ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/990/23 Справа № 194/730/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

07 лютого 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді ОСОБА_2 , перевіривши на відповідність вимогам статті 396 КПК України, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2022 року відносно ОСОБА_4 , за ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2022 року ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років.

Не погодившись із таким судовим рішенням, захисник обвинуваченого подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2022 року відносно ОСОБА_4 , за ч. 4 ст. 185 КК України та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_4 невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за епізодом крадіжки майна ОСОБА_5 та виправдати на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України, у зв`язку із недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України за епізодом крадіжки мана ОСОБА_6 та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки, із покладенням обов`язків у відповідності до ст. 76 КК України.

Перевіривши подану апеляційну скаргу на її відповідність вимогам закону, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що така скарга не може бути розглянута судом апеляційної інстанції, оскільки вона не відповідає вимогам ст. ст. 396, 407 КПК України, у зв`язку із чим, ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 19 січня 2023 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2022 року відносно ОСОБА_4 , за ч. 4 ст. 185 КК України було залишено без руху та надано йому строк на усунення недоліків.

Зокрема, захисник в своїй апеляційній скарзі просив скасувати вирок суду першої інстанції та ухвалити новий, яким виправдати ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України за епізодом крадіжки майна ОСОБА_5 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України, у зв`язку із недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення. Проте, ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 19 січня 2023 року захиснику обвинуваченого було вказано про те, що такі вимоги апеляційної скарги виходять за межі повноважень апеляційного суду, передбачених положеннями ст. 407 КПК України, оскільки, по-перше, суд апеляційної інстанції не вправі ухвалювати виправдувальний вирок, а, по-друге, виходячи із положень ст. ст. 420, 421 КПК України, суд апеляційної інстанції вправі ухвалити новий вирок лише у випадку необхідності призначити більш суворе покарання або в інших випадках, які значно погіршують правове становище обвинуваченого.

Тобто, захиснику обвинуваченого в ухвалі Дніпровського апеляційного суду від 19 січня 2022 року про залишення апеляційної скарги без руху було чітко вказано, що суд апеляційної інстанції не наділений повноваженнями ухвалювати виправдувальний вирок, а також, вказано в яких випадках судом апеляційної інстанції ухвалюється новий вирок (ст. ст. 420, 421 КПК України).

Натомість, 06 лютого 2023 року за вх. №11ЕП-2309, від захисника обвинуваченого надійшла апеляційна скарга зі змінами, відповідно до змісту якої захисник, зокрема, просить знову ухвалити новий вирок, яким закрити кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_4 за епізодом крадіжки майна ОСОБА_5 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи і вичерпанням можливості їх отримання. Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України за епізодом крадіжки майна ОСОБА_6 та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки, поклавши на нього обов`язки передбачені ст. 76 КК України.

З огляду на викладену прохальну частину зміненої апеляційної скарги (від 06 лютого 2023 року за вх. №11ЕП-2309), суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що вимоги ухвали Дніпровського апеляційного суду від 19 січня 2023 року про залишення апеляційної скарги без руху захисником ОСОБА_3 виконані не були та при складанні зміненої апеляційної скарги не враховані, про що свідчать вимоги щодо ухвалення нового вироку, яким, на думку захисника, необхідно закрити кримінальне провадження за недоведеністю вини ОСОБА_4 . Щодо вимог про визнання винним ОСОБА_4 , то суд апеляційної інстанції вважає за необхідне окремо зазначити, що згідно з нормами КПК України особу винною визнає суд першої інстанції в ході судового провадження, встановлення обставин та дослідження доказів кримінального провадження, а суд апеляційної інстанції вправі лише перевірити законність та обґрунтованість судового рішення, тобто, апеляційний суд не наділений повноваженнями визнавати винною особу у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Натомість, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою може змінити судове рішення в частині призначеного обвинуваченому покарання та призначити більш м`яке покарання, а також, своєю ухвалою скасувати судове рішення та закрити кримінальне провадження на підставах, передбачених нормами КК України та КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Таким чином, враховуючи викладене, оскільки захисник ОСОБА_3 належним чином не усунув недоліки вказані в ухвалі Дніпровського апеляційного суду від 19 січня 2023 року про залишення апеляційної скарги без руху, то суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала.

А тому, керуючись положеннями ст. ст. 399, 407, 419 КПК України, апеляційний суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2022 року відносно ОСОБА_4 , за ч. 4 ст. 185 КК України повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її поставновлення та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду ОСОБА_2