Справа № 297/393/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.02.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали контрольного провадження у кримінальному провадженні № 11-кп/4806/627/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 листопада 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 листопада 2022 року задоволено клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 .

Продовжено строк запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою без можливості внесення застави до 05 січня 2023 року включно.

З матеріалів контрольного провадження вбачається, що кримінальне провадження, внесене 08.09.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001136 відносноОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 15, п. 3, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 146 КК України, знаходиться у провадженні Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області.

Задовольняючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та розглядаючи питання доцільності збереження раніше обраного запобіжного заходу обвинуваченому, суд взяв до уваги те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 15, п. 3, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 146 КК України, які, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким та особливо тяжким злочинами, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі з конфіскацією майна, При цьому, ризики, які служили підставою для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, своєї актуальності не втратили та продовжують існувати, зокрема те, що ОСОБА_6 може переховуватися від суду, зважаючи на тяжкість покарання, що йому загрожує у випадку визнання його винним в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях (злочинах); незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших осіб, експертів у цьому ж кримінальному провадженні, незаконний вплив на яких може нівелювати зібрані стороною обвинувачення докази вини обвинуваченого, які будуть надані в суді, адже обвинувачений обвинувачується у вчиненні злочинів із застосуванням насильства; може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити нові кримінальні правопорушення, оскільки вчинив кримінальні правопорушення проти волі, честі, гідності особи, а також проти життя та здоров`я особи, які не були доведені до кінця з причин, що не залежали від його волі, тому перебуваючи на волі, ОСОБА_6 зможе вчинити дії направлені на доведення злочину до кінця абоо вчинити інше кримінальне правопорушення. У зв`язку з чим, жоден із більш м`яких запобіжних заходів щодо обвинуваченого не зможе запобігти зазначеним ризикам, тому суд вважав за доцільне продовжити обвинуваченому обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, на 60 днів. До суду надійшло клопотання від прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 строком на 60 діб без визначення розміру застави.

В апеляційній скарзі захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 вказує на те, що ухвала суду є необґрунтованою, незаконною, такою, що підлягає скасуванню. Просить скасувати ухвалу суду, постановити нову, якою обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з обов`язком не залишати місце фактичного проживання з 22.00 год. до 06.00 год. для можливості працювати та утримувати родину та іншими обов`язками, передбаченими ст.181 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Апеляційна скарга розглядається у відсутності прокурора, обвинуваченого та його захисника, неявка яких, з огляду на положення ч. 4 ст. 422-1 КПК України не перешкоджає її розгляду. З матеріалів контрольного провадження вбачається, що прокурор, обвинувачений та адвокат належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги. При цьому береться до уваги і те, що будь-яких заяв про відкладення розгляду апеляційної скарги чи даних про поважність причин неявки від вищевказаних процесуальних осіб не надходило, а також те, що прокурор, обвинувачений та адвокат не заявляли клопотання про розгляд апеляційної скарги за їх участю.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення колегія суддів відхиляє з таких підстав.

Висновок суду першої інстанції про продовження строку дії запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_6 колегія суддів вважає належним чином вмотивованим, викладені в судовому рішенні судження такими, що ґрунтуються на вимогах закону та узгоджуються з наявними в матеріалах контрольного провадження доказами та обставинами кримінального провадження.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги те, що обставини, які були підставою для обрання та продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не змінились, наведені прокурором ризики не зменшились і продовжують існувати.

Разом з тим, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції при вирішенні питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу обґрунтовано взяв до уваги тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до тяжких та особливо тяжких злочинів та покарання, яке загрожує обвинуваченому ОСОБА_6 у разі доведення його вини за пред`явленим йому обвинуваченням, зокрема за ч. 3 ст. 28, ч.2 ст. 15, п. п. 3, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, те, що судове провадження не закінчено й на даний час ще не допитані всі свідки, а також дані про особу обвинуваченого, який офіційно не працює, у нього відсутні постійне місце проживання, роботи і джерела доходів, міцні соціальні зв`язки в Україні, оскільки він більшість часу проживає на території Республіки Сербіі.

Тому, колегія суддів вважає, що, виходячи з тяжкості кримінальних правопорушень, у вчиненні яких ОСОБА_6 обвинувачується, конкретних обставин, за яких скоєні діяння та даних про його особу, є обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків інших осіб у кримінальному провадженні й вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується.

Колегія суддів вважає, що продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є необхідним з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що застосований щодо ОСОБА_6 запобіжний захід із урахуванням його тривалості та у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення на даний час не виходить за межі розумного строку й кореспондується з характером суспільного інтересу, в зв`язку з чим, із урахуванням сукупності викладених обставин щодо тривалості перебування обвинуваченого під вартою, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , у силу характеру інкримінованих йому діянь та одночасної потреби у проведенні судом дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення (допит потерпілого, свідків, дослідження письмових та речових доказів), суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про задоволення клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з чим погоджується й колегія суддів, вважаючи, що інші, більш м`які, запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не будуть достатніми для запобігання встановленим у кримінальному провадженні ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, а також дієвості кримінального провадження.

При цьому, апеляційний суд бере до уваги і те, що у матеріалах контрольного провадження відсутні та не надано доказів про наявність у ОСОБА_6 будь-яких захворювань, які б свідчили про неможливість тримання його під вартою в умовах ізоляції від суспільства.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів враховує і те, що навіть якщо обвинувачений і не має на меті ухилятися від суду, незаконно впливати на свідків, однак, обставини, за яких вчинено інкриміноване йому кримінальне правопорушення, його тяжкість та інші наведені вище обставини, а також вищенаведені дані про його особу, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у виді тримання під вартою, що в свою чергу свідчить про неможливість застосування щодо ОСОБА_6 інших більш м`яких запобіжних заходів.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що дійшовши висновку про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою, суд першої інстанції обґрунтовано не визначив йому розмір застави, оскільки останній обвинувачується у вчиненні закінченого замаху на викрадення людини з корисливих мотивів, вчинене організованою групою та закінченому замаху на умисне вбивство викраденої людини, з корисливих мотивів, на замовлення, у складі організованої групи, а тому доводи апеляційної скарги про необхідність визначення застави задоволенню не підлягають.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга, доводи якої не знайшли свого підтвердження і не впливають на висновки суду першої інстанції, задоволенню не підлягає, а ухвала суду першої інстанції, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422-1 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 листопада 2022 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді