Справа № 183/3529/23
№ 1-кс/183/1219/23

У Х В А Л А
24 березня 2023 року м. Новомосковськ

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харків, українки, громадянки України, з вищою освітою, не працюючої, не одруженої, маючої на утриманні малолітню дитину, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України,-
Досудовим розслідуванням встановлено, що у громадянки України ОСОБА_5 під час окупації смт. Шевченкове, Куп`янського району Харківської області, приблизно у кінці червня 2022 року, більш точний час вчинення кримінального правопорушення за об`єктивних причин встановити не виявилося можливим, виник злочинний умисел, направлений на добровільне зайняття посади пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій.
Досудовим розслідуванням встановлено, що Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України. Воєнний стан неодноразово продовжувався Указами Президента України, в останній раз Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06.02.2023 № 58/2023 строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 19.02.2023 строком на 90 діб.
Законом України від 07.02.2023 № 2915-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» затверджено зазначений Указ.
Законом України від 22.05.2022 № 2265-ІХ «Про заборону пропаганди російського нацистського тоталітарного режиму, збройної агресії російської федерації як держави-терориста проти України, символіки воєнного вторгнення російського нацистського тоталітарного режиму в Україну» російська федерація визнана державою-терористом (державою-агресором).
З початку військової агресії рф, на територіях, які опинилися в окупації, серед яких був і Куп`янський район Харківської області, представники держави-агресора, створили незаконні органи влади, які розпочали впроваджувати політичні стандарти рф.
Так, в ході досудового розслідування встановлено, що в кінці серпня 2022 року, більш точний час вчинення кримінального правопорушення за об`єктивних причин встановити не виявилося можливим, ОСОБА_5 , перебуваючи на тимчасово окупованій території України, а саме на території смт. Шевченкове, Куп`янського району Харківської області, за власним бажанням, з метою надання допомоги ворожій державі рф, спрямованій на заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, державній, економічній та інформаційній безпеці України, в період збройного конфлікту, вступила у контакт з представниками збройних формувань рф на території Куп`янського району Харківської області, зайнявши посаду «виконуючої обов`язки завідуючої Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) військово-цивільної адміністрації Куп`янського району Харківської області (Шевченківське відділення)», тобто у незаконно створеному органі окупаційної адміністрації зс рф на території смт. Шевченкове Куп`янського району Харківської області, а саме за адресою: пров. Перемоги, 15, смт. Шевченкове, Куп`янського району Харківської області, виконувала обов`язки пов`язані з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями.
ОСОБА_5 виконувала завдання та обов`язки на посаді «виконуючої обов`язки завідуючої Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) військово-цивільної адміністрації Куп`янського району Харківської області (Шевченківське відділення)», а саме виконувала рішення керівництва військово-цивільної адміністрації на окупованій території смт. Шевченкове, Куп`янського району Харківської області, приймала участь у нарадах керівництва, проводила збори підлеглих працівників, організовувала прийом на роботу до територіального центру місцевих мешканців, отримувала гуманітарну допомогу від окупаційної влади та газети «Харьков Z» для подальшого розповсюдження серед своїх підлеглих та підопічних, складала документи та графіки роботи працівників, а також у її присутності здійснювалося оплата праці серед працівників у російських рублях та здійснювала інші дії згідно своїх функціональних обов`язків.
Слідчий вказує, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у колабораційній діяльності, тобто у добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в окупаційній адміністрації держави-агресора, створеній на тимчасово окупованій території, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.
23.03.2023 о 12:50 годині на підставі ст. 208 КПК України фактично затримана ОСОБА_5 , про що було складено протокол затримання.
23.03.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.
В обґрунтування заявленого клопотання стороною обвинувачення зазначено, що обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності.
Ураховуючи особу підозрюваної, слідчий вважає наявними ризики, визначені п. 1, п. 2, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризики: переховуватися від органу досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчиняти інші кримінальні правопорушення. Слідчий вказує, що ОСОБА_5 має зв`язки та знайомих в рф, також, за наявними оперативними даними остання має намір виїхати за кордон до рф та країн ЄС, з метою ухилення від відповідальності за участь в діяльності окупаційних органів влади на території Харківської області. ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, з огляду на тяжкість можливого покарання у вигляді позбавлення волі, вбачається ризик того, що підозрювана може переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення. Крім того, підозрюваній відомо місце проживання свідків вчинення кримінального правопорушення у вищевказаному кримінальному провадженні, показання яких, надані під час досудового розслідування, тому існує ризик того, що підозрювана може здійснити спробу незаконного впливу на свідків, в тому числі шляхом здійснення погроз та залякувань з метою зміни або спотворення їх показань на стадії судового розгляду. Стаж роботи в органах місцевого самоврядування, наявність зв`язків, в тому числі з місцевою адміністрацією, може бути використано підозрюваною для перешкоджання кримінальному провадженню.
Слідчий вказує, що під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої статті 176 КПК України. Звертає увагу на те, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України. Можливість переховування ОСОБА_5 підтверджується тим, що підозрювана вчинила тяжкий злочин, відповідальність за який передбачена у вигляді позбавленням волі на строк до 10 років, тому з метою уникнення покарання ОСОБА_5 може покинути територію України
Під час судового розгляду прокурор заявлене клопотання підтримав. Указав, що в клопотанні помилково вказано період з якого підозрювана займала керівну посаду в незаконно створеному органі кінець серпень 2022 року, в той час, як згідно з підозрою та вірним є період - кінець червня 2022 року.
Захисник підозрюваної адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні вказала на необґрунтованість підозри. Указала, що ОСОБА_5 виконувала функції бухгалтера в центрі соціального обслуговування (надання соціальних послуг) незаконно створеним державою-окупантом, однак не займала керівну посаду, або посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій. Крім того, з кінця серпня 2022 року ОСОБА_5 не виконувала жодних розпорядчих функцій та її безпосередня начальниця сказала, що їде у відрядження та наказала ОСОБА_5 виконувати її функції. Жодних доказів зайняття підозрюваної посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, або добровільне обрання до таких органів слідчим не долучено. Заяв про бажання зайняти таку посаду підозрювана не писала, штатного розпорядження не було. Видані документи не є чинними. Указала про відсутність ризиків переховування підозрюваної від досудового розслідування. Також зазначила, що свідки є допитаними і ОСОБА_5 не має можливості впливати на них. А у випадку такого впливу свідки можуть звернутися до правоохоронних органів з відповідними заявами, що і буде доказом впливу. Крім того, необґрунтованим жодними доказами та аргументами посилання слідчого на можливість вчинення інших або продовження кримінального правопорушення, в якому ОСОБА_5 підозрюється, оскільки ОСОБА_5 має на утриманні неповнолітню дитину, яку виховує самостійно і не має можливості вчинити інше правопорушення. Указала на те, що не заперечує, внаслідок дії положення ч. 6 ст. 176 КК України, проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, однак просить визначити ОСОБА_5 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в мінімальному її розмірі, оскільки ОСОБА_5 не має на час розгляду клопотання джерел доходу.
Підозрювана ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримала позицію захисника. Указала на те, що посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора вона не займала. Добровільно не обиралася до таких органів. Працювала в центрі соціального обслуговування (надання соціальних послуг) тому, що у обслуговуванні центру були малозабезпечені верстви населення та вона не могла їх залишити без догляду. Бажання та можливості переховуватися від досудового розслідування або суду, через наявність на утриманні неповнолітньої дитини, відсутність чоловіка, не має. Тиск на свідків не вчиняла і можливості не має. Злочин не вчиняла. Просила застосувати до неї запобіжний захід у виді застави. Указала на недопустимість наданих в обґрунтування клопотання доказів у виді протоколу допиту свідка ОСОБА_8 , який під час окупації селища Шевченкове неодноразово виїздив до території країни агресора. Зазначила на недопустимість доказів, наданих Шевченківським селищним головою, оскільки під час окупації його не було на території селища.
Заслухавши позицію учасників судового розгляду, перевіривши матеріали клопотання, дослідивши надані докази слідчий суддя виходить з такого.
23.03.2023 о 12:50 год. ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України.
При цьому, з огляду на позицію прокурора та зміст письмового повідомлення про підозру, з підписом про ознайомлення підозрюваної, наданого слідчим до матеріалів клопотання, у якому початок вчинення діяння, яке інкримінується ОСОБА_5 датоване кінцем червня 2022 року, слідчий суддя погоджується з позицією прокурора про наявність описки у клопотанні з цього питання.
Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання (п. 1); особиста порука (п. 2); застава (п. 3); домашній арешт (п. 4); тримання під вартою (п. 5).
На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У подальшому, Указами Президента України, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України, строк дії воєнного стану в Україні продовжувався та діє на момент розгляду клопотання.
У відповідності до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам визначеним положенням цієї статті.
Статтею 178 КПК України визначено обов`язок суду, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінити в сукупності всі обставини вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та особу підозрюваної.
Ураховуючи зібрані органом досудового розслідування та надані слідчому судді докази, зокрема: протокол огляду предметів (речей, документів) від 27.01.2023 у сукупності зі представленням на видачу заробітної плати соціальних працівників відділення надання соціальних послуг за серпень 2022 року, підписане від імені в.о. завідуючої ОСОБА_5 , постанову про визнання і приєднання до справи речових доказів від 27.01.2023; постанову про визнання і приєднання до справи речових доказів від 28.01.2023, заяву ОСОБА_10 ; протокол огляду предметів від 30.01.2023, табель обліку робочого часу за серпень 2022 року територіального центру соціального обслуговування, підписаний від імені в.о. завідуючої ОСОБА_5 та в якому міститься її прізвище, в їх сукупності та взаємозв`язку, слідчий суддя вважає обґрунтованою повідомлену ОСОБА_5 підозру у вчиненні кримінального правопорушення, що попередньо кваліфіковане органом досудового розслідування за ч. 5 ст. 111-1 КК України.
При розгляді доказів, наданих стороною обвинувачення у підтвердження клопотання, зазначених вище, слідчий суддя вважає на підставі ст. 178 КПК України їх вагомими та обґрунтованими. У відповідності до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Фокс, Камбел і Харлі проти Сполученого Королівства», вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Тому слідчий суддя вважає, що існують всі підстави вважати підозру обґрунтованою.
При цьому, посилання підозрюваної та захисника про те, що підозра не є обґрунтованою, спростовуються дослідженими слідчим суддею доказами, зазначеними вище та відсутністю доказів на підтвердження позиції сторони захисту. Також не приймається слідчим суддею до уваги посилання підозрюваної на недопустимість доказів у виді протоколу огляду предметів від 27.01.2023 у зв`язку з наданням таких доказів особою, яка не була присутньою під час їх складання через необґрунтованість такої позиції.
Водночас, слідчий суддя, з огляду на позицію сторони захисту та ч. 4 ст. 95 КПК України, оцінює критично докази у виді протоколів допиту свідків, в тому числі і ОСОБА_8 , водночас іншими доказами в їх сукупності в цілому доводиться обґрунтованість та достатність пред`явленої підозри.
Стосовно ризиків, визначених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя погоджується з позицією сторони обвинувачення, щодо імовірності їх виникнення, з огляду на особу правопорушника, те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено понесення винною особою покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.
При цьому, з досліджених слідчим суддею доказів убачаються підстави для висновку, що належна процесуальна поведінка обумовлена не правосвідомістю підозрюваної, а відсутністю запобіжного заходу, не пред`явлення повідомлення про підозру до часу затримання, що жодним чином не свідчить про відсутність ризику переховування підозрюваної у разі не обрання їй запобіжного заходу. Самі по собі наявність на утриманні малолітньої дитини та місця проживання не вказують на відсутність такого ризику.
Також слідчий суддя погоджується з позицією слідчого щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрювана, проживаючи зі свідками в одному селищі, знає місце проживання свідків вчинення кримінального правопорушення у вищевказаному кримінальному провадженні, показання яких, надані під час досудового розслідування. Тобто наявний ризик того, що підозрювана може здійснити спробу незаконного впливу на свідків, у тому числі шляхом здійснення погроз та залякувань з метою зміни або спотворення їх показань на стадії судового розгляду. При оцінці ймовірності даного ризику, слідчий суддя враховує його наявність у сукупності з воєнним станом, запровадженим в Україні, розташуванням селища, в якому проживає підозрювана та свідки в безпосередній близькості до зони активних бойових дій.
Водночас, слідчий суддя вважає недоведеними ризики, передбачені п. 2, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки обставини, покладені в їх обґрунтування фактично враховуються слідчим суддею при висновку про наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, з огляду на відсутність доказів наявності у підозрюваної судимості, спростовуються доводи сторони обвинувачення про можливість підозрюваної спробувати вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити те, в якому вона підозрюється.
При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя вважає, що прокурором доведено той факт, що інші, більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні та визнаним слідчим суддею доведеними, крім того, враховуючи ч. 6 ст. 176 КК України та воєнний стан в Україні, до підозрюваної може застосовуватися виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини 1 ст. 176 КК України.
Так, слідчий суддя враховує відсутність судимостей підозрюваної, перебування на її утриманні малолітньої дитини, наявність місця проживання.
Водночас, слідчий суддя враховує також і вагомість наданих в обґрунтування клопотання доказів, вік та стан здоров`я підозрюваної, які не вказують на неможливість застосування запобіжного заходу, про який просить сторона обвинувачення. Також ураховує і те, що дії, які інкримінуються підозрюваній, мають виняткову суспільну небезпечність, оскільки відбулися у період триваючої збройної агресії російської федерації. Означене є беззаперечною підставою для застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Визначаючи строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя ураховує кількість та вагомість наданих в обґрунтування клопотання доказів, дату повідомлення про підозру, внаслідок чого вважає за необхідне визначити строк дії запобіжного заходу 58 днями, які необхідно обраховувати, в силу положень ч. 5 ст. 115 КПК України - з моменту фактичного затримання ОСОБА_5 .
Розглядаючи питання щодо застосування застави, суд виходить з того, що слідчий у клопотанні просив не визначати альтернативний запобіжний захід. Слідчий суддя виходить з того, що під час дії воєнного стану слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтею 402 Кримінального кодексу України. За таких обставин, враховуючи обставини, передбачені статтями 177 та 178 КК України, встановлені у судовому засіданні, слідчий суддя вважає за необхідне не визначати розмір застави підозрюваній.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 181, 194 КПК України,
застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харків, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 19 травня 2023 року включно без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.
Копію ухвали надати підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали проголошено о 08:15 годині 27.03.2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1