У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.03.2023 Справа №607/5019/23

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000033 від 17.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Прокурор Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з вищевказаним клопотанням про накладення арешту на ніж із дерев`яною рукояткою, який поміщений у спец-упакування SUD2066869.

Клопотання мотивоване тим, що 16.03.2023 року до чергової частини ВП №1(м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області надійшла заява від ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_5 , перебуваючи за їх спільним місцем проживання, погрожував заявниці фізичною розправою. В ході огляду місця події 16.03.2023 було вилучено ніж із дерев`яною рукояткою, який поміщений у спец-упакування SUD2066869 та в подальшому постановою дізнавача від 17.03.2023 визнано речовим доказом.

Тому, враховуючи те, що ніж є речовим доказом, який зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, та може бути використаний, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою збереження речових доказів, які необхідні для проведення усіх необхідних експертиз, інших слідчих дій, для дослідження усіх обставин справи, а також те, що незастосування арешту даного майна шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування може призвести до приховування, пошкодження, зникнення даного майна або знищення слідової інформації на ньому, просить клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі, просить клопотання задовольнити.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалося, у зв`язку із неявкою усіх учасників справи.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що заявлене клопотання підлягає задоволенню, з таких підстав.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будьякої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Стаття 98 КПК України визначає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У судовому засіданні встановлено, що сектором дізнання відділення поліції №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП Головного управління Національної поліції в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000033 від 17.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України.

В ході огляду місця події було вилучено ніж із дерев`яною рукояткою, про що дізнавачем СД відділення поліції №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 складено протокол огляду від 16.03.2023.

Постановою дізнавача СД відділення поліції №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 від 17.03.2023 ніж із дерев`яною рукояткою, який поміщений у спец-упакування SUD2066869, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000033 від 17.03.2023.

Відповідно до ч. 1 статті 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно абз. 2 ч. 1 статті 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

На переконання слідчого судді наданими прокурором до клопотання копіями документів обґрунтовано необхідність арешту майна, вилученого під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, а також існує ризик приховування, пошкодження, псування, знищення чи відчуження цього майна, у разі залишення даного майна не арештованим.

За таких обставин, зважаючи на те, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт та яке вилучене 16.03.2023 в ході огляду має значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, в подальшому може бути використане як доказ факту чи обставин кримінального правопорушення, з метою збереження речового доказу у кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання прокурора необхідно задовольнити, наклавши арешт на вищевказане майно, яке, на думку слідчого судді, відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України.

Керуючись ст.ст. 98, 167, 170173, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000033 від 17.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України задовольнити.

Накласти арешт на ніж із дерев`яною рукояткою, який поміщений у спец-упакування SUD2066869.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню прокурором у цьому кримінальному провадженні.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою при оголошенні ухвали протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1