Номер провадження 11-сс/816/125/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - арешт майна
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

представників третьої особи адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 грудня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотанні про арешт майна у кримінальному провадженні №0000088, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 грудня 2022 року у задоволенні клопотання слідчого СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 про арешт, вилученого в ході проведення обшуку від 23 грудня 2022 року, за адресою: м. Суми, вул. Прокоф`єва, буд. 36, майна у кримінальному провадженні №0000088 від 06 липня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України було відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням слідчого судді, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 про арешт майна, вилученого в ході проведення обшуку від 23 грудня 2022 року, за адресою: м. Суми, вул. Прокоф`єва, буд. 36, задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційних вимог, вважаючи оскаржувану ухвалу передчасною та незаконною, прокурор посилається на те, що своє рішення слідчий суддя вмотивував тим, що слідчим не надано належного обґрунтування необхідності накладення арешту на майно, вилучене під час проведення обшуку, оскільки жодній службовій особі не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, а також, що відсутні докази наявності цивільного позову та слідчим не наведено достатніх доказів того, що майно, на яке накладається арешт, підлягає конфіскації у юридичної особи чи застосовуватиметься для забезпечення цивільного позову.

Прокурор зазначає, що слідчим, на підставі ухвали слідчого судді, було проведено обшук нежитлових приміщень за адресою: м. Суми, вул. Прокоф`єва, 36, в ході якого вилучено речі та документи, які були зазначені в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку. Вказані речі та документи мають статус речових доказів у провадженні, оскільки доводять пов`язаність та узгодженість дій групи компаній, до складу яких входять зокрема і TOB «МСІС» та ТОВ «Медтехніка-Суми», окрім цього, серед вилучених документів, наявні документи, які не належать ТОВ «МСІС» та ТОВ «Медтехніка-Суми», та перебування яких в приміщеннях групи компаній прямо підтверджує пов`язаність суб`єктів господарювання між собою, зокрема: платіжне доручення від імені ФОП ОСОБА_10 на ім`я ОСОБА_11 , платіжне доручення від ФОП ОСОБА_12 на адресу ФОП ОСОБА_13 , видаткова накладна від ФОП ОСОБА_14 на адресу ФОП ОСОБА_10 , чорнові записи про розподіл готівкових коштів між працівниками групи компаній, роздруківка з вказівкою назви тендерної закупівлі та найменувань «фактичних переможців торгів», тощо. Також, під час проведення обшуку виявлено та вилучено комп`ютерну техніку з ознаками затирання необхідної слідству інформації, для отримання якої необхідним є проведення комп`ютерно-технічної експертизи з метою відновлення та копіювання електронних документів. Оскільки вилучені речі і документи містять інформацію про обставини, які встановлюються у відповідності до ст. 91 КПК України, вказані предмети є речовими доказами і в даному випадку, в порушення ч.ч.2,3 ст. 173 КПК України, слідчий суддя вирішивши, що вилучене майно не є речовим доказом, фактично обмеживши орган досудового розслідування у перевірці обставин кримінального провадження.

Крім того, прокурор зазначає, що слідчим суддею безпідставно було надано статус третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, і посилання слідчого судді на необхідність подачі такого клопотання виключно прокурором, не ґрунтується на нормах діючого процесуального законодавства, оскільки порядок подачі клопотань прямо врегульовано в ст. 171 КПК України і будь-яких додаткових застережень дана норма не має, а містить чіткий перелік суб`єктів, які мають право подати до слідчого судді клопотання про накладення арешту на майно, та нею прямо передбачено, що слідчий, за наявності погодження прокурора, наділений таким правом і відповідно за означених умов є належною процесуальною особою для звернення із клопотанням про арешт майна. При цьому, ст.64-2 КПК України, на яку в оскаржуваній ухвалі посилається слідчий суддя, є нормою-дефініцією, яка визначає лише права та обов`язки третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, та її завданням не є встановлення диференційованого порядку звернення з клопотанням про накладення арешту на майно в порівнянні з приписами ч.1ст.171 КПК України. Крім того, ст. 64-2 КПК України не є тією нормою, яка визначає належного суб`єкта на звернення із клопотанням про арешт майна, оскільки дане питання урегульовано ст. ст. 171, 172 КПК України. Стаття 64-2 КПК України, незаконно використана в даному випадку слідчим суддею, як підстава відмови в задоволенні клопотання слідчого, взагалі знаходиться в розділі 4 глави 3, яка носить назву «Суд, сторони та інші учасники кримінального провадження», тобто норми даного розділу визначаються склад учасників кримінального провадження та їх права та обов`язки, а не регулюють порядок звернення до суду з клопотанням про накладення арешту.

Прокурор вказує, що згідно ч. 3 ст. 172 КПК України - слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст.171 КПК України, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. Фактично, розпочавши та провівши судових розгляд з розгляду клопотання, слідчий суддя констатував, що клопотання слідчого у повній мірі відповідає вимогам ст. 171 КПК України та може бути розглянуто слідчим суддею.

З врахуванням вищезазначеного, прокурор вважає, що слідчий суддя під час розгляду клопотання слідчого про накладення арешту на вилучене майно допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню.

Заслухавши доповідь головуючого-судді про зміст оскарженого судового рішення, доводи прокурора на підтримку поданої апеляційної скарги, представників третьої особи адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , яка заперечували щодо задоволення вимог апеляційної скарги прокурора, вважали ухвалу слідчого судді законною, обґрунтованою та просила залишити її без зміни, перевіривши матеріали даного провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Положеннями ч. 1 ст. 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

За змістом ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. При цьому, на відміну від інших правових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт з метою забезпечення речових доказів не вимагає повідомлення про підозру у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним уст. 98 КПК України.

За змістом ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, з матеріалів даного кримінального провадження вбачається, що СВ Сумського РУП ГКНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000088 від 06 липня 20212 року, за попередньою правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 364 КК України за фактом придбання службовими особами управління охорони здоров`я Сумської ОДА кисневих концентратів у кількості 513 штук за завищеними цінами.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 26 травня 2021 року, ТОВ «ТСМ АСІСТАНС», в особі директора ОСОБА_15 (далі - Постачальник), з однієї сторони, та Управління охорони здоров`я Сумської обласної державної адміністрації, в особі начальника ОСОБА_16 (далі - Покупець), з іншої сторони, уклали Договір поставки №5 товарів від 26 травня 2021 року, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемії гострої респіраторної хвороби (СОVID-19).

Предметом поставки за вищезазначеним договором є: виріб медичної техніки, концентратор кисневий «БІОМЕД» JАY-10 (з подвійним потоком, з цифровим датчиком 02) за кодом ДК 021:2015:33150000-6 «Апаратура для радіотерапії, механотерапії, електротерапії та фізичної терапії» (НК 024:2019:12873 - Стаціонарний концентратор кисню). Відповідно до специфікації, що є Додатком №1 до Договору №5, кількість вищезазначеної продукції, ДК 021:2015:33150000-6 «Апаратура для радіотерапії, механотерапії, електротерапії та фізичної терапії» концентратор кисневий «БІОМЕД» JАY-10 (з подвійним потоком, з цифровим датчиком 02) складає 513 штук з ціною 37 000, 00 грн. за одиницю. Загальна вартість Договору - 18 981 000, 00 грн. без ПДВ. Поставка товару здійснюється до 01 червня 2021 року.

Відповідно до висновку спеціаліста управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Сумській області, різниця ціни аналогічного кисневого концетратора станом на 26 травня 2021 року на вказане обладнання складає 5 100,00 грн. за одиницю. Сума різниці ціни та фактичної кількості закупівлі вказаного медичного обладнання складає 2 616 300,00 грн. Відповідно до висновку експертів за №2925/7532 за результатами проведення комплексної судової товарознавчої та економічної експертизи підтверджується розрахунок наведений у висновку від 25.01.2022 спеціаліста управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Сумській області щодо розміру витрат активів Управління охорони здоров`я Сумської обласної державної адміністрації внаслідок закупівлі виробу медичної техніки - концентратора кисневого ТМ «БІОМЕД» JАY-10 та складає 2 616 300,00 грн.

За результатами дослідження фінансово-господарської діяльності відділу запобігання фінансовим операціям, пов`язаним з легалізацією доходів, одержаних злочинним шляхом Головного управління ДПС у Сумській області встановлено, що за наявною змовою між ФОП ОСОБА_17 , ФОП ОСОБА_13 , ФОП ОСОБА_10 , ФОП ОСОБА_18 та ТОВ «ТСМ АСІСТАНС», останніми продовж періоду з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року вчинялися операції з постачання в адресу Управління охорони здоров`я Сумської ОДА концентраторів кисневих «БІОМЕД» JАY-10 (з подвійним потоком, з цифровим датчиком 02) у кількості 513 шт. за завищеною ціною, в результаті чого мають місце ознаки заволодіння бюджетними коштами в сумі 2 616 300,00 гривень.

Єдиним офіційним постачальником виробу медичної техніки, концентратор кисневий «БІОМЕД» JАY-10 (з подвійним потоком, з цифровим датчиком 02) за кодом ДК 021:2015:33150000-6 «Апарату для радіотерапії, механотерапії, електротерапії та фізичноїтерапії» (НК 024:2019:12873 - Стаціонари концентратор кисню) є ТОВ «Біомед ЛТД». 27 липня 2021 року, в порядку ст. ст. 40, 93 К ПК України, було надано вимогу до TOB «ТСМ АСІСТАНС з метою отримання відповідних документів та додатків до них по виконання Договору поставки №5, зокрема документи, що підтверджують факт придбання (видаткові накладні, товарні чеки, ТТН та інші документи) продукції по вказаному договору. У відповідь було отримано документи частково, без тих, що підтверджують факт придбання продукції.

В ході проведення тимчасового доступу до документів ТОВ «ТСМ АСІСТАНС», відповідно ухвали слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми, було вилучено лише частину витребуваних матеріалів, а не було вилучено оригінали укладених договорів з усіма додатками та специфікаціями, актами приймання-передачі, платіжними дорученнях рахунками-фактурами, товарно-транспортними накладними, податковими накладними, документи, і підтверджують факт придбання продукції, тощо у повному обсязі по Договору поставки №5. Для виконання тимчасового доступу ТОВ «ТСМ АСІТСАНС» було залучено ОСОБА_19 , у якої було вилучено документи на території Сумського РУП. В ході телефонних розмов представники ТОВ «ТСМ АСІСТАНС» всіляко ухилялись від безпосереднього вилучення документів за місцем розташування ТОВ «ТСМ АСІСТАНС» Аналізуючи усі документи надані/вилучені ТОВ «ТСМ АСІСТАНС», не було встановлено їх взаємодії з вказаними вище ФОПами. Враховуючи, що ТОВ «ТСМ АСІСТАНС» не надано повного переліку витребуваних документ, що свідчить про приховування факту співпраці з ФОН ОСОБА_17 , ФОП ОСОБА_13 , ФОП ОСОБА_10 , ФС ОСОБА_18 , не вказування місця придбання товару та його транспортування, було отримано ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Сумипро дозвіл на проведення обшуку нежитлового офісного приміщення на першому поверсі, що знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Прокоф`єва, буд. 36, під час проведення якого було виявлено та вилучено документи та комп`ютерну техніку, що належать ТОВ «Медичний системний інтегральний сервіс» та ТОВ «Медтехніка-Суми», на які слідчий просив накласти арешт, звернувшись до слідчого судді з відповідним клопотанням, необхідність якого обґрунтовував тим, що в подальшому вказане майно може використовуватись як доказ у даному кримінальному провадженні.

Так, зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що розглянувши вказане клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення, з посиланням на те, що матеріали кримінального провадження, які надійшли на розгляд, не містять належного обґрунтування необхідності накладення арешту на майно ТОВ «Медичний системний інтегральний сервіс» та ТОВ «Медтехніка-Суми», оскільки жодній службовій особі даних юридичних осіб не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, а також відсутні докази наявності цивільного позову та слідчим не наведено достатніх доказів того, що майно, на яке накладається арешт, підлягатиме конфіскації у юридичної особи чи застосовуватиметься для забезпечення цивільного позову.

Крім того, слідчим суддею було встановлено, що на час розгляду клопотання слідчого, ТОВ «Медичний системний інтегральний сервіс» мало статус третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, і враховуючи положення ст. 64-2 КПК України, якою визначено процесуальну особу, яка наділена правом на звернення до суду з таким клопотанням, а саме, прокурора, а не слідчого, і з цих підстав відмовив у задоволенні вказаного клопотання.

Перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора в цій частині ( щодо звернення з клопотанням про арешт майна третьої особи лише прокурором) апеляційний суд вважає їх слушними, з огляду на таке.

Дійсно, ч. ч. 1, 2 ст. 64-2 КПК передбачено, що третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Разом з тим, питання щодо того, хто має право на звернення із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні, регулюється ст. 171 КПК України, якою передбачено, що із клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися, в тому числі, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.

Колегія суддів погоджується з доводами прокурора про те, що висновок слідчого судді про необхідність подачі клопотання про накладення арешту на майно у даному провадженні виключно прокурором, не узгоджується з вищезазначеною нормою закону, та враховуючи правову позицію Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду, викладену у рішенні від 15 грудня 2022 року у справі №991/5936/22, вважає, що звернення слідчого до суду з клопотанням про арешт майна, яке було погоджене прокурором, жодним чином не звузило права третьої особи, не змінило момент виникнення таких прав та не спричинило жодних негативних наслідків для ТОВ «Медичний системний інтегральний сервіс» та ТОВ «Медтехніка-Суми», а обраний прокурором спосіб звернення до суду з клопотанням через погодження дій слідчого не суперечить ч. 2 ст. 64-2 КПК України.

Таким чином, відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого з тих підстав, що його мав подавати виключно прокурор, слідчий суддя допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке перешкодило ухвалити законне та обгрунтоване рішення, що відповідно до п.3 ч. 1.ст. 409 КПК України, є підставою для його скасування, та, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, постановлення колегією суддів нової ухвали.

При постановленні нової ухвали, перевіряючи обґрунтованість доводів клопотання про арешт майна, колегія суддів не вбачає підстав для його задоволення, з врахуванням наступного.

Так, зі змісту поданого клопотання про арешт майна та доданих до нього матеріалів вбачається, що до ЄРДР були внесені дані за фактом придбання службовими особами управління охорони здоров`я Сумської ОДА кисневих концентратів у кількості 513 штук за завищеними цінами.

Кримінальне провадження №0000088 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, розпочато 06 липня 2021 року і предметом розгляду у даному провадженні є Договір поставки №5 товарів від 26 травня 2021 року, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемії гострої респіраторної хвороби (СОVID-19) укладений ТОВ «ТСМ АСІСТАНС», в особі директора ОСОБА_15 з однієї сторони та Управління охорони здоров`я Сумської обласної державної адміністрації, в особі начальника ОСОБА_16 з іншої сторони.

Крім того, з матеріалів провадження вбачається, що ТОВ «ТСМ АСІСТАНС» діяло зі змовою з ФОП ОСОБА_17 , ФОП ОСОБА_13 , ФОП ОСОБА_10 , ФОП ОСОБА_18 .

Вимога, направлена на адресу вказаного товариства на підставі ухвали слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми щодо необхідності надання документів, що підтверджують факт придбання продукції за Договором №5 від 26 травня 2021 року, залишилась без належного реагування, документи були надані не в повному обсязі, що у свою чергу свідчило про приховування вказаного товариства своєї співпраці з зазначеними ФОПами.

Саме з врахуванням вищезазначеного, за наявності відповіді УСБУ, яка була отримана на відповідне доручення, про те, що можливим місцем зберігання фінансово-господарської діяльності ТОВ «ТСМ АСІСТАНС» є офіс, розташований на першому поверсі за адресою: м. Суми, вул. Прокоф`єва, 36, з метою повного та всебічного та неупередженого дослідження обставин вчинення вказаного злочину, у слідства виникла необхідність у проведенні обшуку вказаного приміщення, дозвіл на проведення якого було надано ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 06 грудня 2022 року, у результаті проведення якого, було вилучено майно, яке, як виявилось знаходилось в ТОВ «Медичний системний інтегральний сервіс» та ТОВ «Медтехніка-Суми», на яке слідчий просив накласти арешт.

Колегія суддів зазначає, що звертаючись з клопотанням про накладення арешту на зазначене майно, яке було вилучене саме в ТОВ «Медичний системний інтегральний сервіс» та ТОВ «Медтехніка-Суми», слідчий не надав доказів на підтвердження того, що вказані товариства можуть бути причетні до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України .

Крім того, слідчий у клопотанні просив накласти арешт на документи, які складені у період 2022 року, однак ні у клопотанні, ні в апеляційній скарзі не підтверджено та не доведено, яке доказове значення вони мають у кримінальному провадженні, що розпочато 06 липня 2021 року, та яким чином зазначені документи пов`язані з вищезазначеним Договором поставки №5 товарів від 26 травня 2021 року.

Таким чином, під час апеляційного перегляду даного кримінального провадженні колегія суддів не було встановлено обставин, за яких можливо було б дійти висновку про те, що вилучені за адресою м. Суми, вул. Прокофєва, 36 документи, які належать «Медичний системний інтегральний сервіс» та ТОВ «Медтехніка-Суми» є необхідними для подальшого здійснення повного та всебічного досудового розслідування даного кримінального провадження.

Що стосується доводів прокурора в апеляційній скарзі про те, що вказані речі та документи мають статус речових доказів у провадженні, оскільки доводять пов`язаність та узгодженість дій групи компаній, до складу яких входять зокрема і TOB «МСІС» та ТОВ «Медтехніка-Суми», окрім цього, серед вилучених документів, наявні документи, які не належать ТОВ «МСІС» та ТОВ «Медтехніка-Суми», та перебування яких в приміщеннях групи компаній прямо підтверджує пов`язаність суб`єктів господарювання між собою, зокрема: платіжне доручення від імені ФОП ОСОБА_10 на ім`я ОСОБА_11 , платіжне доручення від ФОП ОСОБА_12 на адресу ФОП ОСОБА_13 , видаткова накладна від ФОП ОСОБА_14 на адресу ФОП ОСОБА_10 , чорнові записи про розподіл готівкових коштів між працівниками групи компаній, роздруківка з вказівкою назви тендерної закупівлі та найменувань «фактичних переможців торгів», тощо, то апеляційний суд вважає такі доводи безпідставними, бо такі доводи прокурора на знайшли свого підтвердження в наявних на розгляді апеляційного суду матеріалах.

Таким чином, під час апеляційного перегляду не знайшли свого підтвердження доводи прокурора про необхідність накладення арешту на вказане у клопотанні майно, у зв`язку з чим в цій частині апеляційна скарга прокурора до задоволення не підлягає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 408, 412, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 грудня 2022 року, якою у задоволенні клопотання слідчого СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000088 від 06 липня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України було відмовлено скасувати, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000088 від 06 липня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4