ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/1377/21

Провадження № 1-кп/486/29/2023

04 квітня 2023 року м. Южноукраїнськ

Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: прокурора - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

потерпілого - ОСОБА_9 ,

представника потерпілого - ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області матеріали кримінального провадження внесеного 08.06.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000184, за обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Челюскін Суземського району Брянської області Російська Федерація, громадянина України, що має вищу освіту, працюючого на посаді провідного інженера-електроніка - керівника групи техобслуговування та ремонту повномасштабного тренажеру навчально-тренувального центру ВП «Південноукраїнська АЕС» ДП НАЕК «Енергоатом», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000184 від 08.06.2021 року, ОСОБА_7 обвинувачуються у наступному.

ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що 07.06.2021 року близько 18:00 год., перебуваючи у дворі буд. АДРЕСА_3 та АДРЕСА_8, помітив припаркований автомобіль «KIA Sportage» білого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , в салоні якого знаходився ОСОБА_9 .. В цей час на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 виник конфлікт, в ході якого у ОСОБА_7 виник умисел, направлений на спричинення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 , прикладаючи значну силу, почав тримати потерпілого за ліву руку та наніс не менше двох ударів кулаком в область лівого плеча ОСОБА_9 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді крововоливу на лівому плечі в середній третині поверхні, на лівому плечі в нижній третині задній поверхні, які відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Такі діяння ОСОБА_7 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

В судовому засіданні ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, не визнав повністю та показав, що 07.06.2021 року приблизно о 18.25 годині він зі своєю дівчиною ОСОБА_11 , з якою разом проживає, після роботи вирішили вигуляти собаку у дворі свого будинку, розташованого по АДРЕСА_3 . ОСОБА_11 розповідала йому, що в цей день у неї з її колишнім чоловіком ОСОБА_9 відбулася розмова, в ході якої вона знову намагалась переконати його надати їй доступ до їхньої спільної квартири, на що отримала знову відмову. В цей час у двір заїхав автомобіль, власником якого є ОСОБА_11 , за кермом якого сидів ОСОБА_9 , а на пасажирському місці сиділа дівчина, як з`ясувалось пізніше це була дівчина ОСОБА_9 .. Автомобіль зупинився між будинками АДРЕСА_5 . Дівчина вийшла з автомобіля і пішла в бік пр. Незалежності. В цей час ОСОБА_11 підійшла до автомобіля, оскільки вирішила ще раз спробувати поговорити з ОСОБА_9 про те, щоб він дав їй можливість потрапити до квартири. Він залишився стояти з собакою. Вона підійшла до автомобіля та сіла на пасажирське місце попереду. Приблизно через 4-5 хвилин він побачив, що дівчина, яка була на передньому пасажирському місці, повертається до автомобіля. Він підійшов до автомобіля на відстань 5 метрів та почув, що ОСОБА_11 кричить: «Відпусти мене! Дай мені вийти! Не чіпай мене!». Напевне, вона його побачила та почала кричати: « ОСОБА_12 , допоможи мені!». Він підійшов до бокової дверці, але нічого не було видно, оскільки відсвічувало у вікні сонце. Тому він обійшов автомобіль та підійшов до лобового скла та побачив, що ОСОБА_9 зажав руки ОСОБА_11 між її ногами лівою рукою, а іншою рукою у передпліччя придавив її до спинки крісла. Вона намагалася вирватися. Він не одразу зрозумів, що відбувається, можливо відбуваються дії сексуального характеру (насилля). Він постукав у лобове скло автомобіля, але ОСОБА_9 не почув, тому він постукав в бокове водійське скло. ОСОБА_9 відчинив двері та нецензурно запитав що він хоче, і що тобі потрібно? Він відповів йому щоб він відпустив дівчину і не розпускав руки. На що він знову почав нецензурно виражатися. Він знову сказав останньому щоб він відпустив та не чіпав ОСОБА_11 , але він цього не зробив. Він спробував якось взяти його за руку, а ОСОБА_9 в цей момент ліктем лівої руки намагався вдарити його у живіт, але він вивернувся, у зв`язку з чим останній ударив його в праве стегно декілька разів. Кожного разу, коли він намагався нахилитися до нього та поговорити, та відтягнути його за руку, ОСОБА_9 наносив йому удари ногою по його правій нозі. Один раз він попав йому по пальцю лівої руки та вибив його. В цей час біля них проходила літня жінка, мабуть, знайома ОСОБА_9 , яка зупинилась та почала говорити йому чого він чіпляється до них, нехай вони поговорять, оскільки вони чоловік та жінка. Він повідомив цій жінці, що дівчина просить її відпустити, а останній її тримає та не відпускає. Жінка сказала, що викличе поліцію, на що він також попросив її це зробити. В цей час, по діагоналі, біля водійської дверці автомобіля, стояла дівчина ОСОБА_9 , яку він також попросив викликати поліцію. На що вона відповіла, що зараз викличе. Це все відбувалось приблизно 2 хвилини. Якось йому вдалося, все ж таки, взяти ОСОБА_9 за руку та підтягнути до себе та утримувати його протягом 5-10 секунд. В цей час ОСОБА_11 звільнила свою руку та зуміла вийти з автомобіля. Він одразу підійшов до неї та вони стали на тротуарі навпроти автомобіля, з боку водійських дверей. Він запитав у ОСОБА_11 , що трапилось? Вона відповіла, що забрала свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключі від автомобілю, оскільки він не впускає її до їхньої квартири, не віддає автомобіль та речі. Тому вона вирішила так зробити. Він запитав у дівчини, яка приїхала разом з ОСОБА_9 , чи викликала вона поліцію? На що вона відповіла, що вони зараз приїдуть. Після чого вона підійшла до ОСОБА_9 , вони переговорили, і вона відійшла від нього. Після цієї розмови ОСОБА_9 почав спричиняти шкоду автомобілю, а саме: дістав пляшку з якоюсь сумішшю (на вигляд бензин або соляра), обливав нею капот та простір під капотом. В цей час до ОСОБА_9 підійшов його батько, давав йому якісь поради. Його батько провокував та обзивав ОСОБА_11 , вдарив її по руці. Вони дістали проводи, які водії застосовують для заведення автомобіля від акумуляторя, почали щось замикати. Всі їхні дії вони зняли на телефон. Потім він зрозумів, що дівчина ОСОБА_9 так і не викликала поліцію, хоча говорила, що поліція вже їде. Тому він особисто зателефонував до поліції. ОСОБА_9 неодноразово підходив до нього, виражався нецензурною лайкою, стиснув кулаки та просив його вдарити. Все це бачили багато людей, але на початку конфлікту були присутні літня жінка, дівчина ОСОБА_9 та її сестра, за якою вони приїхали (як він розуміє), ОСОБА_11 і сам ОСОБА_9 .. Потім літня жінка привела сусідку, коли ОСОБА_9 підпалював автомобіль. Через 7 хвилин приїхали пожежники і через 10 хвилин приїхали два наряди поліції. Коли приїхала поліція, то ОСОБА_9 взагалі не мав до нього ніяких претензій. Зазначає, що не визнає себе винним, оскільки ч. 1 ст. 125 КК України передбачає умисне спричинення легких тілесних ушкоджень, а в його діях не було умисного спричинення легких тілесних ушкоджень, оскільки він захищав дівчину. Зазначає, що ОСОБА_9 він знав раніше, між ними ніяких конфліктів не було. Просив суд визнати його невинуватим та ухвалити виправдувальний вирок.

На підтвердження винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, сторона обвинувачення посилається на докази, які під час судового розгляду безпосередньо були досліджені судом, а саме: на показання потерпілого ОСОБА_9 , показання свідків: ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та надані суду письмові докази:

-рапорт поліцейського ПП № 1 ВП № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_18 про отримання 08.06.2021 року повідомлення по телефону до РУ від чергового фельдшера Южноукраїнської міської лікарні про те, що за отриманням медичної допомоги звернувся ОСОБА_9 з д/з: синці на лівому плечі, дане повідомлення зареєстровано в ЄО за № 3010 від 08.06.2021 року як: інші тілесні ушкодження (а.с. 130);

-заяву потерпілого ОСОБА_9 про вчинення кримінального проступку, а саме про те, що ОСОБА_7 07.06.2021 року близько 18.00 години у дворі будинку за адресою: АДРЕСА_4 , спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді синців на лівій руці під час заволодіння його барсеткою колишньою дружиною, яка потім її повернула, але без документів на ТЗ та ключів, окрім синців, відчуває сильний біль в лівій руці (а.с. 129);

-витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження №0000184 від 08.06.2021 року, з якого вбачається, що до ЄРДР 08.06.2021 року внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, за заявою ОСОБА_9 від 08.06.2021 року про те, що 07.06.2021 року близько 18.00 год., перебуваючи у своєму автомобілі марки KIA Sportage у дворі між будинками АДРЕСА_5 , отримав тілесні ушкодження від ОСОБА_7 у вигляді синців на лівій руці (а.с.131);

-постанову про призначення судово-медичної експертизи від 08.06.2021 року щодо наявності у ОСОБА_9 тілесних ушкоджень (а.с. 127-128);

-висновок експерта № 240 від 08.06.2021 року, відповідно до якого у ОСОБА_9 виявлено: крововиливи на лівому плечі в середній третині передній поверхні, на лівому плечі в нижній третині задній поверхні. Крововиливи виникли від дії твердого (твердих), тупого (тупих) предмета (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею. Крововиливи виникли до звернення в лікарню, куди звернувся 08.06.2021 року в 01:30 годин. Згідно наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995 року пункт 2.3.5. крововиливи відносяться до легких тілесних ушкоджень. Враховуючи кількість та локалізацію крововиливів, крововиливи могли виникнути не менше ніж від двох травматичних дій. На крововиливах не відобразилась поверхня травмуючого предмета (предметів). Не виключається вірогідність утворення крововиливів від удару (ударів) руками. Враховуючи локалізацію крововиливів, виключається вірогідність утворення крововиливів внаслідок падіння з положення стоячи та ударі об тверду поверхню. Обставинами справи судово-медичний експерт не оцінює. Не виключається вірогідність утворення крововиливів від здавлення плеча пальцями, долоней рук (а.с. 125-126);

-заяву обвинуваченого ОСОБА_7 про долучення до матеріалів кримінального провадження копії відеозапису з його мобільного телефону (моменту конфліктної ситуації із ОСОБА_9 ) від 08.06.2021 року (а.с. 124);

-протокол огляду речі - компакт-диску з фототаблицею до протоколу від 09.06.2021 року, з якого вбачається, що дії відбуваються на відкритій ділянці місцевості, вкриті асфальтним покриттям, на які знаходиться автомобіль зовні схожий на автомобіль марки "KIA Sportage" білого кольору. Біля відкритого капоту знаходиться ОСОБА_9 , а також поряд знаходиться ОСОБА_11 , яка тримає свій телефон у руках. При цьому між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 відбувається словесний конфлікт. Через деякий час ОСОБА_9 закриває капот та відходить в сторону. Окрім цього, на задньому фоні відбувається словесна перепалка між ОСОБА_11 та невідомою жінкою. В подальшому на відео зафіксовано як ОСОБА_9 спілкується з працівниками державної служби охорони НПУ та біля яких знаходиться також ОСОБА_11 .. Окрім цього, ОСОБА_7 пояснює працівникам ДСО НПУ, що ОСОБА_9 намагався підпалити авто, після чого ОСОБА_9 починає забирати свої особисті речі із салону авто (а.с. 117-123, 124);

-постанову про визнання матеріальних об`єктів речовим доказом та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 08.06.2021 року (а.с. 116);

-заяву ОСОБА_11 від 09.06.2021 року про долучення до матеріалів кримінального провадження копії відеозапису із її мобільного телефону (моменту конфліктної ситуації із колишнім чоловіком ОСОБА_9 ) (а.с. 115);

-протокол огляду речі - компакт-диску з фототаблицею до протоколу від 09.06.2021 року, з якого вбачається, що в 1-му відеофайлі дії відбуваються на відкритій ділянці місцевості, вкритій асфальтним покриттям, на якій знаходиться автомобіль зовні схожий на автомобіль марки «KIA Sportage» білого кольору, дата та час на відео не відображені. Біля відкритого капоту знаходиться ОСОБА_9 , при цьому на задньому плані відео відбувається словесний конфлікт між жінкою ( ОСОБА_11 ) та невідомим чоловіком. Також, на відео зафіксовано як ОСОБА_9 тримає в руках провода-прикурювачі червоного кольору. У подальшому відбувається словесна перепалка між ОСОБА_9 та жінкою ( ОСОБА_11 ) щодо майна. Окрім цього, камера фіксує ОСОБА_7 , який одітий у рожеву футболку та світлі джинси та невідомого чоловіка одітого у світлі джинси, сірі черевики, синю спортивну кофту із білими вставками та синю кепку (ймовірно батько ОСОБА_9 ). Також, на задньому плані чути жіночі голоси. Час від часу відбуваються словесні конфлікти між присутніми особами. В 2-му відеофайлі продовжується словесний конфлікт між ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 3-й відеофайл є продовженням 2-го відеофайлу. З 4-го відеофайлу вбачається, що дії відбуваються перед під`їздом будинку. Дата та час відображені у форматі 2021-06-07 18:20:10. Відеокамера фіксує як навпроти під`їзду та праворуч від нього розташовані 3 автомобілі, окрім цього 1 автомобіль білого кольору розміщений ліворуч від під`їзду та гілки дерева не дають змоги повністю розгледіти марку авто, ймовірно вказане авто належить ОСОБА_9 та ОСОБА_11 .. Вказана камера фіксує як до автомобіля білого кольору підходить чоловік одягнений у рожеву сорочку та світлі джинси, ймовірно ОСОБА_7 , після чого лунає звук схожий на стук та розпочинається гучна словесна перепалка, під час цього до авто також підходить невідома жінка. В подальшому лунають гучні крики та слова чоловіка про те, щоб хтось викликав поліцію. При цьому продовжується гучна сварка, у якій фігурують як чоловічі голоси так і жіночі. Під час даного конфлікту до авто підходить жінка одягнена у кофту зеленого кольору. Час від часу до авто підходять та відходять, ймовірно, мешканці двору. Під час вказаного конфлікту лунають чоловічим голосом слова: «Убери от нее руки». Самого факту події, яка відбувалася біля авто білого кольору, не можливо розгледіти, у зв`язку з перешкоджанням гілок дерева, які розміщені перед камерою відеоспостереження (а.с. 106-114);

-постанову про визнання матеріальних об`єктів речовим доказом та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 09.06.2021 року (а.с. 105);

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.08.2021 року, згідно якого свідок ОСОБА_15 впізнала чоловіка, який 07.06.2021 року близько 18:00 год. у дворі буд. АДРЕСА_5 завдавав тілесні ушкодження її знайомому ОСОБА_9 та довідку до протоколу впізнання особи по фотознімках від 11.08.2021 року (а.с. 102-103, 104);

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.08.2021 року, згідно якого свідок ОСОБА_13 зазначила, що даного чоловіка бачила 07.06.2021 року близько 18:00 год. у дворі буд. АДРЕСА_5 , коли останній бив руками її сусіда ОСОБА_19 та довідку до протоколу впізнання особи по фотознімках від 11.08.2021 року (а.с. 99-100, 101);

-протокол слідчого експерименту з фототаблицею від 11.08.2021 року за участю свідка ОСОБА_14 , в присутності двох понятих, яка розказала про обставини вчинення кримінального проступку, зазначивши, що 07.06.2021 року близько 18:00 год. вона проходила по прибудинковій території по АДРЕСА_3 , де побачила припаркований автомобіль білого кольору, у якому знаходився її сусід ОСОБА_20 , після чого вона побачила як біля авто знаходиться невідомий їй чоловік міцної тілобудови, високого зросту, лисий та який почав через вікно авто смикати та бити його руками, як вона зрозуміла, удари були в плече та голову. Вона підійшла ближче та почала захищати ОСОБА_20 , просила невідомого чоловіка припинити дані дії, але на її слова не реагував та продовжував свої дії. За допомогою двох статистів була відтворена дана подія (а.с. 91-98);

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.08.2021 року, згідно якого свідок ОСОБА_14 впізнала ОСОБА_7 та пояснила, що 07.06.2021 року близько 18:00 год. бачила даного чоловіка біля білого авто по АДРЕСА_3 , коли останній наносив в її сусіду ОСОБА_20 удари руками по плечам та голові та довідку до протоколу впізнання особи по фотознімках від 11.08.2021 року (а.с. 88-89, 90);

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.08.2021 року, згідно якого свідок ОСОБА_16 впізнав ОСОБА_7 та зазначив, що бачив даного чоловіка 07.06.2021 року близько 18:00 год. у дворі будинку АДРЕСА_4 біля авто білого кольору під час словесного конфлікту із невідомими йому особами та довідку до протоколу впізнання особи по фотознімках від 13.08.2021 року (а.с. 85-86, 87);

-протокол слідчого експерименту з фототаблицею від 13.08.2021 року та флеш-картою, лазерним диском (а.с. 74-84), за участю свідка ОСОБА_11 , в присутності двох понятих, яка розповіла про події, які відбулись 07.06.2021 року близько 18:20 год., а саме про конфлікт між нею та її колишнім чоловіком, який відбувся в салоні автомобіля «KIA Sportage» білого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , який є їхньою спільною власністю, та в ході якого їй вдалося забрати свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключа від автомобіля. Свідок розповіла, як ОСОБА_9 тримав її руки, душив її за горло, штовхав. У зв`язку з чим вона покликала на допомогу ОСОБА_7 , який підійшов до дверцят водія та почав стукати рукою у вікно. ОСОБА_9 відчинив дверці, а ОСОБА_7 почав просити його заспокоїтися та відпустити її, але останній продовжував її тримати та при цьому відштовхувати ОСОБА_7 ногою та рукою. Коли ОСОБА_21 зумів схопити його за руку та ногу, хтось відчинив їй двері і вона змогла вийти із автомобіля. За допомогою двох статистів була відтворена дана подія;

-протокол огляду речі від 08.06.2021 року (а.с. 147-149), згідно якого об`єктом огляду є копія довідки із КНП «ЮМБЛ» № 1786 від 08.06.2021 року, яку надав ОСОБА_9 , та в якій в графі «Висновок/діагноз» зазначено: скарги на наявність синців на лів. плечі, біль в лів. ліктьовому суглобі. Травму отримав близько 18.00 07.06.2021 року (а.с. 150);

-постанову про визнання матеріальних об`єктів документом та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 08.06.2021 року (а.с. 151).

Потерпілий ОСОБА_9 суду показав, що 07.06.2021 року він, керуючи автомобілем «KIA Sportage», зупинився між будинками АДРЕСА_6 у м.Южноукраїнську. Його дівчина вийшла з автомобіля та пішла до аптеки за ліками. В цей час відкриваються двері і в автомобіль сідає його колишня дружина ОСОБА_11 , з якою він того дня розмовляв по телефону з приводу поділу їхнього спільного майна, яка сказала йому, що їм потрібно поговорити. Вона повернулася і за його водійським сидінням забрала його барсетку, а правою рукою вийняла ключ запалення та стала покидати автомобіль. Вона намагалася з його особистою барсеткою (в якій знаходились документи, ключі) покинути автомобіль, а він тримав її правою рукою за плече, а іншою рукою тримав її руку в тому місці, де ключі від автомобіля знаходяться, та питав у неї «Що ти робиш?». В цей час почув стук у вікно, і через привідкрите водійське вікно ОСОБА_7 сказав йому, щоб він відпустив її. ОСОБА_7 відкрив його водійські дверці, які були не замкнені, так як ОСОБА_11 сама сіла до автомобіля, та став силою його витягати. У останнього не виходило, оскільки він упирався та тримав ОСОБА_11 .. Тому ОСОБА_7 почав бити його по руці, щоб він її розслабив та намагався витягти його з автомобіля, щоб ОСОБА_11 змогла вийти з його барсеткою з автомобіля. В цей час до автомобіля підійшла його донька, яка забрала у ОСОБА_11 барсетку, а тому він уже не вбачав сенсу тримати останню та відпустив її, а сам вийшов з автомобіля. Вказав, що ніяких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 він не спричинив, оскільки сидячи за кермом автомобіля та тримаючи руками ОСОБА_11 , він фізично не міг бити ногами ОСОБА_7 і наносити йому якісь удари. Коли приїхала поліція, то було складено декілька протоколів про адміністративні правопорушення, а саме: на нього за вчинення домашнього насильства, а на ОСОБА_11 за нецензурну лайку. Пояснив, що ніякої шкоди автомобілю він не наніс, так як потім автомобіль покинув це місце самостійно. Автомобіль він поливав звичайною водою з пляшки, щоб навести якого страху на останніх. Вважає, що ОСОБА_11 тому і кричала ОСОБА_7 , щоб він їй допоміг відібрати його майно (ключі і інше). Зазначає, що вона є власницею автомобіля, але це спільне майно, яке придбане ними у шлюбі, і наразі триває судовий процес по поділу майна. Бійку бачила його сусідка, яка була свідком цих подій, і яка кричала ОСОБА_7 щоб він не бив його, а також його дівчина, яка повернулася з аптеки. ОСОБА_7 наніс йому 2-3 удари кулаками в область лівої руки, від чого утворилися крововиливи. Крім того, обвинувачений його хапав та смикав, на що він просив його бути обережним, щоб не порвати йому куртку, в яку він був одягнутий, витягував його з автомобіля.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду показала, що ОСОБА_7 це її співмешканець. 07.06.2021 року у неї з її колишнім чоловіком ОСОБА_9 відбулася сварка в автомобілі, який належить їй згідно документів про реєстрацію транспортного засобу, який вони купили у 2017 році. В цей день ОСОБА_9 зателефонував їй і сказав, що потрапив у ДТП, і йому потрібні були її підписи на документи, для отримання ним страховки. 07.06.2021 року вона побачила, коли гуляла на вулиці з собакою, що під`їхав автомобіль «KIA Sportage» д.н.з. НОМЕР_1 , та зупинився між будинками АДРЕСА_5 . За кермом автомобіля сидів її колишній чоловік ОСОБА_9 , а його співмешканка вийшла з автомобіля та пішла до аптеки. В цей час свідок підійшла до автомобіля та сіла в нього. Між ними виникла сварка з приводу квартири, у яку не пускає її колишній чоловік. Після чого вона сказала, що забирає автомобіль собі до повного поділу майна між ними та витягла ключі із замка запалення. ОСОБА_9 вибив з її рук ключі, які впали на заднє сидіння автомобіля. Вона схопила в цей час свідоцтво на транспортний засіб, який лежав у відділі для окулярів, повернулася за ключем, який випав, а ОСОБА_9 схопив її за волосся та відтягував її, щоб вона не дістала ключі. Але вона їх схопила, а він почав її душити за горло правою рукою. Вона свої руки, в яких знаходились ключі, зажала між своїми ногами, а він намагався витягнути її руки. Вона почала кричати: «Відпусти. Що ти робиш? Допоможіть», намагалася вирватися. Після чого побачила, як ОСОБА_7 проходить повз автомобіля і вона крикнула: « ОСОБА_21 , допоможи!». Він підійшов до лобового скла та постукав у нього декілька раз. ОСОБА_9 лівою рукою відкрив двері і в грубій формі відповів йому: «Що ти тут робиш? Іди звідси!». ОСОБА_7 сказав йому, щоб він її відпустив, але ОСОБА_9 продовжував її утримувати. ОСОБА_7 підійшов до відкритих дверей водія, а ОСОБА_9 лівою ногою та рукою намагався його вдарити. ОСОБА_7 намагався його схопити за ліву руку за передпліччя, щоб вона якось змогла вийти з автомобіля. Зазначила, що ОСОБА_7 ніяких тілесних ушкоджень не спричинив ОСОБА_9 , а тільки намагався схопити його за руку. До автомобіля, коли це все відбувалось, підійшла з правого боку (де сиділа на пасажирському сидінні свідок) дівчина ОСОБА_9 , яка кричала, що зараз викличе поліцію. Біля неї, начебто, стояла її сестра. ОСОБА_7 декілька разів сказав їй, щоб вона викликала поліцію, але остання лише вдала, що викликала поліцію. Після чого, почекавши приблизно 10 хвилин та зрозумівши, що ніхто не приїде, ОСОБА_7 сам викликав поліцію. У неї були синці на шиї та на руках, але вона з цього приводу нікуди не зверталась, оскільки прожили разом з потерпілим ОСОБА_9 16 років і у них є спільна дитина. В цей день вона зверталась лише до лікарні у зв`язку з поганим самопочуттям (підняттям тиску). Після того, як вона вийшла з автомобіля, потерпілий почав виривати проводи з автомобіля (під рулем, під капотом), почав обливати автомобіль палаючою сумішшю, для того щоб замкнути його. Все це вона намагалася зняти на телефон. Коли приїхала поліції, ці всі дії припинились.

Свідок ОСОБА_13 суду показала, що потерпілий проживає у під`їзді її будинку, тобто є сусідом. В липні 2021 року біля 17.00 години вона знаходилася біля 3-го під`їзду будинку № 12 по вул. Миру у м. Южноукраїнську. В цей час між будинками АДРЕСА_6 зупинився автомобіль, за кермом якого був ОСОБА_9 .. З автомобіля вийшла його дівчина ОСОБА_22 та пішла у бік аптеки. До автомобіля підійшла ОСОБА_23 , яка сіла на переднє сидіння, а також їхня дочка ОСОБА_22 , яка сіла позаду, що вони робили в автомобілі їй не відомо. В цей час зі сторони водійської дверці підійшов ОСОБА_7 та почав через вікно бити ОСОБА_9 правою рукою, а потім обвинувачений відкрив двері і знову почав бити потерпілого. Скільки було ударів не знає, можливо 10. Куди саме бив не бачила, десь приблизно в плече, голову та по тулубу в лівий бік. З автомобіля вийшла ОСОБА_23 та її дочка ОСОБА_22 , у руках якої була барсетка. Потім до чоловіків підійшла ОСОБА_14 , яка почала їм говорити, що не можна себе так поводити. Стверджувала, що зі сторони водія було відкрите вікно, через яке ОСОБА_7 наносив ОСОБА_9 удари. Потерпілий не бив обвинуваченого, оскільки сидів у автомобілі і не міг цього зробити. Сама вона знаходилась приблизно на відстані менше 100 м від автомобіля. Вже після бійки вона з ОСОБА_14 підійшли до автомобіля, біля якого на тротуарі стояли ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , яка знімала все на телефон.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 суду показала, що ОСОБА_9 це її сусід, відносини між ними добрі. Обвинуваченого вона не знала. Влітку 2021 року вона йшла додому, коли побачила, що біля будинку АДРЕСА_7 попереду стоїть білий автомобіль ОСОБА_9 , якого через вікно бив руками ОСОБА_7 по плечах, голові. Скільки ударів ОСОБА_7 завдав потерпілому не знає. ОСОБА_9 не міг нічого вчинити проти обвинуваченого, оскільки сидів у автомобілі. Вона почала говорити їм, що мирно потрібно все вирішувати. В автомобілі знаходилась колишня дружина ОСОБА_9 , а позаду, як їй показалось, сиділа їхня дочка. Потім ОСОБА_9 вийшла із автомобіля та знімала все що відбувалось на телефон. Біля автомобіля була присутня дівчина ОСОБА_9 , потім вона ще покликала сусідку ОСОБА_13 , яка була неподалік. Стверджувала, що ОСОБА_7 не просив її викликати поліцію.

Свідок ОСОБА_15 суду показала, що з ОСОБА_9 вони зустрічаються, але проживають окремо. 07.06.2021 року вони разом їхали на день народження її батька на автомоблі KIA Sportage, яким керував ОСОБА_9 .. Вони зупинились між будинками АДРЕСА_5. Вона вийшла з автомобіля і пішла в аптеку за ліками. Однак, майже одразу повернулась, тому що в аптеці була велика черга. Повертаючись, вона помітила, що ОСОБА_9 був у автомобілі не сам, а з ним була його колишня дружина ОСОБА_11 .. В них щось відбувалось в автомобілі, вони сварилися, а саме: ОСОБА_24 тримала в своїх руках його барсетку, а він її притримував, щоб вона її не забрала. Підійшовши ближче, вона побачила як ОСОБА_7 через вікно автомобіля почав тягати ОСОБА_9 за руку і за шию, хотів відтягнути його від ОСОБА_24 , щоб вона забрала барсетку. Остання в цей час тягнулась рукою до барсетки та до ключа запалення. Вона почала кричати та говорити щоб вони зупинились, але її ніхто не чув. Позаду неї також почала кричати жіночка, яка проживає з потерпілим в одному під`їзді, а також була присутня ще одна жінка. Обвинувачений відчинив двері автомобіля і почав бити ОСОБА_9 у лівий бік та по руці, нанісши йому 4-5 удари. Одною рукою він тримав його за голову, а іншою наносив удари та виражався нецензурною лайкою. В цей час підбігла дівчина, яку вона раніше не бачила, і ОСОБА_11 віддала їй барсетку потерпілого. З цією барсеткою дитина побігла до під`їзду будинку, де проживає ОСОБА_7 разом з ОСОБА_11 .. ОСОБА_9 відпустив ОСОБА_25 , так як його барсетку забрали та вийшов з автомобіля. ОСОБА_11 побігла додому і через деякий час прибігла назад, відчинила двері автомобіля і кинула в нього барсетку. Стверджувала, що ОСОБА_7 не звертався до неї з проханням викликати поліцію.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 суду показав, що в червні 2021 року близько 18.00 години він вийшов на вулицю з під`їзду № 3 будинку АДРЕСА_4 , в якому мешкає, де побачив автомобіль КІА, в якому знаходились заплакана жінка та чоловік (потерпілий), раніше йому не знайомі. Зазначив, що ще в під`їзді почув сильний шум з вулиці. Біля автомобіля знаходився, ще один чоловік (лисуватий), одягнений у розову сорочку, це був обвинувачений. Обвинувачений звертався до потерпілого, говорив йому, щоб той вийшов з автомобіля, відпустив жінку та говорив йому «Що ти робиш?». Між ними відбувався конфлікт, все це супроводжувалось нецензурною лайкою. Жінка, яка знаходилась в автомобілі також кричала, щоб він її відпустив. Обвинувачений підійшов до дверці водія та став її шарпати. Свідок викинув сміття у бак, який знаходився біля 1-го під`їзду даного будинку в 100-150 метрах та повертався назад. В цей час потерпілий вийшов з автомобіля, чоловіки почали спілкуватися та виражалися нецензурною лайкою, потім відійшли у бік від автомобіля. Свідок побачив, що все закінчилось, сів у свій автомобіль та поїхав. У конфлікт не втручався та не бачив щоб хтось когось бив, ніяких тілесних ушкоджень у потерпілого чи обвинуваченого він не бачив. Зазначив, що біля автомобіля КІА також була присутня молода жінка, приблизно 35 років, яка працює поруч в аптеці. Також, була присутні ще одна жінка, яка кричала «Що ви робите? Я зараз викличу поліцію!». Обвинувачений їй говорив, щоб вона викликала поліцію, оскільки потерпілий не випускав жінку з автомобіля.

Свідок ОСОБА_26 суду показав, що знає обвинуваченого ОСОБА_27 близько року, відносини сусідські, вони не товаришують. На початку червня 2021 року він приїхав з роботи та знаходився у дворі будинку АДРЕСА_4 , сидів на лавочці дитячого майданчику навпроти 2-го під`їзду вказаного будинку, чекав дружину, яка пішла до магазину. В цей час він почув та побачив, що ОСОБА_28 стукає в лобове скло автомобіля світлого кольору, марку автомобіля не пам`ятає, який знаходився між будинками АДРЕСА_5. Обвинувачений кричав: «Відпусти її!». Потім він почав стукати в бокове водійське скло. Двері автомобіля відчинились, ОСОБА_21 обійшов їх, для того щоб підійти до водія. Водій почав нецензурно виражатися та, сидячи на водійському місці, висунув ліву ногу та вдарив нею ОСОБА_27 2-3 рази в ділянку ноги останнього. ОСОБА_21 схопив його за руку, для того щоб притримати, і в цей час ОСОБА_23 вийшла з автомобіля та відійшла у бік. Обвинувачений відпустив руку водія і підійшов до дівчини. Більше він нічого не бачив, оскільки підійшла його дружина і він пішов додому. Свідок знаходився на відстані 10-15 метрів від автомобіля, який стояв до нього капотом. Також, в 7-8 метрах від автомобіля стояли дві жінки та проходили повз якісь люди, діти бігали.

Зі сторони захисту в судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_29 , який показав, що 07.06.2021 року він проходив біля будинків АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , та побачив знайомого йому ОСОБА_7 , який гуляв у дворі із собакою. Він вирішив до нього підійти та запитати щось по роботі, але в цей час він побачив, що останній підійшов до білого автомобіля КІА, який стояв між зазначеними будинками. Підійшовши до автомобіля ОСОБА_7 постукав у лобове скло, намагався відчинити двері автомобіля, кричав водію: «Відпусти її!». Потім відкрилась дверця автомобіля, яку на думку свідка міг відкрити сам водій, і ОСОБА_7 , обійшовши її, підійшов до водія (потерпілого ОСОБА_9 ), який в цей час, не виходячи із автомобіля, декілька разів лівою ногою вдарив останнього в район тулуба та ноги. ОСОБА_7 нагнувся до автомобіля, що він робив в цей час він не бачив, але через 10-15 секунд із автомобіля вийшла ОСОБА_11 .. В цей час біля автомобіля стояли дві дівчини, одна з них є свідком по справі, та яка говорила, що викличе зараз поліцію, на що обвинувачений говорив щоб вона викликала поліцію. Потерпілий також вийшов з автомобіля, почав ходити навкруги нього, в руках у нього була якась сумочка. До автомобіля також підходила жінка маленького зросту, потім вона відійшла, а пізніше підійшла з іншою жінкою, коли водій вже вийшов з автомобіля. Він зрозумів, що він не зможе зараз поговорити з ОСОБА_7 , і пішов звідти. Пояснив, що не бачив ніякої бійки між обвинуваченим та потерпілим, між ними була лише якась потасовка і саме ОСОБА_9 2-3 рази вдарив лівою ногою обвинуваченого. Стверджував, що вікно водійської дверці було привідкрите на 3-5 см, через цей отвір неможливо було наносити водію удари.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно до ст. 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Частиною другою ст. 9 КПК України передбачено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Частиною ч. 1 ст. 92 КПК України передбачено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Склад злочину це сукупність об`єктивних та суб`єктивних ознак, що дозволяють кваліфікувати суспільно небезпечне діяння як конкретний злочин. Обов`язковими елементами складу злочину є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона.

Суд обґрунтовує свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, а також на інших матеріалах кримінального провадження, які були надані прокурором на підтвердження висунутого обвинувачення, та іншими учасниками судового розгляду.

Як зазначено вище, на підтвердження винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, сторона обвинувачення посилається на докази, які під час судового розгляду безпосередньо були досліджені судом, а саме на показання потерпілого, показання свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та на надані суду вищевказані письмові докази. З урахуванням викладеного прокурор просив призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 121 КК України в межах санкції статті у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Потерпілий та його представник підтримали запропоноване прокурором покарання обвинуваченому.

Спростовуючи винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, сторона захисту зазначає те, що останній діяв в межах необхідної оборони, так як захищав свідка ОСОБА_11 від суспільно небезпечного посягання потерпілого ОСОБА_9 .. ОСОБА_7 не наносив удари потерпілому ОСОБА_9 , а лише притримував його за плече лівої руки. Вказує на те, що саме ОСОБА_9 наніс ОСОБА_7 легкі тілесні ушкодження. Крім того, посилається на те, що саме обвинувачений викликав поліцію.

Стороною захисту на підтвердження невинуватості обвинуваченого ОСОБА_7 були надані наступні докази, які були досліджені під час судового розгляду:

-витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження №0000188 від 10.06.2021 року, з якого вбачається, що до ЄРДР 10.06.2021 року внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, за заявою ОСОБА_7 від 10.06.2021 року про те, що 07.06.2021 року приблизно о 18.00 год. по пр. Незалежності у м. Южноукраїнську ОСОБА_9 спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_7 у вигляді синців та саден (а.с. 137);

-повідомлення начальника ВП № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області № 14-01/63-2022 від 14.01.2022 року, адресоване ОСОБА_7 про те, що його звернення, яке надійшло 07.06.2021 по скороченому номеру екстреного виклику поліції «102» за фактом спроби підпалу автомобіля «KIA Sportage» н/з НОМЕР_1 належного громадянці ОСОБА_11 , громадянином ОСОБА_9 , який також чинив домашнє насилля над колишньою дружиною - ОСОБА_11 , зареєстроване в ІТС ІПНН (журналі ЄО) ВП № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області від 07.06.2021 року за № 3000. По даному факту проведено перевірку, в ході якої ознак кримінального правопорушення не виявлено, у зв`язку з чим перевірку припинено (а.с. 138);

-висновок експерта № 262 від 16.06.2021 року, відповідно до якого у ОСОБА_7 , на основі даних судово-медичного дослідження медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_7 , виявлено: крововиливи в ділянці правого стегна, в ділянці передпліч, садно в ділянці правої гомілки. Крововиливи виникли від дії твердого (твердих), тупого (тупих) предмета (предметів). Механізм виникнення садна вказати неможливо, так як в медичній карті амбулаторного хворого не вказані форма та розміри саден. Крововиливи та садна виникли до звернення в лікарню, куди звернувся 10.06.2021 року. Згідно наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995 року пункт 2.3.5. крововиливи, садно відноситься до легких тілесних ушкоджень. Закрите пошкодження зв`язок сухожиль 4-го пальця лівої кисті?, вказаний в медичній карті амбулаторного хворого не враховувався, так як даний діагноз виставлений під знаком питання. Враховуючи локалізацію крововиливів та садна, не виключається вірогідність утворення даних тілесних ушкоджень не менше ніж від чотирьох травматичних дій. На крововиливах не відобразилась поверхня травмую чого предмета (предметів). Не виключається вірогідність утворення крововиливів від удару (ударів) руками. Відповісти чи виникло садно від удару (ударів) рукою неможливо, так як в медичній карті стаціонарного хворого не вказані форма та розміри садна. Враховуючи локалізацію крововиливів, виключається вірогідність утворення крововиливів внаслідок падіння з положення стоячи та ударі об тверду поверхню. Питання (Чи могли бути спричинені тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_7 , за обставин, на які вказує потерпілий?) не входить в компетенцію судово-медичного експерта, судово-медичний експерт не оцінює обставини при яких виникли тілесні ушкодження (а.с. 152-154);

-фото, виконане з лавочки 3-го під`їзду за адресою: АДРЕСА_3 , де 07.06.2021 року знаходилася свідок ОСОБА_30 (а.с. 146).

Крім того, стороною захисту подано клопотання про визнання наданих прокурором доказів недопустимими, а саме: копії довідки КНП «ЮМБЛ» № 1786 від 08.06.2021 року, яку надав ОСОБА_9 , та висновок експерта № 240 від 08.06.2021 року. Просить застосувати доктрину отруйного дерева. Таким чином, захисник обвинуваченого просила виправдати його підзахисного.

Суд, безпосередньо та всебічно дослідивши всі обставини кримінального провадження та оцінивши кожний наданий доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність наданих стороною обвинувачення доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, перевіривши доводи сторони обвинувачення та сторони захисту, дійшов до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину є недоведеною і він підлягає виправданню, з наступних підстав.

Відповідно до частин 1, 2, 3 ст. 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчиненні з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони. Кожна особа має право на необхідну оборону незалежно від можливості уникнути суспільно небезпечного посягання або звернутись за допомогою до інших осіб чи органів влади. Перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту. Перевищення меж необхідної оборони тягне кримінальну відповідальність лише у випадках, спеціально передбачених у статтях 118 та 124 КК України.

При оцінці доказів суд керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом», яке повинно випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно з приписами ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Як вказує стаття 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Відповідно до ст. 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Суд визнає недопустимим доказом копію довідки КНП «ЮМБЛ» № 1786 від 08.06.2021 року, яку надав ОСОБА_9 , та в якій в графі «Висновок/діагноз» зазначено: скарги на наявність синців на лів. плечі, біль в лів. ліктьовому суглобі, травму отримав близько 18.00 07.06.2021 року.

Суд погоджується з обґрунтованими доводами сторони захисту, які знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, про необхідність визнання вказаної копії довідки недопустимим доказом, оскільки дана довідка не містить ні штампа медичного закладу, а ні печатки лікаря, що її видав.

Так, відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України № 6 від 17.01.1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України», якою затверджені Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, а саме: п. 4.4. при проведенні судово-медичної експертизи експерт повинен використовувати оригінали медичних документів. У виняткових випадках дозволяється використання копій і виписок, за умови відображення в останніх вичерпних відомостей про ушкодження та їх клінічний перебіг. Ці документи мають бути засвідчені підписом лікаря і печаткою лікувального закладу.

Оцінюючи істотність такого порушення суд, з огляду на положення статті 86 КПК України, вважає, що існують безумовні підстави для визнання копії довідки КНП «ЮМБЛ» № 1786 від 08.06.2021 року, яку надав ОСОБА_9 , недопустимим доказом.

Суд наголошує, що у зв`язку з визнанням даного доказу недопустимим, суд визнає недопустимими і докази, що отримані за допомогою відомостей, джерелом яких є недопустимий доказ (доктрина "плодів отруйного дерева" (fruit of the poisonous tree).

Європейським судом з прав людини (далі ЄСПЛ) у справах «Гефген проти Німеччини», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України», «Балицький проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України» сформульована доктрина «плодів отруйного дерева» (fruit of the poisonous tree). Відповідно до цієї доктрини, якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його допомогою, будуть такими ж («Гефген проти Німеччини»).

На думку ЄСПЛ, надається оцінка допустимості всього ланцюжка доказів, що базуються один за іншим, а не кожного окремого доказу автономно.

Крім того, у рішенні у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що докази, отримані в кримінальному провадженні з порушенням встановленого порядку, призводять до його несправедливості в цілому, незалежно від доказової сили таких доказів і від того, чи мало їх використання вирішальне значення для засудження обвинуваченого судом.

У рішеннях по справах «Балицький проти України», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» ЄСПЛ застосував різновид доктрини «плодів отруйного дерева», яка полягає в тому, що визнаються недопустимими не лише докази, безпосередньо отримані з порушеннями, а також докази, яких не були б отримано, якби не було отримано перших. Таким чином, допустимі самі по собі докази, отримані за допомогою відомостей, джерелом яких є недопустимі докази, стають недопустимими.

З огляду на вказане правило, недопустимим доказом суд визнає висновок експерта № 240 від 08.06.2021 року, який, окрім судово-медичного огляду ОСОБА_9 , було також проведено з урахуванням вищезазначеної довідки, яку суд визнав недопустимим доказом.

Як доказ винуватості, за клопотанням сторони обвинувачення в ході судового розгляду була допитана свідок ОСОБА_13 ..

Однак, її покази не можуть судом розцінюватися як докази вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, так як даний свідок знаходилася на значній відстані від місця пригоди та не могла розгледіти, що відбувалось між потерпілим та обвинуваченим. Крім того, вказала на те, що до автомобіля ОСОБА_9 сіла ОСОБА_11 разом з донькою, що спростовуються показами потерпілого, обвинуваченого, свідка ОСОБА_11 , що ставить під сумнів всі покази, які вона надавала в судовому засіданні.

Крім того, суд критично ставиться до показів свідка ОСОБА_14 , яка вказала на те, що обвинувачений ОСОБА_7 наносив удари руками по голові та тулубу ОСОБА_9 через відкрите водійське вікно, так як сам потерпілий вказував на те, що ОСОБА_7 наносив йому удари, коли відкрив дверці автомобіля.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_16 , ОСОБА_26 та ОСОБА_29 вказали на те, що бачили як ОСОБА_7 стукав в лобове скло автомобіля KIA Sportage та просив, щоб ОСОБА_9 відпустив ОСОБА_11 ..

Крім того, свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_26 та ОСОБА_29 стверджували у судовому засіданні, що саме ОСОБА_9 наносив удари лівою ногою ОСОБА_7 ..

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_7 мав право на необхідну оборону іншої особи - ОСОБА_11 від суспільно небезпечного посягання ОСОБА_9 , який 07.06.2021 року о 18.00 годині, знаходячись з ОСОБА_11 в автомобілі «KIA Sportage», що був припаркований між будинками АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , утримував її, душив за горло та не випускав з автомобіля. В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_11 кликала на допомогу ОСОБА_7 , який стукав у лобове скло, а потім у скло водійської дверці та просив ОСОБА_9 відпустити ОСОБА_11 .. На що останній, відкривши дверці, вдарив ногою ОСОБА_7 , а останній схопив його за ліву руку та утримував доти, поки ОСОБА_11 не вдалося залишити автомобіль. Перевищення меж цієї оборони він не допустив.

Обраний обвинуваченим спосіб захисту відповідав небезпечності посягання та обстановці захисту, був своєчасним та співмірним.

Надані стороною обвинувачення докази не підтверджують факт спричинення обвинуваченим тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 під час захисту свідка ОСОБА_11 ..

Враховуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що ОСОБА_7 захищав від агресивної поведінки потерпілого свідка ОСОБА_11 та діяв в межах необхідної оборони при встановлених судом обставинах справи. Його покази узгоджуються із показами свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_29 , ОСОБА_16 , ОСОБА_26 ..

ОСОБА_7 перебував у стані необхідної оборони і перевищення її меж не допускав, а тому у його діях відсутній склад кримінального правопорушення і, у відповідності до ч. 1 ст.373, п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, суд ухвалює відносно нього виправдувальний вирок.

Із суб`єктивної сторони злочин, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, характеризується прямим умислом. Відповідно до ч. 1 ст. 24 КК України прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.

ОСОБА_7 заявив, що він не мав умислу на спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, не встановлено також доказів, того, що ОСОБА_7 мав намір спричинити легкі тілесні ушкодження.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конституції України кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань.

Кожна особа має право на необхідну оборону від суспільно небезпечного посягання. Стан необхідної оборони виникає не лише в момент вчинення суспільно небезпечного посягання, а й у разі створення реальної загрози заподіяння шкоди. При з`ясуванні наявності такої загрози необхідно враховувати поведінку нападника, зокрема, спрямованість умислу, інтенсивність і характер його дій, що дають особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу як реальну.

На думку суду, визначальним у поведінці ОСОБА_7 був захист іншої особи ( ОСОБА_11 ), а не бажання спричинити шкоду потерпілому, такі дії за своїми ознаками становлять необхідну оборону.

Інших достатніх та переконливих доказів, які би поза розумним сумнівом підтверджували винність обвинуваченого стороною обвинувачення суду не надано.

Відповідно до ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права (ст. 8 Конституції України).

В ст. 7 КПК України закріплені найважливіші засади кримінального провадження, серед яких є верховенство права, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, а в статті 8 КПК України, встановлено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципів верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно положень ст. 62 Конституції України та ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» № 5 від 29.06.1990 року всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного. Коли зібрані по справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок, а не повертати справу на додаткове розслідування.

Оскільки при розгляді кримінального провадження в суді стороною обвинувачення не доведено, що в діяннях обвинуваченого ОСОБА_7 є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, суд вважає необхідним визнати його невинуватим у вчиненні даного кримінального правопорушення та виправдати.

Цивільний позов не заявлений.

Витрат немає.

Речові докази підлягають залишенню в матеріалах справи.

Запобіжний захід не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 94, 373, 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, визнати невинуватим та виправдати за недоведеністю в його діяннях складу кримінального правопорушення.

Речовий доказ: пакет № 1, в якому міститься лазерний диск наданий ОСОБА_7 з копіями відеозаписів; пакет № 2, в якому міститься лазерний диск наданий ОСОБА_11 з копіями відеозаписів, копію довідки із КНП ЮМБЛ ЮМР № 1786 від 08.06.2021 року, які зберігаються в матеріалах справи, залишити в матеріалах справи.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику та прокурору.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1