Дата документу 11.04.2023
Справа № 334/2726/23
Провадження № 1-кс/334/988/23
про відмову у задоволенні клопотання
про тимчасовий доступ до документів
11 квітня 2023 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
слідчому судді надійшло клопотання слідчого ОСОБА_4 , погоджене прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_5 , в якому він просить надати тимчасовий доступ до договорів з отримувачами послуг, що перебувають у володінні ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
Слідчий ОСОБА_3 та представник володільця документів ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». в судове засідання не з`явились. Подали заяви про розгляд клопотання без їх участі.
У зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, що відповідає положенням частини четвертої статті 107 КПК України.
Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього документи, дійшов наступних висновків.
Тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду (стаття 159 КПК України).
Відповідно до статті 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.
Згідно з частинами п`ятою та шостою статті 163 КПК України слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: (1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; (2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; (3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю. Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
Для обґрунтування клопотання дізнавачем подані витяг з ЄРДР та письмові документи.
Статтею 85 КПК України передбачено, що належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Відповідно до положень статті 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до частини першої статті 99 КПК України документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Частина третя статті 99 КПК України передбачає, що сторона кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється кримінальне провадження, зобов`язані надати суду оригінал документа. Оригіналом документа є сам документ, а оригіналом електронного документа - його відображення, якому надається таке ж значення, як документу.
Згідно з частиною п`ятою статті 99 КПК України для підтвердження змісту документа можуть бути визнані допустимими й інші відомості, якщо: (1) оригінал документа втрачений або знищений, крім випадків, якщо він втрачений або знищений з вини потерпілого або сторони, яка його надає; (2) оригінал документа не може бути отриманий за допомогою доступних правових процедур; (3) оригінал документа знаходиться у володінні однієї зі сторін кримінального провадження, а вона не надає його на запит іншої сторони.
Зважаючи на викладені норми процесуального закону, слідчий суддя вважає, що додані до клопотання письмові документи не є належними та допустимими доказами, зважаючи на відсутність оригіналів, не засвідчення їх копій у встановленому законом порядку.
Аналогічний висновок містить постанова Верховного Суду від 22.04.2021 у справі № 202/1310/16-к.
За відсутності належних та допустимих доказів, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим не доведено, що документи, до яких він просить надати тимчасовий доступ, перебувають або можуть перебувати у володінні ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, що є підставами для відмови у задоволенні клопотання.
При цьому, слідчий суддя зауважує, що витяг з ЄРДР вищевказані обставини не доводить.
Керуючись статтями 94, 99, 159-163, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
у задоволенні клопотання відмовити.
Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: