Провадження № 1-кс/947/2719/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2023 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про застосування в рамках кримінального провадження № 00000496 від 25.06.2018 року запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Майський, Кошехабського району Республіки Адигея російської федерації, гродамянки російської федерації, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та раніше тимчасово мешкаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання слідчого, погодженого прокурором про застосування відносно підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в ході досудового розслідування встановлено, що громадянка Росії ОСОБА_6 разом з громадянином Росії ОСОБА_7 , приблизно у грудні 2017 року в невстановлений у ході досудового розслідування день та час створили організовану групу для вчинення умисних злочинів, спрямованих на заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, в яку залучили в якості безпосередніх виконавців їх злочинного плану, мешканців м. Одеси ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та інших невстановлених слідством осіб, яких підібрали за їх діловими якостями, які володіють вольовим характером, навичками та умінням вести бесіду, та у зв`язку з володінням прийомами і методами психологічного впливу на людину.

З метою досягнення єдиного злочинного результату, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , будучи співорганізаторами групи, розробили план скоєння злочинів, пов`язаних з шахрайським заволодінням майном, безпосередньо брали участь у здійсненні шахрайства, встановили в групі певну ієрархію, порядок підпорядкованості членів групи, ролі і функції кожного з них при вчиненні злочинів, встановили правила дисципліни і контролювали їх дотримання, фінансували учасників групи коштами здобутих злочинним шляхом, забезпечували автотранспортом з метою мобільності переміщення злочинної групи, як до здійснення злочинів, так і після вчинення злочинів.

Організована і очолювана ОСОБА_6 і ОСОБА_7 група характеризувалася стійкістю, ретельним плануванням злочинів і постійною готовністю до їх вчинення, високим ступенем організації, стабільністю складу, наявністю дисципліни і розподілом ролей, наявністю організатора, певного числа членів групи і чітким розподілом функцій кожного з них, наявністю мобільного зв`язку між учасниками та автотранспорту. У якості водія було залучено ОСОБА_10 , який керував автомобілем «БМВ 320» р/н Республіки Болгарії НОМЕР_1 , та не був обізнаний про злочинні наміри організованої групи.

Члени групи: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та інші невстановлені слідством особи, при скоєнні злочинів діяли відповідно до розподілених ОСОБА_6 і ОСОБА_7 злочинних ролів.

Так, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , як співорганізатори і керівники злочинної групи розробили та довели до відома всіх учасників групи способи вчинення злочинів, які полягали у тому, що потерпілим - жінкам похилого віку пропонували прийняти участь у різноманітних неіснуючих акціях та виграти призи, грошові кошти, отримати бонуси, знижки, дисконтні картки у мережах супермаркетів «Таврія В» і ПАТ «Ощадбанк» та інших супермаркетах, магазинах і аптеках м. Одеси, та після введення в оману потерпілих планувалось заволодіти грошовими коштами останніх.

Механізм злочинного заволодіння грошовими коштами полягав у наступному:

Потерпілим та іншому учасникуакції, який діяв у складі організованої злочинної групи, пропонували отримання подарунків, знижок, бонусівтощо. Відповідно до злочинного плану переможцем повинен стати той, у кого на руках є більша сума грошових коштів, тобто потерпілим для перемоги у акції пропонувалось показати (надати) злочинцям максимальну суму грошових коштів, тим самим підтвердити свою платіжну спроможність. Далі потерпілих нібитоо голошувал ипереможцями акції та пропонували покласти грошові коштиу конверт з логотипом акції «Бонус+» і опечатати його липкою стрічкою. Після цього, учасники злочинної групи під різноманітними приводами відволікали увагу потерпілих, в процесі чого підміняли конверт з грошима потерпілих, на аналогічний по вигляду конверт з імітацією грошових коштів нарізаним папером, який повертали потерпілим.

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , приймали участь у вчинені злочинів у складіорганізованої групи у якості «торгових представників», «представників організаторів акції», «працівників банку», «працівників супермаркетів», тощо, встановлювали довірливі відносини з особами похилого віку, безпосередньо спілкувались с потерпілими про умови нібито існуючих акцій, супроводжували вказаних осіб до місця їх проживання і контролювали їх дії на протязівсього часу спілкування, вводили потерпілих в оману, отримували від них грошові кошти.

ОСОБА_9 та інші невстановлені слідством особи, діючи у складі організованої групи виконували відведену їм роль «підбурювачів», «підставних учасників акції», «випадкових прохожих», тощо, вказаними діями також впливали на потерпілих та сприяли незаконному заволодінню грошовими коштами останніх.

Учасники очолюваного і керованого ОСОБА_6 і ОСОБА_7 злочинного угруповання, а саме: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та інші невстановлені особи, діючи протягом не тривалого часу у складі організованої групи і представляючи у зв`язку з цим значну суспільну небезпеку,у період часу з 25.12.2017 по 20.04.2018 здійснили особливо тяжкі злочини, пов`язані з незаконним заволодінням грошових коштів, шляхом шахрайства.

За вищевикладених обставин, 25.04.2018 року ОСОБА_6 повідомлено та вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, за кваліфікуючими ознаками: заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах.

18.06.2018 року підозрювану було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, за кваліфікуючими ознаками: заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), що завдало значної шкоди потерпілому, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, у особливо великих розмірах, вчинене організованою групою, повідомлення про підозру було направлено на поштову адресу Генерального консульства рф в м. Одеса 25.10.2021 року.

Так, за даними слідства, підозрювана ОСОБА_6 на даний час на території України не знаходиться, так як, 05.05.2018 виїхала закордон, через пункт пропуску «Старокозаче», таким чином, остання переховується від органів досудового розслідування, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності.

Постановою слідчого підозрювану ОСОБА_6 06.02.2023 оголошено у міжнародний розшук.

Оскільки органом досудового розслідування було встановлено наявність достатніх підстав для переконання, що в рамках даного кримінального провадження наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, з огляду на оголошення підозрюваної ОСОБА_6 в міжнародний розшук, слідчий за погодженням з прокурором на підставі ч. 6 ст. 193 КПК України звертаються до слідчого судді з даним клопотанням.

В судовому засіданні:

-прокурор вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі, клопотання просив задовольнити;

-захисник підозрюваної заначив, що у зв`язку із тим, що підзахисна на даний час оголошена у міжнародний розшук, щодо застосування відносно неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою поклався на розсуд суду.

Вивчивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

З матеріалів поданого клопотання вбачається, що фактично ОСОБА_6 повідомлено про підозру 25.10.2021 року за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

В обґрунтування пред`явленої ОСОБА_6 підозри стороною обвинувачення до клопотання долучаються: покази потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , покази свідка ОСОБА_10 , протокол слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_10 , покази підозрюваної ОСОБА_8 , протоколи впізнання підозрюваної ОСОБА_6 , потерпілими та інші матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги п. 175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011 року, згідно якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні прокурором наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Як вбачається з матеріалів клопотання сторони обвинувачення, постановою слідчого від 06.02.2023 року підозрювану ОСОБА_6 оголошено у міжнародний розшук.

Відтак, з огляду на викладені обставини у сукупності, слідчий суддя приходить до переконання, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді переховування підозрюваної ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду в рамках даного кримінального провадження наявний.

Крім того, сторона обвинувачення у своєму клопотанні вказує на наявність ризиків, передбачених п.п. 2,3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Оскільки в судовому засіданні прокурором було доведено, те що на даний час ОСОБА_6 ймовріно здійснює спроби уникнути покарання, у разі визнання ОСОБА_6 винною у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КПК України, за таких обставин не виключена можливість знищення або спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення з боку останньої. З огляду на вищевикалдене, слідчий суддя приходить до переконання про існування ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи те, що ОСОБА_6 наразі перебуває закордонном та переховується від органу досудового розслідування та суду, внаслідок чого проведення досудового розслідування означеного кримінального провадження фактично затягується, а відтак, слідчий суддя приходить до висновку про наявність в рамках означенного кримінального провадження ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: перешкоджати криімнальному провадженню іншим чином.

Водночас, слідчий суддя критично оцінює посилання сторони обвинувачення щодо існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, адже прокурором в судовому засіданні не доведено яким чином підозрювана може здійснювати вплив та свідків та інших учасників кримінального провадження, а тому вказаний ризик є необгрунтованим.

Як зазначалося вище, згідно матеріалів клопотання, постановою слідчого від 06.02.2023 року підозрювану ОСОБА_6 оголошено в міжнародний розшук.

Враховуючи викладене, при вирішенні питання достатності вказаної постанови слідчого для встановлення факту оголошення підозрюваної ОСОБА_6 в міжнародний розшук, слідчий суддя враховує наступне.

Згідно ч. 1 ст. 281 КПК України, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або особа перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, то слідчий, прокурор оголошує його розшук.

Частиною 2 ст. 281 КПК України встановлено, що про оголошення розшуку виноситься окрема постанова, якщо досудове розслідування не зупиняється, або вказується в постанові про зупинення досудового розслідування, якщо таке рішення приймається, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Слідчий суддя зазначає, що іншого порядку оголошення особи в міжнародний розшук ні чинний Кримінальний процесуальний кодекс України, ані інші спеціальні нормативно-правові акти не містять.

При цьому, згідно п. 4.4 Інструкції про порядок використання правоохоронними органами можливостей НЦБ Інтерполу в Україні у попередженні, розкритті та розслідуванні злочинів, затвердженої спільним Наказом №3/1/2/5/2/2 від 09.01.1997 року (далі Інструкціїї), підставою для міжнародного розшуку є запит правоохоронного органу, надісланий до НЦБ.

Відтак, в даному випадку слід розмежовувати процедуру «оголошення особи у міжнародний розшук», яка регулюється положеннями ст. 281 КПК України, та процедури «міжнародного розшуку з використанням можливостей НЦБ Інтерполу в Україні», яка вже відбувається на підставі постанови про оголошення в міжнародний розшук відповідно до положень Інструкції.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що наявна в матеріалах клопотання постанова слідчого від 06.02.2023 року про оголошення підозрюваної ОСОБА_6 в міжнародний розшук, в повній мірі є достатньою для підтвердження факту оголошення вказаної особи в міжнародний розшук.

Згідно з роз`ясненням Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва НПУ відповідно до статті 84 Правил Інтерполу з обробки даних, затверджених Резолюцією 80-ї сесії Генеральної Асамблеї Інтерполу AG-2011-RES-07, публікацію циркулярного розшукового повідомлення про міжнародний розшук особи з метою її арешту та подальшої екстрадиції має бути погоджено з центральним органом щодо видачі (екстрадиції) та Генеральному секретаріату Інтерполу мають бути надані чіткі та прямі гарантії, що тимчасовий арешт і видачу (екстрадицію) особи буде запитано у випадку її арешту (затримання) на території країн-членів МОКП-Інтерпол у порядку передбаченому чинним законодавством.

На дев`яносто дев`ятій сесії (27.02-03.03.2017) Комісією з контролю файлів Інтерполу ухвалено рішення, що запобіжні заходи у вигляді дозволу на затримання підозрюваного з метою приводу не є ордерами на арешт у розумінні ст. 83.2 Правил Організації.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 575 КПК України визначено, що видача особи в Україну може бути запитана лише на підставі ухвали суду про тримання особи під вартою.

Враховуючи викладені обставини у сукупності, з огляду на встановлені в судовому засіданні ризики, передбачені п. п. 1,2,4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також враховуючи, що підозрювана ОСОБА_6 оголошена в міжнародний розшук, слідчий суддя приходить до переконання про наявність підстав для обрання відносно підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за її відсутності в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України.

Слідчий суддя наголошує, що нормою 2 ч. 6 ст. 193 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчого, після затримання підозрюваної особи і не пізніш як через 48 годин з часу її доставки до місця здійснення досудового розслідування слідчий суддя за участю підозрюваного розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відтак, cлідчим суддею протягом 48 годин з моменту доставки підозрюваної до органу досудового розслідування, у випадку її затримання, буде здійснена перевірка необхідності застосування саме такого запобіжного заходу, а не, зокрема, більш м`якого, що належним чином забезпечить права підозрюваної особи ОСОБА_6 .

Крім того, враховуючи, що на даний час вирішується питання саме про обрання відносно підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому вирішення питання про застосування такого запобіжного заходу буде вирішуватися окремо у випадку її затримання, слідчий суддя, згідно ч. 3 ст. 183 КПК України не вирішує питання про визначення того чи іншого розміру застави, а також, згідно ч. 4 ст. 196 КПК України, не визначає дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 281, 309, 575 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про застосування в рамках кримінального провадження № 00000496 від 25.06.2018 року запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 задовольнити.

За відсутності підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрати відносно неї запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України.

Після затримання ОСОБА_6 і не пізніше, як через 48 годин з часу її доставки до місця кримінального провадження доставити ОСОБА_6 до слідчого судді для розгляду питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його заміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а ОСОБА_6 в той самий строк з моменту вручення їй копії ухвали слідчого судді.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1