Справа № 627/659/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.12.2022смт Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Краснокутськ Харківської області кримінальне провадження № 0000425 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ступичне, Катеринопільського району, Черкаської області, українця, громадянина України, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , маючого середню освіту, не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

в с т а н о в и в:

22.07.2022 о 14:00 годині ОСОБА_4 , перебував на території домоволодіння, в якому він мешкає та яке належить потерпілій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

22.07.2022 близько 14:20 ОСОБА_4 та ОСОБА_6 знаходилися в одній кімнаті вказаного будинку, де між ними виникла сварка на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин.

В цей час у ОСОБА_4 виник прямий умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій прямий умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, 22.07.2022 о 14:30 ОСОБА_4 стоячи позаду ОСОБА_6 штовхнув долонями обох рук в область спини останньої, надавши цим поштовхом прискорення тілу ОСОБА_6 , від якого остання впала на підлогу обличчям до низу. Після чого ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_6 та стоячи з лівої сторони наніс почергово два удари лівою ногою взутою в тапок в область ребер з ліва, в результаті чого спричинив останній відповідно з висновком судово медичної експертизи №12-14/63-КК/22 від 17.08.2022 тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому 9-го ребра зліва, який відповідно до п.2.2.2 Правил судово медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затвердених наазом МОЗ України від 17 січня 1995 року №6 кваліфікуються як середньої тяжкості тілесні ушкодження по критерію тривалості розладу здоров`я терміном більше 3 тижнів (більше, ніж 21 день).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованому йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю та в скоєному щиро розкаявся.

Покази ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

В судове засідання потерпіла ОСОБА_6 не з`явилася, але мається від неї заява про розгляд справи за її відсутності, будь-яких претензій до обвинувачених не має, прохала суворо не карати обвинуваченого.

Враховуючи відсутність заперечень від учасників процесу, а також можливість з`ясувати всі обставини за наявними доказами, суд, на підставі ст.325 КПК України, визнав можливим провести розгляд без потерпілої.

Приймаючи до уваги той факт, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, а саме:

- умисне нанесення середньої тяжкості тілесних ушкоджень, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що причинило тривалий розлад здоров`я.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_4 суд у відповідності до до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до нетяжкого злочину та особу обвинуваченого, який не працює, перебуває на консультативному обліку у лікаря - психіатра КНП Богодухівська центральна районна лікарня з діалнозом легка розумова відсталість та на диспансерному/профілактичному обліку у лікаря нарколога при КНП Богодухівській центральній районній лікарні, однак згідно висновку судово психіатричної експертизи №180 від 30.08.2022 ОСОБА_4 відповідно до свого психічного стану як під час вчинення правопорушення, так і час проведення експертизи міг усвідомлювати свої дії та керувати ними; згідно повідомлення Богодухівського районного відділу №3 філії Державної установи «Центр пробації» у Харківській області знятий з обліку 15.07.2022 у зв`язку з закінченням іспитового строку, за місцем проживання характеризується формально, перебуває на військовому обліку в четвертому відділі ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року) та в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд з прав людини вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів.

Також відповідно до вимог ст. 65 КК України та роз`яснень, що містяться в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди при призначенні покарання зобов`язані враховувати як ступінь тяжкості вчиненого злочину, так і дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване. Покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Окрім цього, згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як ними самими, так і іншими особами.

Аналізуючи усі докази, обставини справи, ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, дані, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який не судимий, враховуючи ставлення обвинуваченого до скоєного, який свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, відомості про особу обвинуваченого, відсутність претензій з боку потерпілої, суд дійшов висновку, що перевиховання та виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства та вважає за доцільне застосувати положення ст. 75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням. На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та перевиховання, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

По справі витрати на залучення експерта відсутні.

Підстав для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

По справі цивільний позов не заявлений.

В порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КК України та призначити йому покарання за цим законом у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

В силу ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання звільнити з випробувальним терміном 2 (два) роки.

На підставі статті 76 Кримінального кодексу України встановити ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_4 міру запобіжного заходу не обирати.

Речові докази по справі:

- рентген обстеження на ОСОБА_6 на CD диску, який знаходиться в матеріалах справи після набрання вироком законної сили залишити при матеріалах кримінального провадження;

- рентген змінок на ім`я ОСОБА_6 після набрання вироком законної сили повернути потерпілій ОСОБА_6 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам процесу.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Краснокутський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1