печерський районний суд міста києва
Справа № 757/7596/23-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання сторони кримінального провадження № 0000348 від 23.02.2023 - слідчого СВ Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И В:

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження № 0000348 від 23.02.2023 - слідчого СВ Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З матеріалів клопотання вбачається, що у провадженні слідчого відділу Печерського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000348 від 23.02.2023 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В обґрунтовуння клопотання слідчий вказує наступне.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 22.02.2023 року, приблизно о 20 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи чітко обізнаним, що в Україні введений воєнний стан, прибув до закладу «Зона комфорту», що за адресою: м. Київ, вул. Шота Руставелі, 15-Б та сів за один із столиків вказаного закладу. Оглянувшись, ОСОБА_5 побачив куртку, яка висить на гардеробній вішалці при вході до закладу, та яка належить потерпілому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, яке належить потерпілому ОСОБА_7 , переслідуючи корисливий мотив, діючи умисно, протиправно, з метою особистого збагачення, діючи під час оголошення на території України воєнного стану, підійшов до куртки потерпілого, яка висіла на гардеробній вішалці, усвідомлюючи, що за ним ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає та його дії носять таємний характер, протягнув свою праву руку до внутрішньої кишені куртки потерпілого, та дістав звідти грошові кошти на загальну суму 900 доларів США та 1800 гривень.

Після чого, не бажаючи припиняти свої злочинні дії, з метою доведення свого злочинного умислу, спрямованого на повторне таємне викрадення чужого майна, до кінця, ОСОБА_5 , попрямував на вихід з вищевказаного закладу, тим самим, виконавши всі дії, які вважав за необхідне для доведення свого злочинного умислу до кінця.

Своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна, а саме: грошових коштів на загальну суму 900 (дев`ятсот) доларів США (за офіційним курсом Національного банку України станом на 23.02.2023, 900 доларів США становлять 32 904 (тридцять дві тисячі дев`ятсот чотири) гривні), та 1800 (одна тисяча вісімсот) гривень, які належать потерпілому ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , завдав матеріальної шкоди потерпілому на загальну суму 34 704 (тридцять чотири тисячі сімсот чотири) гривні.

23 лютого 2023 року ОСОБА_8 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

24 лютого 2023 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, українця, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого (зі слів), повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, вчиненому за наступних обставин.

В ході досудового розслідування отримані дані, які дають підстави стверджувати про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те що ОСОБА_5 мешканець іншої області та міста, не має постійного місця проживання у місті Києві, тому може переховуватись від органу досудового розслідування, суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вказані ризики є реальними, стійкими, триваючими та виправдовують даний запобіжний захід, щодо ОСОБА_5 , у вигляді тримання під вартою.

Зазначені ризики виключають можливість застосування менш суворого запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 та не зможуть забезпечити належний рівень гарантії доброчесності поведінки підозрюваного, оскільки тяжкість покарання, що загрожує в разі визнання її винним не може нівелювати вищенаведеними ризиками

Слідчий вказує, що беручи до уваги те, що ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за яке санкцією передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років та усвідомлюючи невідворотність покарання, може ухилятися від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливати, здійснювати тиск на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; а також в подальшому продовжувати злочинну діяльність, фізично здоровий, спеціального лікування не потребує, малолітніх дітей на утримані немає, міцних соціальних зав`язків на території міст Києва немає, а тому враховуючи вищевикладені ризики, викладені обставини, що підтверджують наявність зазначених ризиків, а також обґрунтування неможливості запобігання ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних, виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, одночасно визначивши, заставу достатню для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, у вигляді 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а у разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 відповідні обов`язки:

Прокурор у судовому засіданні вимоги клопотання підтримав, з підстав, вказаних у клопотанні.

Підозрюваний та захисник в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання, посилаючись на необґрунтованість повідомлення про підозру, необґрунтованість вказаних ризиків, відтак просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби.

Заслухавши думку прокурора, підозрюваного та захисника, дослідивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

24 лютого 2023 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , , повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

З матеріалів клопотання вбачається, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту потерпілого, свідків; протоколи огляду відеозапису; протоколом затримання особи в порядку ст. 208 КПК України, в ході особистого обшуку ОСОБА_5 , вилучено викрадені грошові кошти; речовими доказами та іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

У відповідності до пункту 1 частини першої статті 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження зобов`язаний оцінити в сукупності із іншими обставинами також і вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення.

Разом з цим, незважаючи на обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, слідчий суддя враховує, що відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Однак, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Сама лише тяжкість інкримінованого обвинувачення, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від правосуддя, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою і не має пріоритетної сили перед позитивними даними про особу підозрюваного.

Так, ні в самому клопотанні, ні прокурором в судовому засіданні не було наведено індивідуальних підстав для підтвердження необхідності застосування тримання під вартою.

Разом з тим, клопотання не містить переконливого обґрунтування припущень прокурора про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

ЄСПЛ наголошує, що стаття 5 Конвенції гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим свободи або мати гарантії від продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у пункті 1 статті 5 Конвенції. Цей перелік винятків, встановлений у вищезазначеному положенні, є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме - гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи (див. рішення від 14 жовтня 2010 року у справі «Хайредінов проти України» (Khayredinov v. Ukraine), № 38717/04, пункт 26, з подальшими посиланнями).

За вказаних обставин, проаналізувавши всі надані сторонами докази, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з цим, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки, приходить до висновку про доцільність застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на підозрюваного, обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини - завчасно повідомляти про це; не відлучатися за межі м. Харкова без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю, та вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу, а також що застосування запобіжного заходу саме у виді домашнього арешту, забезпечить уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання - відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період доби з 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та необхідності прямувати до зони укриття від надзвичайних ситуацій техногенного, природного та воєнного характеру, строком до 23.04.2023 року, в межах строку досудового розслідування з покладенням на підозрюваного ОСОБА_5 , наступних обов`язків:

прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини - завчасно повідомляти про це;

не відлучатися за межі м. Харкова без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну свого місця проживання;

здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваному, що працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: ОСОБА_1