернути прокурору для продовження досудового розслідування у порядку, передбаченому розділом ІІІ КПК України.

Даний висновок суду узгоджується з роз`ясненнями, викладеними в п.18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №13 від 11.12.2015р. «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» та відповідає вимогам ч.7 ст.474 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.314, 468-474 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 31 січня 2023 року між прокурором Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 .

Кримінальне провадження №0000489 від 21.12.2022р. по обвинуваченню ОСОБА_5 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, повернути прокурору для продовження досудового розслідування у порядку, передбаченому розділом ІІІ КПК України.

Роз`яснити, що повторне звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається.

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Борзнянського районного суду ОСОБА_1