Справа № 287/545/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" березня 2023 р. м.Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву судді Олевського районного суду Житомирської області ОСОБА_3 про самовідвід у справі № 287/545/20, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні судді Олевського районного суду Житомирської області ОСОБА_3 перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000106 від 10.04.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

10.03.2023 року через канцелярію суду від судді ОСОБА_3 надійшла заява про самовідвід у справі № 287/545/20, яка обґрунтована тим, що на розгляді судді ОСОБА_3 перебувало кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000011 від 28.07.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України (справа № 287/1444/20).

11 липня 2022 року суддею ОСОБА_3 винесено вирок, яким ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч ) гривень.

Також, на розгляді судді ОСОБА_3 перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000153 від 29.04.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України (справа № 287/1831/20).

14 червня 2022 року ухвалою суду розгляд кримінального провадження № 0000153 стосовно ОСОБА_6 зупинено у зв`язку з призовом обвинуваченого для проходження військової служби під час мобілізації, до звільнення ОСОБА_6 з військової служби.

Оскільки, ОСОБА_5 стосовно якого ним, як головуючим суддею, 11.07.2022 року винесено обвинувальний вирок та ОСОБА_6 стосовно якого ним як головуючим суддею розглядається кримінальне провадження мають також статус ключових свідків у кримінальному провадженні № 0000106 від 10.04.2019 року, яке передано для розгляду судді ОСОБА_3 ..

Зокрема, при винесенні вироку від 11.07.2022 року, яким засуджено ОСОБА_5 , суддею ОСОБА_3 серед іншого досліджувалися дані, які характеризують особу обвинуваченого, оскільки вказані дані враховувалися судом при визначенні міри і виду покарання обвинуваченому ОСОБА_5 . Також, в подальшому за результатами розгляду обвинувального акту відносно ОСОБА_6 судом буде винесено відповідне рішення. Враховуючи зазначене, вказані обставини можуть свідчити, з точки зору об`єктивного спостерігача, про наперед сформовану у судді позицію щодо осіб свідків та оцінки їх свідчень стосовно скоєння відповідного злочину. Крім того, у разі розгляду ним, як головуючим суддею кримінального провадження № 0000106 від 10.04.2019 року, в якому ОСОБА_5 та ОСОБА_6 мають статус ключових свідків, як у обвинуваченого ОСОБА_4 , так і у стороннього спостерігача може скластися враження щодо необ`єктивності та упередженості судді при розгляді справи. Також, суддя ОСОБА_3 зазначив, що вище наведені обставини є підставою, яка перешкоджає умові, за якої у сторін кримінального провадження не виникало б будь-яких сумнівів щодо розгляду справи безстороннім, неупередженим судом та безсторонності судді.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід у справі № 287/545/20 передано судді ОСОБА_1 .

Прокурор Житомирської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, але на адресу суду надав заяву про розгляд заяви у відсутності прокурорів.

Суддя ОСОБА_3 для дачі особистих пояснень до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви про відвід судді повідомлений належним чином, що стверджується матеріалами справи.

Від захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_4 надійшло клопотання з проханням розглядати заяву про відвід судді ОСОБА_3 без їх участі, з приводу рішення щодо відводу покладаються на розсуд суду.

Відповідно до частини 3 статті 81 КПК України при розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні. Водночас кримінальним процесуальним кодексом України не передбачена обов`язкова участь учасників провадження при розгляді заяви про відвід. Тобто, неявка учасників судового провадження, які були повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджають вирішенню питання про відвід.

Таким чином суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви про самовідвід судді (в порядку ст. ст. 75, 80, 81 КПК України) за відсутності участників.

Дослідивши заяву про самовідвід, а також надані матеріали, суд дійшов наступних висновків.

Судова влада в Україні відповідно до конституційних засад поділу влади здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними законом, а суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 1-2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», правосуддя в Україні здійснюється виключно судами та відповідно до визначених законом процедур судочинства, а згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону, що також закріплено і в ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23, перед розглядом справи (про який відомо, що він відбудеться, або це тільки передбачається) суддя утримується від будь-яких коментарів, що могли б, виходячи з розумної оцінки ситуації, якимось чином вплинути на хід цієї справи чи поставити під сумнів справедливе ведення процесу. Суддя утримується від публічних та інших коментарів, оскільки це може перешкодити неупередженому розгляду справи щодо певної особи чи питання (п. 2.4).

У § 125-127 рішення Європейського суду з прав людини від 06 жовтня 2011 року в справі «Агрокомплекс проти України», заява № 23465/03 суд повторює, що для визначення того, чи можна вважати суд «незалежним» у розумінні пункту 1 статті 6, слід звернути увагу, inter alia, на спосіб призначення його членів і строки їхніх повноважень, існування гарантій проти тиску ззовні та на питання, чи існують ознаки незалежності такого органу (див., серед багатьох інших джерел, рішення у справі «Фіндлей проти Сполученого Королівства» (Findlay v. the United Kingdom), від 25 лютого 1997 року, п. 73, Reports 1997-1).

Щодо питання «безсторонності» у розумінні пункту 1 статті 6, в усталеній практиці Суду чітко визначено, що стосовно цієї вимоги існують два критерії: суб`єктивний і об`єктивний. Передусім, суд має бути безстороннім з суб`єктивної точки зору, тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-яку особисту прихильність або упередженість чи зацікавленість. Якщо немає доказів протилежного, діє презумпція особистої безсторонності. По-друге, суд має також бути безстороннім з об`єктивної точки зору - тобто, забезпечувати достатні гарантії для виключення будь-якого обґрунтованого сумніву з цього приводу (див. ухвалу щодо прийнятності у справі «Кіїскінен проти Фінляндії» (Kiiskinen v. Finland), заява № 26323/95, ECHR 1999-V (витяги)). Зокрема, при застосуванні об`єктивного критерію необхідно визначити, чи існують, окрім поведінки самих суддів, безсумнівні факти, що можуть служити підставою для сумніву в їхній безсторонності (див. рішення у справі «Клейн та інші проти Нідерландів» (Kleyn and Others v. The yiherlands) [ВП], заяви № 39343/98 та інші, п. 191, ECHR 2003-VI).

При вирішенні питання щодо наявності у певній справі обґрунтованих підстав для сумніву у дотриманні цих вимог, позиція відповідної особи має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальним при цьому є те, чи можна вважати такий сумнів об`єктивно обґрунтованим (див. зазначене рішення у справі «Клейн та інші проти Нідерландів» (Kleyn and Others v. the Netherlands), n. 194).

Коментарем до Кодексу суддівської етики, затвердженим рішенням РСУ від 04.02.2016 № 1, роз`яснено, що суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але повинен бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. Довіра з формуванням суспільної думки націлена на правомірні очікування з боку громадськості певної моделі поведінки від суддів, що втілюється у ефективному відправленні судочинства і виступає мірою реалізації завдань справедливого суду (ст. 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом суддів України 22.02.2013). При цьому, здійснюючи розгляд справ ЄСПЛ констатував, що «…сумнів є легітимним, навіть якщо він не призводить до суттєвих наслідків; сумніви можуть бути фактично необґрунтованими; достатньо того, що в розумної людини, на її погляд, вони викликають побоювання стосовно упередженості суду, що має підґрунтя на певних обставинах» (рішення ЄСПЛ від 26.09.2019 у справі «Іліє проти Румунії» (Ilie v. Romania), заява № 26220/10), тому суд може бути справедливим, але породжувати легітимні сумніви щодо своєї безсторонності.

Аналізуючи зазначені вимоги закону, суддя приходить до переконання, що головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти можливій упередженості судді (суддів) під час розгляду конкретної справи, запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді (суддів), оскільки кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом (ст. 6 Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод). При цьому незалежність судів є прерогативою (привілеєм), що надається не на користь власних інтересів суддів, а на користь забезпечення верховенства закону та в інтересах тих осіб, що покладають надію на правосуддя (Висновок № 1 (2001) КРЄС для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів).

Судом достовірно встановлено, що 11 липня 2022 року суддею ОСОБА_3 винесено вирок, яким ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч ) гривень.

Також 14 червня 2022 року суддею ОСОБА_3 винесено ухвалу по кримінальному провадженню № 0000153 стосовно ОСОБА_6 зупинено у зв`язку з призовом обвинуваченого для проходження військової служби під час мобілізації, до звільнення ОСОБА_6 з військової служби.

Оскільки, суддею ОСОБА_3 відносно ОСОБА_5 винесено вирок від 11.07.2022 року по справі №287/144/20 та відносно ОСОБА_6 винесено ухвалу від 14.06.2022 року по справі №287/1831/20, та встановлено, що вони мають статус ключових свідків у кримінальному провадженні № 0000106 від 10.04.2019 року, яке передано для розгляду судді ОСОБА_3 , то у даному випадку складається ситуація, яка може спричинити об`єктивно обумовлений внутрішній сумнів у сторонньої особи, щодо безсторонності судді, що є порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи наведене, обставини, які були вказані суддею ОСОБА_3 з огляду на положення п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, є такими, що виключають його участь в розгляді даного кримінального провадження з метою дотримання права осіб на справедливий суд, а тому заява про самовідвід судді є об`єктивно обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст. 75, 80, 81, 82, 372 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву судді Олевського районного суду Житомирської області ОСОБА_3 про самовідвід у справі № 287/545/20 - задовольнити.

Відвести суддю Олевського районного суду Житомирської області ОСОБА_3 від розгляду кримінального провадження № 0000106 від 10.04.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Кримінальне провадження (справа № 287/545/20) передати для визначення судді в порядку, передбаченому статтею 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1