ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2023 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Рівне, угоду про визнання винуватості від 17 листопада 2022 року, укладену між прокурором Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника обвинуваченого ОСОБА_5 в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000100 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Рівне, українця, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні злочину, передбаченого ст.336 КК України, суд -

В С Т А Н О В И В:

24 листопада 2022 року до Рівненського міського суду Рівненської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000100 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст.336 КК України з угодою про визнання винуватості від 17 листопада 2022 року, укладеною в приміщенні службового кабінету НОМЕР_4 Рівненської обласної прокуратури, за адресою: вул.16 Липня, буд.73, м.Рівне, між прокурором Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника обвинуваченого ОСОБА_5 .

Відповідно до угоди про визнання винуватості та обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується в ухилення від призову на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ст.336 КК України, за таких обставин:

Відповідно до пред`явленого обвинувачення, ОСОБА_4 , обвинувачується у тому, що він будучи стрільцем 2-го відділення 3-го стрілецького взводу стрілецької роти (резервної) військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи у військовому званні молодшого сержанта, діючи умисно, грубо порушуючи вимоги п.п.4,6 п.1 контракту про проходження громадянами України служби у військовому резерві Національної гвардії України, ст.65 Конституції України, п.6 Положення «Про проходження громадянами України служби у військовому резерві Національної гвардії України», Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Указу Президента України №64/2022 «Про ведення воєнного стану в Україні» у період часу з 25.02.2022 по даний час ухилився від призову на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, за наступних обставин.

Розпорядженням начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 НОМЕР_1 Національної гвардії України приведена в повну бойову готовність за сигналом «Тривога» без обмежень з 24.02.2022.

На виконання Указу Президента України № 64/2022 «Про ведення воєнного стану в Україні», Розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також усного наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України підполковника ОСОБА_6 , сержантом з матеріального забезпечення стрілецької роти (резервної) військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України головним сержантом ОСОБА_7 , під час телефонного дзвінка 25.02.2022 на абонентський номер НОМЕР_2 , який використовував ОСОБА_4 здійснено оповіщення останнього, з повідомленням та вимогою термінового прибуття до пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, за адресою: АДРЕСА_2 , однак в порушення вимог п.п.4,6 п.1 контракту про проходження громадянами України служби у військовому резерві Національної гвардії України, ОСОБА_4 на вказаний виклик до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України не з`явився та про причини неприбуття не повідомив.

ОСОБА_4 діючи умисно, в порушення вимог п.п.4,6 п.1 контракту про проходження громадянами України служби у військовому резерві Національної гвардії України, ст.65 Конституції України, п.6 Положення «Про проходження громадянами України служби у військовому резерві Національної гвардії України», Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Указу Президента України № 64/2022 «Про ведення воєнного стану в Україні», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, достовірно знаючи про обов`язковість своєчасного прибуття до пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, за адресою: АДРЕСА_2 , та маючи реальну можливість прибути до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, без поважних причин, у період часу з 25.02.2022 по даний час не прибув, та наявність у нього поважних причин для неприбуття не підтвердив, чим здійснив ухилення від призову на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, проводячи час на власний розсуд, за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 .

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ст.336 КК України, - як ухилення від призову на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Сторони визнають правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ст.336 КК України, як ухилення від призову на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Обвинувачений ОСОБА_4 діючи добровільно, без примусу та тиску, в повному обсязі та беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні ним злочину, передбаченого ст.336 КК України.

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 сторони враховують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого. Зокрема злочин, передбачений ст.336 КК України, відповідно до ст.12 КК України, відноситься по категорії тяжкості до нетяжких злочинів. Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , в ході досудового розслідування не встановлено. Обвинувачений не судимий, на обліку у лікаря психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, з середньою спеціальною освітою, позитивно характеризується, є учасником бойових дій, неодноразово заохочувався командуванням військової НОМЕР_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 України, нагороджений відзнакою Президента України «За участь в антитерористичній операції».

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ст.336 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки із звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням.

Із запропонованим видом та мірою покарання сторони згідні.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного:

Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що відповідно до ч.2 ст.473 КПК України наслідком укладення та затвердження зазначеної угоди про визнання винуватості для сторін є:

- для прокурора і обвинуваченого - обмеження їх права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394 та 424 КПК України.

- для обвинуваченого - відмова від здійснення прав, передбачених абзацом 1 і 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону і будь-якого положення укладеної угоди.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості, відповідно до ст.476 КПК України прокурор має право протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні підтримав і просив суд затвердити дану угоду про визнання винуватості, призначити узгоджене сторонами покарання. Пояснив суду, що йому відомі наслідки укладення та невиконання даної угоди.

Захисник ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні підтримав і просив суд затвердити дану угоду про визнання винуватості, призначити узгоджене сторонами покарання. Пояснив суду, що йому відомі наслідки укладення та невиконання даної угоди.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , після роз`яснення йому суті обвинувачення, в інкримінованому йому злочині, передбаченому ст.336 КК України, винним себе визнав повністю, підтвердив викладені у вироку обставини вчинення злочину. У скоєному щиро розкаюється. Із запропонованим видом та мірою покарання обвинувачений згідний. Просив суд затвердити угоду про визнання винуватості. Пояснив суду, що наслідки укладення, затвердження угоди та невиконання угоди, йому роз`яснені і зрозумілі.

Заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт, угоду про визнання винуватості, матеріали досудового розслідування, суд приходить до наступного:

Як зазначено в п.2 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, унаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості, відповідно до вимог ст.474 КПК України, суд з`ясував у обвинуваченого ОСОБА_4 , що він цілком розуміє своє право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують; право мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; право мати захисника або захищатися самостійно; право допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки її невиконання, передбачені статтями 473, 476 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд вбачає, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, а обвинувачений має можливість виконання взятих на себе за угодою зобов`язань.

Санкція ст.336 КК України, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років.

Узгоджене сторонами покарання відповідає вимогам ст.ст.50, 65-67 КК України, із врахуванням ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_4 злочину, особи винного, який є не судимим, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме: щире каяття, повне визнання вини та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а також відсутності обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого.

Згідно пункту 1 частини 3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для провадження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 цього кодексу.

Суд вважає, що узгоджене сторонами покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки із звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням, відповідає вимогам закону та особі обвинуваченого.

Відповідно до вимог ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

За вище викладених обставин, суд прийшов до переконання що угода може бути затверджена і призначена обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджена сторонами міра покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено. Речові докази відсутні. Процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.174, 314, 369, 370, 374, 468-475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості в кримінальному провадженні, №0000100, укладену 17 листопада 2022 року в приміщенні службового кабінету НОМЕР_4 Рівненської обласної прокуратури, за адресою: м.Рівне, вул.16 Липня, буд.73 між прокурором Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника обвинуваченого ОСОБА_5 .

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст.336 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання за ст.336 КК України у виді 03 /трьох/ років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 не обирати.

Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, та з урахуванням обмежень, передбачених ч.2 ст.473 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Відповідно до ст.476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом установлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1