Справа № 201/9042/22
Провадження № 1-кс/201/3348/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора групи прокурорів Донецької обласної прокуратури прокурора Лівобережної окружної прокуратури ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора групи прокурорів Донецької обласної прокуратури прокурора Лівобережної окружної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, у кримінальному провадженні № 0001780 від 04.07.2022, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий виклад клопотання.
Прокурор звернувся до слідчого судді з вищевказаним клопотанням, в обґрунтування якого посилається на те, що слідчим відділом 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0001780, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України.

Враховуючи, що ОСОБА_5 у вказаному кримінальному провадженні набув статусу підозрюваного у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, до прокурора за викликами не з`являється, перебуває на тимчасово окупованій території, оголошений у розшук, наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурор просив в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Позиції учасників.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав в повному обсязі з підстав, вказаних в клопотанні.

Захисник проти задоволення клопотання заперечив та зазначив, що не мав конфіденційної бесіди із своїм підзахисним, що позбавляє наразі висловити спільну правову позицію, а тому в задоволенні клопотання просив відмовити.

Встановлені слідчим суддею обставини.
Відповідно до статей 1-3, 6 Конституції України - Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава. Суверенітет України поширюється на всю її територію. Україна є унітарною державою. Територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність. Державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно зі статтями 17, 19, 65, 68 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. На території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом. На території України не допускається розташування іноземних військових баз. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

22 лютого 2022 року Президент Російської Федерації, реалізуючи злочинний план, направив до Ради Федерації звернення про використання Збройних Сил РФ за межами РФ, яке було задоволено.

24 лютого 2022 року о 05 годині Президент Російської Федерації оголосив про рішення розпочати військову операцію в Україні.

У подальшому, Збройними силами РФ, які діяли за наказом керівництва РФ і ЗС РФ, здійснено пуск крилатих та балістичних ракет по аеродромам, військовим штабам і складам зброї та підрозділам ЗСУ, також військовими формуваннями РФ здійснено вторгнення на територію суверенної держави Україна.

24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому строк дії воєнного стану продовжено Указами Президента України №133/2022 від 14.03.2022, № 259/22 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, №573/2022 - востаннє з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Відповідно до п.п. 6, 7 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», окупаційна адміністрація Російської Федерації - сукупність державних органів і структур Російської Федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних Російській Федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг.

Тимчасово окупована територія - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Згідно ст. 42 IV Конвенції про закони і звичаї війни на суходолі та додаток до неї: положення про закони і звичаї війни на суходолі (1907 року) територія визнається окупованою, якщо вона фактично перебуває під владою армії супротивника.

Внаслідок розв`язання і ведення агресивної війни, починаючи з 24.02.2022 збройними формуваннями Російської Федерації тимчасово окуповано частини території Дніпропетровської, Донецької, Запорізької, Луганської, Миколаївської, Сумської, Харківської, Херсонської областей.

Зокрема, починаючи з 01.03.2022 до цього часу, Російською Федерацією тимчасово окуповано територію смт. Нікольське Донецької області.

Представниками Російської Федерації на тимчасово окупованій території смт. Нікольське Донецької області було створено підпорядковану, керовану та фінансовану Російською Федерацією окупаційну адміністрацію, в яку входили органи і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованою територією України.

При цьому, представники підконтрольних Російській Федерації самопроголошених органів узурпували виконання владних функцій держави на тимчасово окупованій території смт Нікольське Донецької області, здійснювали підбір кадрів для зайняття посад в незаконних самопроголошених органах, у тому числі із числа громадян України, які на той час перебували на вказаній тимчасово окупованій території. Кінцевою метою окупаційних органів є інтеграція та подальше незаконне включення захопленої частини суверенної держави Україна до складу Російської Федерації.

Після окупації смт. Нікольське Донецької області, але не пізніше 04.05.2022, так званим «Министерством транспорта ДНР» на базі захопленої окупаційними військами Російської Федерації філії «Автодор № 4» дочірнього підприємства «Донецький Облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» утворено т.зв. «Володарский филиал ГУП ДНР «АВТОДОР», з метою провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора.

У не встановлений органом досудового розслідування час, але не пізніше 04.05.2022 громадянин України ОСОБА_5 , перебуваючи у смт Нікольське Донецької області, діючи умисно, з особистих мотивів, з метою провадження господарської діяльності у взаємодії з державою агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора, добровільно погодився обійняти посаду т.зв. «начальника Володарского филиала ГУП ДНР «АВТОДОР».

ОСОБА_5 як т.зв. «начальник Володарского филиала ГУП ДНР «АВТОДОР», діючи умисно, будучи обізнаними про факт ведення Російською Федерацією агресивної війни проти України з метою підтримки держави-агресора та збройних формувань Російської Федерації на окупованій території України та завдання шкоди суверенітету, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, виконує адміністративно-господарські функції та провадить господарську діяльність т.зв. «Володарского филиала ГУП ДНР «АВТОДОР», що функціонує на тимчасово окупованій території Донецької області (окупаційна адміністрація держави-агресора), та надає послуги підприємствам, які діють на тимчасово окупованій території Донецької області, таким чином забезпечуючи отримання прибутку незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі з окупаційною адміністрацією держави-агресора.
Так, під керівництвом ОСОБА_5 працівники т.зв. «Володарского филиала ГУП ДНР «АВТОДОР» здійснили ремонт доріг та відновлення водопропускних труб в районі смт Мангуш Донецької області з метою відновлення сполучення між населеними пунктами Донецької області, а також організували заміну інформаційних дорожніх знаків у смт Нікольське Донецької області.

Окрім того, ОСОБА_5 приймає активну участь у висвітленні господарської діяльності т.зв. «Володарского филиала ГУП ДНР «АВТОДОР» у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора, у підконтрольних країні-агресору (Російській Федерації) засобах масової інформації, з метою надання вигляду законності діяльності

т.зв. «Володарского филиала ГУП ДНР «АВТОДОР» на тимчасово окупованій ЗС РФ території, що в свою чергу надає можливість для виправдування дій ЗС РФ із так званого «звільнення народу Донбасу» на тимчасово окупованій території вищим політичним керівництвом Російської Федерації серед світової спільноти.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у провадженні господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України.

Щодо обґрунтованої підозри.
Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі "Murray v.United Kingdom", 14310/88, 28.10.94, п. 55).

Уявлення про "обґрунтовану підозру" має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка оголосила про підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні такого кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Наявність обґрунтованої підозри повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: матеріалами, зібраними оперативними підрозділами, що є у відповідності до ст. 99 ч. 2 КПК України доказом, а саме: повідомленням про протиправне діяння, що містить ознаки злочину передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, відносно ОСОБА_5 рапортом про виявлення кримінального правопорушення, згідно якого ОСОБА_5 , перебуваючи на території тимчасово підконтрольній збройним силам РФ, добровільно погодився очолити «Володарский филиал ГУП ДНР Автодор», тим самим перейшов на бік ворога в умовах воєнного стану; Протоколом допиту свідка ОСОБА_6 , який під час допиту показав, що він працює на посаді головного інженера ДП «Донецький облавтодор» АТ ДАК «Автомобільні дороги України». Йому знайомий ОСОБА_5 , який займав посаду головного механіка філії Автодор № 4, розташованої у с. Нікольське Маріупольського району Донецької області. У березні 2022 року, після вторгнення військових РФ до території України та окупації частини Донецької області, контроль над філією Автодор № 4 було втрачено. Також втрачено зв`язок з працівниками філії. Під час здійснення заходів, спрямованих на встановлення місцезнаходження працівників філії Автодора № 4, в травні 2022 року, він за допомогою месенджера «вайбер» намагався зв`язатись з ОСОБА_5 , однак останній на дзвінок не відповів. Згодом, від знайомих йому стало відомо, що ОСОБА_5 залишився на тимчасово окупованій території та очолив там філію Автодору; Протоколом проведення огляду, за участі свідка ОСОБА_6 , під час якого здійснено огляд всесвітньої мережі Інтернет, а саме соціально-орієнтованої мережі «Telegram», під час якого, на сторінці під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » виявлено та зафіксовано публікацію від 18.05.2022 під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». На відео, серед інших осіб, свідок ОСОБА_6 впізнав ОСОБА_5 , який надавав коментар. На цьому ж каналі виявлено публікацію від 25.07.2022 під назвою «Ремонт дороги Кременевка - Ялта». На відео, серед інших осіб, свідок ОСОБА_6 впізнав ОСОБА_5 , який надавав коментар; Протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , яка під час допиту показала, що вона працює на посаді заступника начальника філії Автодор № 4 ДП «Донецький облавтодор» АТ ДАК «Автомобільні дороги України». Їй знайомий ОСОБА_5 , який займав посаду головного механіка філії Автодор № 4. У березні 2022 року, після вторгнення військових РФ до території України та окупації частини Донецької області, контроль над філією Автодор № 4 було втрачено. В середині квітня 2022 року, вона виїхала з тимчасово окупованої території до м. Одесса. Так під час перегляду соціальних мереж, вона натрапила на публікацію, де на відео ОСОБА_5 надавав коментар в якості «и.о. начальника Володарского филиала». Із змісту відеозапису, який було розміщено в соціальних мережах, їй стало відомо, що ОСОБА_5 перебуває на посаді в.о. керівника філії автодор, яка входить до структури так званої днр, та під його керівництвом здійснюються відновлювальні роботи на об`єктах транспортної інфраструктури; Протоколом проведення огляду, за участі свідка ОСОБА_7 , під час якого здійснено огляд всесвітньої мережі Інтернет, а саме соціально-орієнтованої мережі «Telegram», під час якого, на сторінці під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » виявлено та зафіксовано публікацію від 18.05.2022 під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». На відео, серед інших осіб, свідок ОСОБА_8 впізнала ОСОБА_5 , який надавав коментар. На цьому ж каналі виявлено публікацію від 25.07.2022 під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 ». На відео, серед інших осіб, свідок ОСОБА_7 впізнала ОСОБА_5 , який надавав коментар; Протоколом проведення огляду, під час якого у всесвітній мережі Інтернет виявлено публікацію з назвою «О рассмотрении и подписании акта», яка розміщена 21.09.2022 на телеграм-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_5 ». У публікації з назвою завантажено фотофайл, а саме лист «Начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 ». У листі зазначено що « ІНФОРМАЦІЯ_7 » спрямовує «главе администрации г. Мариуполя ОСОБА_9 » акт списання палива. Листа підписав «начальник Володарского филиала ГУП ДНР ОСОБА_10 ОСОБА_11 ». Лист датовано 18.07.2022 за номером 15.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на цей час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Щодо належного повідомлення про підозру.
У зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації, воєнним станом в Україні, захопленням території смт. Мангуш Донецької області та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр» № 229(7350) від 26.10.2022, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повістку про виклик особи ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 31.10.2022 у період з 09:00 по 14:00, 01.11.2022 у період з 09:00 по 14:00, на 02.11.2022 у період з 09:00 по 14:00, за зазначеною в повістці адресою для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні №0001780 від 04.07.2022, отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, допиту підозрюваного тощо.

Жодного разу у призначений час громадянин України ОСОБА_5 у призначене місце не з`явився, про неможливість та причини неприбуття не повідомив.

25 жовтня 2022 року слідчим за погодженням із прокурором, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, повідомлено ОСОБА_5 про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений діючим кримінальним процесуальним законодавством України, а саме вручено захиснику ОСОБА_5 адвокатові ОСОБА_4 . Крім того в газеті «Урядовий кур`єр» № 229 (7350) від 26.10.2022, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повідомлення про підозру ОСОБА_5 .

Таким чином 25.10.2022 у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , набув статусу підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, а саме у провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора.

Щодо ризиків.
Слідчий суддя вважає доведеними вказані ризики, передбачені пунктами 1, 5 ч. 1ст. 177 КПК України.

При цьому слідчий суддя враховує, що як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися, а обов`язки, про покладення (продовження) яких клопоче орган досудового розслідування у разі обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, - бути у взаємозв`язку з ними. Однак, в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження слідчий суддя застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, слідчий суддя має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Так, Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме ризик переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду свідчать такі обставини:

- тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 в разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, в якому він підозрюється (відповідно до ст. 12 КК України вказаний злочин відноситься до категорії нетяжких злочинів. Санкція ч. 4 ст. 111-1 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна);

- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення;

- неприбуття на виклик до слідчого та прокурора та не повідомлення слідчому та прокурору про причини та неможливість прибути, що свідчить про те, що підозрюваний на цей час вже переховується від органу досудового розслідування;

- спосіб вчинення злочину (вчинив умисно, під час воєнного стану, що має негативні наслідки для всієї територіальної громади та України в цілому, знаходиться на тимчасово окупованій території співпрацюючи з окупаційною адміністрацією, що з великою часткою ймовірності спонукатиме його до втечі у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу).

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення свідчить:

- тимчасова окупація території України, а саме с. Нікольске Маріупольського району Донецької області, що дає йому можливість продовжувати очолювати незаконний орган та унеможливлює реальне відбування покарання, яке може бути призначене останньому у разі його засудження за цей злочин;

- поведінка підозрюваного ОСОБА_5 , який своїми діями, що виражаються у провадженні господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора.
Всі ці обставини в своїй сукупності свідчать про те, що перебуваючи без запобіжного заходу, підозрюваний зможе продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення проти основ національної безпеки України.

Щодо перебування підозрюваного на окупованій території.
Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована російською федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 цього Закону адміністративна межа між тимчасово окупованою територією та іншою територією України визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 14 липня 2022 року, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України

25 квітня 2022 року № 75 (у редакції наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 27 липня 2022 року № 169) с. Нікольське Маріупольського району Донецької області є тимчасово окупованою територією України.

Таким чином, факт тимчасової окупації території м. Волновахи Донецької області є загальновідомим та не потребує додаткового підтвердження Радою національної безпеки і оборони України та Президентом України, крім того він визнаний Кабінетом Міністрів України.

Той факт, що підозрюваний ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України підтверджується: відповідями оперативних співробітників на виконання доручень слідчого; матеріалами розміщеними у всесвітній мережі Інтернет, які є загальнодоступними.

Щодо розшуку.
Постановою слідчого від 07.11.2022 на підставі ст. 281 КПК України підозрюваного ОСОБА_5 оголошено в розшук.

Висновки.
З огляду на те, що у судовому засіданні знайшли своє підтвердження ті обставини, що ОСОБА_5 набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, підозра є обґрунтованою, доведення органом досудового розслідування наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також факт того, що сукупність доказів у своєму зв`язку вказують слідчому судді на достатність підстави вважати, що підозрюваний перебуває на тимчасово окупованій території України, слідчим суддею встановлено достатні підстави для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу за відсутності підозрюваного, відповідно до приписів ч. 6 ст. 193 КПК України.

Під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжним заходом є тримання під вартою.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке входить до вищевказаного переліку, підозра є обґрунтованою, доведення органом досудового розслідування наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, до нього може бути застосований виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому клопотання підлягає задоволенню.

Щодо застави.
Під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Оскільки, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке входить до вищевказаного переліку, розмір застави слідчий суддя не визначає.

Інші питання.
Згідно ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі ч. 6 статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Визначення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, тобто визначення, таким чином строку тримання особи під вартою, здійснюється лише під час застосування щодо особи запобіжного заходу, що відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, можливе після затримання особи, а слідчий суддя, суд не пізніш як через сорок вісім годин з часу доставки такої особи до органу досудового розслідування, зобов`язаний розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід за обов`язкової присутності такого підозрюваного, обвинуваченого.

Посилання захисника на те, що він не мав конфіденційної бесіди із своїм підзахисним, що позбавляє наразі висловити спільну правову позицію, слідчим суддею не враховується, оскільки при обранні підозрюваному запобіжного заходу в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, участь захисника не передбачена, втім, аби не порушувати право на захист, захисник взяв участь у судовому засіданні, йому не створювались перешкоди для прибуття у судове засідання з метою реалізації права на захист. При цьому, у випадку затримання підозрюваного згідно з положеннями ч. 6 ст.193 КПК України, після його затримання і не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки його до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід. В такому разі до початку такого розгляду захисник має право на конфіденційну бесіду із своїм підзахисним.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 183, 194 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

Клопотання - задовольнити.

В порядку ч. 6 ст. 193 КПК України обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченому ч. 4 ст. 111-1 КК України, у кримінальному провадженні № 0001780 від 04.07.2022 року, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.
Роз`яснити, що згідно з положеннями ч. 6 ст.193 КПК України, після затримання особи і не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки її до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановлює ухвалу.

Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Дана ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали доручити прокурору групи прокурорів Донецької обласної прокуратури прокурора Лівобережної окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1