Справа № 375/1061/21
Провадження №1-кп/375/6/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2023 року смт. Рокитне

Рокитнянський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у смт Рокитне кримінальне провадження №0000172, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 серпня 2021 року, щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Насташка Білоцерківського району Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, на утриманні має малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, не депутата, РНОКПП: НОМЕР_1 , не судимого,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого частиною 1 статті 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Рокитнянського районного суду Київської області надійшов затверджений прокурором у кримінальному провадженні - виконуючим обов`язки начальника Рокитнянського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000172, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 серпня 2021 року, щодо

ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про примирення, укладена 30 серпня 2021 року між потерпілим у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_5 та на той час підозрюваним ОСОБА_4 .

Формулювання обвинувачення та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачувалася особа.

26.07.2021 близько 23 години ОСОБА_5 , приїхав на власному автомобілі марки Форд Транзит, номерний знак НОМЕР_2 , до місця проживання знайомого ОСОБА_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 та подав звуковий сигнал з метою викликати останнього.

Через деякий час з будинку вийшов ОСОБА_4 , який підійшовши до автомобіля відчинив дверцята та присів на передне пасажирське сидіння, де в подальшому спільно з ОСОБА_5 сидячи в салоні автомобіля останні спілкувалися та слухали музику.

Близько 02 години ОСОБА_5 , сидячи за кермом задрімав, а ОСОБА_4 сидячи на пасажирському сидінні продовжував слухати музику.

Перебуваючи в салоні автомобіля Форд Транзит, ОСОБА_4 помітив на передній панелі на поличці мобільний телефон марки Xiaomi Redmi Note 5А, ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 , вартістю 1600 грн., належний ОСОБА_5 ..

В цей час у ОСОБА_4 виник протиправний умисел на викрадення мобільного телефону марки Xiaomi Redmi Note 5А.

Близько 02 години ОСОБА_4 , з метою реалізації свого протиправного умислу, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, таємно від оточуючих, взяв до рук належний ОСОБА_5 мобільний телефон марки Xiaomi Redmi Note 5А та вийшов з салону автомобіля, вчинивши таким чином його крадіжку. Після цього, ОСОБА_4 зберігаючи при собі викрадений мобільний телефон, пішов до власного помешкання, що за адресою: АДРЕСА_2 , таким чином довівши свій злочинний умисел до кінця, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_5 , майнової шкоди на загальну суму 1600 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначеної міри покарання.

30 серпня 2021 року між потерпілим ОСОБА_5 , з одного боку, та на той час підозрюваним ОСОБА_4 , з іншого боку, укладено угоду про примирення відповідно до ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, за умовами якої потерпілий і підозрюваний (нині обвинувачений) дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України та істотних для даного кримінального провадження обставин вчинення злочину, ідентично викладених як в обвинувальному акті, так і в угоді про примирення.

За вказаною угодою ОСОБА_4 , під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні - вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, примирився з потерпілим ОСОБА_5 .

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 оголосила, подану до суду угоду про примирення від 30.08.2021, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 .

Потерпілий ОСОБА_5 просив подану до суду угоду про примирення від 30 серпня 2021 року, укладену між ним та ОСОБА_4 , затвердити та винести вирок відповідно до укладеної угоди, а саме призначити узгоджене покарання у виді 2 років обмеження волі. На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з призначенням іспитового строку тривалісню 1 (один) рік, з покладенням обов`язків, передбачених статтею 76 КК України.

Згідно із угодою про примирення, сторони повністю погодилися з формулюванням фактичних обставин кримінального проступку та їх правовою кваліфікацією за частиною 1 статті 185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 , діючи добровільно, ініціював укладення даної угоди і, щиро каючись, беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку відповідно до обставин і правової кваліфікації, які викладені в даній угоді та у врученому обвинувальному акті.

При укладенні угоди сторони прийняли до уваги обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме щире каяття, беззастережне визнання своєї винуватості у вчиненні кримінального проступку, а також врахували особу винного, зокрема те, що він раніше не судимий та відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого.

Позиції учасників судового провадження щодо угоди.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні повідомив, що в повному обсязі розуміє характер обвинувачення та погоджується з його формулюванням, зазначеним в угоді, беззастережно визнає свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні та щиро розкаюється, просив суд затвердити угоду. При цьому ОСОБА_4 зазначив, що він цілком розуміє, що має право на повний судовий розгляд, у якому прокурор має довести усі обставини кримінального правопорушення, і що він при цьому має право мовчати, допитати під час такого розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь, проте все одно просив затвердити укладену угоду. Він також вказав, що повністю усвідомлює вид покарання, призначення якого обумовлене угодою, а також інші заходи, що будуть застосовані до нього у разі її затвердження. Крім того, повідомив, що укладення угоди про примирення її сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні також просив затвердити укладену угоду, зазначивши про добровільне її укладення з ОСОБА_4 .

Під час підготовчого судового засідання прокурор ОСОБА_3 угоду про примирення потерпілого та обвинуваченого підтримала, вказавши про її відповідність вимогам чинного законодавства, добровільність укладення, належність даного кримінального правопорушення до числа тих, щодо яких законом передбачена можливість укладення угод про примирення, а також, що існують достатні фактичні дані для визнання обвинуваченим своєї винуватості у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, яка підтверджується сукупністю зібраних під час досудового розслідування доказів. Також прокурор зазначила, що умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам цього Кодексу та закону і ухваленні вироку, та положення закону, якими він керувався.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, ствердив викладені в обвинувальному акті та в угоді про примирення обставини його вчинення.

Надані в підготовчому судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_4 показання є логічними і послідовними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та щирості його позиції.

За таких обставин суд вважає доведеним те, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку)та кваліфікує його дії за частиною 1 статті 185 КК України.

Крім того, угодою про примирення від 30 серпня 2021 року сторонами узгоджено покарання, яке слід призначити обвинуваченому ОСОБА_4 за частиною 1 статті 185 КК України, у виді 2 років обмеження волі. На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з призначенням іспитового строку тривалісню 1 (один) рік, з покладенням обов`язків, передбачених статтею 76 КК України:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Також в укладеній сторонами угоді про примирення передбачені наслідки її укладення і затвердження, наслідки невиконання цієї угоди, визначені статтями 473, 476 КПК України.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 314 КПК України, суд у підготовчому судовому засіданні має право прийняти, зокрема, рішення про затвердження угоди. Згідно з положеннями статті 468 та частини 3 статті 469 КПК України у кримінальному проваджені щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 185 КК України, що за визначенням частини 2 статті 12 КК України є кримінальним проступком.

На виконання вимог статті 474 КПК України судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитись у тому, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком усвідомлює свої права, визначені пунктом 1 частини 5 статті 474 КПК України, наслідки укладення і затвердження даної угоди, передбачені статтею 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Судом з`ясовано реальну спроможність обвинуваченого виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Судом з`ясовано у потерпілого ОСОБА_5 , що він цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови укладеної сторонами угоди про примирення відповідають вимогам КПК України та КК України, підстави для відмови в затверджені цієї угоди, передбачені частиною 7 статті 474 КПК України, відсутні.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд дійшов до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , а узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбачених КК України.

Отже, суд вважає, що наявні умови для її затвердження.

Щодо визначеної в угоді про примирення умови про застосування статті 75 КК України, звільнивши ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік суд зазначає, що відповідно до частин 2, 3 статті 75 КК України суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

У випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

Такі ж роз`яснення надані у пункті 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у №13 від 11.12.2015 "Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод" де зазначено, що тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, яку звільнено від відбування покарання з випробуванням згідно з частиною 3 статті 75 КК визначаються виключно судом. У зв`язку з цим визначені сторонами угоди тривалість іспитового строку та обов`язки, що покладаються на особу, яка звільняється від відбування покарання з випробуванням, не враховуються судом, про що зазначається в мотивувальній частині судового рішення, та не є підставою для відмови у затвердженні угоди.

Вирішуючи питання щодо звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням суд враховує, що обвинуваченому угодою визначено покарання у виді обмеження волі, кримінальне правопорушення за яким притягується обвинувачений до відповідальності класифікується як кримінальний проступок, щиро розкаявся у вчиненому, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, та звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Відповідно до статті 76 КК України на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням суд покладає обов`язки. На переконання суду на ОСОБА_4 необхідно покласти наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації .

Отже, оскільки сторони угоди про примирення, узгодили обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі та звільнення від відбування покарання з випробуванням, суд вважає за можливе застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 положення частини 2 статті 75 КК України та покласти на нього обов`язки, визначені частиною 1, пунктом 2 частини 3 статті 76 КК України.

З огляду на викладене та враховуючи, що передбачених ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , досудовим розслідуванням та судом не встановлено, наявність обставин, що згідно зі ст.66 КК України пом`якшують йому покарання, а саме: щире каяття й активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданої шкоди шляхом повернення викраденого майна, суд дійшов до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення, укладеної 30 серпня 2021 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , і призначення останньому узгодженого сторонами в угоді покарання.

На думку суду, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Згідно з приписами пункту 1 частини 3 статті 314 КПК України в підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

В ході досудового розслідування ОСОБА_4 не затримувався, під вартою не утримувався, запобіжний захід відносно нього не застосовувався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілою не заявлявся.

Процесуальні витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні підлягають до стягнення з обвинуваченого.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 12, ч. 1 ст. 185 КК України, ст.ст. 100, 314, 369-371, 373, 374, 376, 392-395, 474, 475, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення, яка укладена 30 серпня 2021 року між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000172, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 серпня 2021 року, щодо ОСОБА_4 за ознаками кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 185 КК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Насташка Білоцерківського району Київської області, визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі статті 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Початок іспитового строку обраховувати з дня ухвалення вироку - 25 січня 2023 року.

На підставі частини 1, пункту 2 частини 3 статті 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питання пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази - мобільний телефон марки марки Xiaomi Redmi Note 5А, ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 вважати поверненим потерпілому ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судові витрати на проведення судової експертизи в сумі 150 (сто п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок суду на підставі угоди між потерпілим та обвинуваченим про примирення може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Рокитнянський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення з підстав, передбачених частиною 3 статті 394 КПК України:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини не допускається.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, його законному представникові, захиснику та прокурору.

Вирок проголошено 25 січня 2023 року негайно після виходу суду із нарадчої кімнати.

Головуюча суддя Олена ЧОРНЕНЬКА