Справа № 740/4233/22
Провадження № 1-кп/740/357/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2022 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
розглянувши у порядку спрощеного провадження за відсутності учасників судового провадження в приміщенні Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області, кримінальне провадження №0000044 від 27.01.2022 за обвинуваченням
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Радгоспне Ніжинського району Чернігівської області, громадянина України, раніше судимого: 25.03.2015 Ніжинським міськрайонним судом за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, звільнений від його відбування на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 3 роки; 16.01.2018 Ніжинським міськрайонним судом за ч.2 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до покарання у виді 03 років 07 місяців позбавлення волі, ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17.08.2020 невідбутий строк покарання у виді позбавлення волі замінено на 01 рік 08 місяців 09 днів виправних робіт з відрахуванням в дохід держави 20% від заробітку щомісячно, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 .

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України,

встановив:

16.01.2018 ОСОБА_2 засуджений Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за ч.2 ст.185 ч.1 ст.71 КК України до покарання у виді 03 років 07 місяців позбавлення волі, ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17.08.2020 невідбутий строк покарання у виді позбавлення волі замінено на 01 рік 08 місяців 09 днів виправних робіт з відрахуванням в дохід держави 20% від заробітку щомісячно.

14.09.2020 до Ніжинського районного відділу Філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області надійшла ухвала Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17.08.2022 відносно засудженого ОСОБА_2 та останнього було поставлено на облік і 16.09.2020 роз`яснено порядок та умови відбування покарання у виді виправних робіт, доведено наслідки ухилення та порушення відбування покарання. ОСОБА_2 був працевлаштований на посаду підсобного робітника у ФОП ОСОБА_3 , з 01.10.2020 фактично почав відбування виправних робіт.

З 01.02.2021 ОСОБА_2 було звільнено з роботи у ФОП ОСОБА_3 з дозволу органу пробації за згодою сторін.

22.04.2021 ОСОБА_2 працевлаштувався прибиральником території вулиць міста в КП «Виробниче управління комунального господарства» (КП «ВУКГ»») та продовжив відбування покарання у виді виправних робіт.

У подальшому, ОСОБА_2 з 01.03.2022 по 24.10.2022, з метою ухилення від відбування покарання, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у виді невиконання рішення суду в частині призначеного покарання, та бажаючи настання таких наслідків, шляхом прогулу, тобто не з`являючись на роботу в КП «ВУКГ» без поважних причин, не відбував покарання у виді виправних робіт, чим допустив невиконання засудженим, який відбуває покарання у виді виправних робіт, обов`язків визначених ст.41 Кримінально-виконавчого кодексу України, а саме допустив більше двох разів протягом місяця прогулів, а саме 24 прогули в березні 2022 року, 26 прогулів в квітні 2022 року, 26 прогулів в травні 2022 року, 26 прогулів в червні 2022 року, 26 прогулів в липні 2022 року, 27 прогулів в серпні 2022 року, 26 прогулів в вересні 2022 року та 21 прогул в жовтні 2022 року, внаслідок чого в розумінні ч.6 ст.46 КВК України ухилився від відбування покарання у виді виправних робіт.

У результаті ухилення від виконання покарання ОСОБА_2 не відпрацював 06 місяців 25 днів виправних робіт.

Частинами 2, 3 ст.381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
До обвинувального акту прокурором додано клопотання, в якому зазначено, що під час досудового розслідування підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпілий не заперечує проти такого розгляду, про що маються відповідні заяви. Згідно положень ч.1 ст.302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
До обвинувального акту долучено письмову заяву ОСОБА_2 , яка складена за участі захисника ОСОБА_4 , в якій ОСОБА_2 зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку він визнає беззаперечно, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, які викладені в обвинувальному акті та з розглядом обвинувального акту у спрощеному порядку, а також йому роз`яснено, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Підозрюваним надана згода на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, що засвідчено його та захисника підписами.
Відповідно до ч.ч.2,3 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
У відповідності до ч.4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Обвинувачений ОСОБА_2 в поданій заяві обставини вчинення кримінального правопорушення встановлені органом досудового розслідування не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого тиску.
Суд, вивчивши матеріали обвинувального акту та матеріали кримінального провадження, керуючись законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, та сукупність зібраних доказів з достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_2 знайшла своє підтвердження і доведена повністю поза розумним сумнівом, та його дії кваліфіковані вірно за ч.2 ст.389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді виправних робіт.

Відповідно до положень ст.50 КК України до особи, визнаної винною за вироком суду у вчиненні кримінального правопорушення застосовується покарання, яке є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст.65 КК України, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При обранні ОСОБА_2 виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, особу винного, його вік, не працює, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, обставину, яка пом`якшує покарання - щире каяття та відсутність обставин, що обтяжують покарання.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_2 необхідно обрати покарання в межах санкції ч.2 ст.389 КК України у виді арешту.
Враховуючи, що ОСОБА_2 кримінальне правопорушення вчинив в період після постановлення вироку від 16.01.2018, але до повного відбуття покарання, суд призначає йому покарання за сукупністю вироків, відповідно до ч.1 ст.71 та п.2 ч.1 ст.72 КК України, а саме до покарання, призначеного за новим вироком, приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком, враховуючи при цьому, що одному дню арешту відповідають три дні виправних робіт.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_2 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Підстав для обрання запобіжного заходу ОСОБА_2 судом не встановлено.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст.381-382, ст.ст.368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України і призначити йому покарання у виді арешту на строк 03 (три) місяці.
Остаточне покарання ОСОБА_2 призначити відповідно до ч.1 ст.71 КК України, з врахуванням вироку Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 16.01.2018, невідбуту частину якого ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17.08.2020 замінено на виправні роботи терміном 01 рік 08 місяців 09 днів, за сукупністю вироків, шляхом приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, яке відповідно до п.2 ч.1 ст.72 КК України перевести в покарання у виді арешту та остаточно призначити покарання у виді арешту на строк 03 (три) місяці 01 (один) день.

Строк відбування покарання ОСОБА_2 рахувати з дня набрання вироком законної сили.
На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1