Справа № 473/2925/22
Номер провадження1-кп/473/260/2022
ВИРОК
іменем України

"09" грудня 2022 р. місто Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , секретар судових засідань ОСОБА_2 ,

учасники процесу: прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

його захисник адвокат ОСОБА_5 ,

потерпіла ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська кримінальне провадження №0000798 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Вознесенська, Миколаївської області, українець, громадянин України, з базовою вищою освітою, раніше не судимий, пенсіонер, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

25.09.2022 року приблизно о 18:00 годині ОСОБА_4 знаходився за власним місцем мешкання, котре розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Перебуваючи на території подвір`я домоволодіння, між ним та його дружиною ОСОБА_6 , яка в той момент також знаходилась на території подвір`я, виникла сварка, в ході якої у обвинуваченого виник прямий умисел, спрямований на протиправне заподіяння тілесних ушкоджень своїй дружині.

Реалізуючи свій злочинний умисел, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді тілесних ушкоджень і бажаючи їх настання, ОСОБА_4 зайшов до гаражного приміщення, де зі столу взяв реактивний сигнальний патрон РСП-30 ручної дії. Повернувшись на подвір`я та, тримаючи реактивний сигнальний патрон РСП-30 в руках, він підійшов до ОСОБА_6 . Стоячи навпроти останньої на відстані до 1,5 метри, ОСОБА_4 направив реактивний сигнальний патрон РСП-30 в голову ОСОБА_6 та умисно здійснив один постріл, чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми: дірчатого вдавленого перелому правої скроневої кістки, забою правої скроневої долі головного мозку, рани правої скроневої ділянки, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Обвинувачений ОСОБА_4 пред`явлене йому обвинувачення визнав повністю, не оспорював обставини, зазначені в обвинувальному акті. Пояснив, що 25 вересня цього року увечері між ним та дружиною стався конфлікт через сімейні стосунки. Коли дружина під час сварки сказала: «Щоб ти здох», то він їй відповів: «Що глянемо, хто перший». Пішов в гараж, взяв сигнальну ракету (яку купив на ринку на новий рік). Дружина стояла поряд, а він пустив ракету, направивши на неї та потягнув за мотузку. Націлив ракету в дружину. Ракета потрапила тій в голову, внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження. Син був поряд та одразу замотав їй голову, викликали швидку та поліцію. Швидка прихала першою. А він сидів та чекав поліцію. Зазначив, що був у звичайному стані. Подія була ввечері, майже темно було. До скоєного він ставиться погано. В лікуванні дружини приймав участь надавав гроші на лікування. Вказав, що вибачення просив у дружини. Просив суд суворо його не карати з огляду на його вік та стан здоров`я.

Потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що скандал почався з того, що їй не подабалося те, чим займається чоловік. Він ходить по смітникам і несе додому різний непотріб. Скандалити вони почали через те, що вона викинула штани, які ті приніс з смітнику. Вона навіть не одразу зрозуміла, чому чоловік пішов в гараж. Вона з сином вийшли в двір, а обвинувачений тримав ракету в руках. Вона стояла дуже близько, бо хотіла забрати ракету. Сусід і сини допомагали їй відразу після події, а обвинувачений в той момент не допомогав. Але потім на операцію давав гроші і зараз на лікування дає гроші. Вказала, що подія мала місце 25 вересня десь о 5 годині вечора. Зараз ніяких претензій до обвинуваченого вона не має. Вказала, що вважає, що обвинуваченого не потрібно позбавляти волі, оскільки через його поважний вік та стан здоров`я він не в змозі відбути таке покарання. Зазначила, що вона його пробачила.

Про допит свідків сторони кримінального провадження клопотань не заявляли і на їх допиті не наполягали, тому із врахуванням таких засад кримінального провадження як змагальність (ст.22 КПК України) та диспозитивність (ст.26 КПК України) ці докази судом не досліджувалися.

На підставі наданих стороною обвинувачення документів та висновків експертиз було встановлено наступне.

Згідно із протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення встановлено, що 25 вересня 2022 року потерпіла ОСОБА_6 звернулася до поліції з приводу спричинення їй тілесних ушкоджень 25 вересня 2022 року за адресою місто Вознесенськ, провулок Лятошинського, 7.

25 вересня 2022 року було оглянуто місце події за адресою АДРЕСА_1 , про що було складено відповідний протокол. Зазначено, що в ході огляду було вилучено рушник із слідами РБК та алюмінієвий ковпачок з капроновою ниткою (елемент від ракети).

ОСОБА_4 було затримано 25 вересня 2022 року, про що було складено відповідний протокол. Під час особистого обшуку в внутрішній кишені куртки затриманого було вилучено циліндричний тубус, що нагадує корпус від сигнальної ракети.

Постановами від 26 вересня 2022 року в даному провадженні було визнано речовими доказами та згідно із квитанціями передано на зберігання до кімнати речових доказів Вознесенського РУП зразок букального епітелію, змиви з обличчя та долонь, шприц із зразком венозної крові, відібрані для проведення експертизи у обвинуваченого ОСОБА_4 , а також трикотажний рушник з множинними плямами речовини бурого кольору, зовні схожих на кров, капронову нитку та алюмінієвий ковпачок, корпус циліндричної форми від сигнальної ракетниці.

Ухвалою слідчого судді від 28 вересня 2022 року накладено арешт на речові докази, а саме: трикотажний рушник рожевого кольору з множинними плямами речовини бурого кольору, зовні схожих на кров, капронову нитку та алюмінієвий ковпачок.

Звільнено затриманого ОСОБА_4 із ІТТ було відповідно до постанови слідчої від 28 вересня 2022 року.

Характер та тяжкість тілесних ушкоджень, що були виявлені у потерпілої, було встановлено відповідно до вимог п.2 ч.2 ст.242 КПК України шляхом проведення відповідної експертизи.

Так на підставі постанови про призначення судово-медичної експертизи від 14 жовтня 2022 року було проведено експертизу №310 від 19.10.2022 року, відповідно до висновку якої на основі даних судово-медичної експертизи медичної карти стаціонарного хворого на ім`я ОСОБА_6 , 1954 р.н., та приймаючи до уваги відомі обставини справи, експерт прийшов до висновку, що:

мали місце слідуючі тілесні ушкодження: відкрита черепно-мозкова травма: дірчатий вдавлений перелом правої скроневої кістки, забій правої скроневої долі головного мозку, рана правої скроневої ділянки. Вказана травма утворилася від дії предмета з обмеженою контактуючою поверхнею, розміри якого в місті співударяння становлять приблизно 2,4 x 1,4 см та за ознакою небезпеки для життя відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень. Через недостатній опис ушкоджень в представлених медичних документах не представляється можливим більш конкретно визначити механізм утворення вказаного поранення. Час утворення вказаних тілесних ушкоджень може відповідати часу, вказаному в постанові. Виходячи з характеристик тілесних ушкоджень, а саме - їх пошарове розташування (шкіра-кістка-мозкові тканини) в одній ділянці голови (права скроня) та кількості ран на шкірі, можна сказати, що потерпілій було спричинено як мінімум один травматичний вплив, в результаті чого і утворилася вказана черепно-мозкова травма. Через неможливість конкретного визначення механізму утворення вказаного поранення (по причині недостатнього опису тілесних ушкоджень), не виключається можливість їх утворення як в результаті вогнепального поранення, так і в результаті падіння з положення стоячи на виступаючий над поверхнею предмет з вказаними вище характеристиками. Дати однозначну відповідь на питання - чи можливе заподіяння ушкоджень внаслідок влучання в голову потерпілої освітлювально-сигнального патрона (сигнальної ракети), не представляється можливим, так як експерту не представлені для ознайомлення характеристики. (розміри, форма) цього освітлювально-сигнального патрона. Утворення вказаних тілесних ушкоджень внаслідок нанесення ударів кулаками рук є маловірогідним.

Постановою слідчої від 20 жовтня 2022 року під час слідства було залучено фахівця спеціаліста із артелерійських припасів та вибухових речовин, за участю якого було здійснено огляд предметів та встановлено, що відповідно до протоколу огляду від 20 жовтня 2022 року предметами огляду є фрагменти сигнальної ракети. Згідно із довідкою від 21 жовтня 2022 року за результатами огляду предмету встановлено, що оглянуті деталі є складовими реактивного сигнального патрону РСП-30 (із зеленою спресованою піротехнічною сумішю).

Постановою від 21 жовтня 2022 року в даному провадженні було визнано речовими доказами та згідно із квитанцією передано на зберігання до кімнати речових доказів Вознесенського РУП частини від реактивного сигнального патрону РСП-30 ручної дії.

Суд, дослідивши під час судового розгляду кримінального провадження надані сторонами докази і оцінивши їх в сукупності із врахуванням вимог ч.1 ст.89 та ст.94 КПК України, враховуючи повне визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , покази потерпілої, досліджені документи та висновки експертиз, вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, за яким йому пред`явлено обвинувачення, - в судовому засіданні доведена повністю і наданих доказів достатньо для визнання його винним у вчинені умисного тяжкого тілесного ушкодження, та кваліфікує його дії за ч.1 ст.121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Згідно із ст.65 КК України при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані, що характеризують особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Під час судового розгляду кримінального провадження встановлено, що обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст.66 КК України, - є його щире каяття, визнання вини та добровільне відшкодування витрат на лікування потерпілої. Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст.67 КК України є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку та вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Беручи до уваги обставини справи та дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який вину за пред`явленим йому обвинуваченням визнав, раніше не судимий, на обліках лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, є пенсіонером, характеризується позитивно, як зазначила потерпіла допомагав їй в грошовій формі для проведення лікування після спричинених їй ушкоджень; згідно із досудовою доповіддю від 24.11.2022 року орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства, в тому числі для окремих осіб, на думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе лише у винятковому порядку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень; наявність як пом`якшуючих так і обтяжуючих відповідальність обставин, а також те, що злочин, який вчинила обвинувачений, згідно ст.12 КК України належить до тяжких, проте вчинений обвинуваченим вперше, його вік, стан здоров`я, наявність у нього родини та міцних соціальних зв`язків, того, що як прокурор, так і ніші учасники процесу в судових дебатах просили застосувати при призначенні обвинуваченому покарання положень ст..75 КК України, - суд вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливе у разі призначення ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст.121 КК України із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

Так ч.1 ст.75 КК України передбачає, що якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Суд враховує, що згідно із Постановою ВС від 13 листопада 2018 року справа №401/2807/16-к провадження №51-2816км18 Верховний Суд зазначив, що каральна функція не є домінуючою, а обраний захід примусу має найбільше сприяти досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави й суспільства. У будь-якому разі покарання має бути співмірним злочину, що передбачає врахування способу й об`єкту посягання, тяжкості його наслідків і потенційної суспільної небезпеки. Така домірність є необхідним проявом справедливості кримінальної відповідальності.

Потерпіла в дебатах висловила свою згоду на звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

Як зазначено в постанові Верховного Суду від 8 липня 2021 року 02 жовтня 2018 року у справі № 607/18721/19 провадження № 51-918км21 - позиція щодо визначення винному виду та розміру покарання й можливості звільнення від його відбування є не процесуальною вимогою, а думкою потерпілого, яка може бути врахована в сукупності з іншими обставинами, однак не обмежує суд у реалізації своїх дискреційних повноважень, визначених законом про кримінальну відповідальність.

Щодо досудової доповіді відділу з питань пробації, - то суд враховує не лише дані цього висновку, а й всі матеріали провадження, позиції учасників процесу в частині призначення обвинуваченому покарання.

Крім того, суд враховує положення ч.5 ст.314-1 КПК України про те, що досудова доповідь не може використовуватися у кримінальному провадженні як доказ винуватості обвинуваченого у вчиненні злочину, але згідно із ч.1 цієї статті метою досудової доповіді є забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання.

Крім того, таке покарання буде справедливим та співмірним із тяжкістю вчиненого обвинуваченим злочину.

Встановлені судом обставини провадження та дані про особу обвинуваченого, спроби, спрямовані ним на відшкодування шкоди потерпілій та намагання покаятися у вчиненому, визнання ним своєї провини, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину та дають підстави для призначення обвинуваченому покарання із застосуванням положень ст.75 КК України.

З урахуванням наведеного, зокрема визнання обвинуваченим своєї вини, й того, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, а також другорядну роль кари як мети покарання, поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 в період кримінального провадження, чим фактично досягнута мета покарання, суд дійшов висновку, що зазначені обставини дають обґрунтовані підстави вважати, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням, яке є достатнім для того, щоб він довів своє виправлення.

Розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, - відсутній.

Цивільний позов потерпілою не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним за пред`явленим йому обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Зарахувати ОСОБА_4 в строк покарання у вигляді позбавлення волі за цим вироком період його попереднього ув`язнення за правилами, визначеними ч.5 ст.72 КК України, а саме з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, починаючи з 25 вересня 2022 року по 28 вересня 2022 року (час затримання).

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком 2 (два) роки та покласти на нього обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

До вступу вироку в законну силу відносно ОСОБА_4 запобіжний захід не застосовувати.

Долю речових доказів вирішити наступним чином:

скасувати арешт, застосований на підставі ухвали слідчого судді від 28 вересня 2022 року на речові докази, а саме: трикотажний рушник рожевого кольору з множинними плямами речовини бурого кольору, зовні схожих на кров, капронову нитку та алюмінієвий ковпачок та зразок букального епітелію, змиви з обличчя та долонь, шприц із зразком венозної крові, відібрані для проведення експертизи у обвинуваченого ОСОБА_4 , корпус циліндричної форми від сигнальної ракетниці, які передано на зберігання до кімнати речових доказів Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, - знищити.

На вирок суду учасниками процесу можуть бути подані апеляції до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку, якщо його не скасовано - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1