Справа № 577/4390/22
Провадження № 1-кп/577/136/23

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 березня 2023 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хабаровськ РФ, українця, громадянина України, зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 , освіта вища, працюючого Будівельний маркет «Рона» молодший продавець, має на утриманні малолітню дитину, не одруженого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 ч. 2 КК України,
В С Т А Н О В И В:
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю, при обставинах, визначених в обвинувальному акті, вказавши, що події, а також час та спосіб скоєння ним кримінального правопорушення, зазначені в обвинувальному акті, викладені вірно та відповідають дійсності, він їх в повному обсязі підтверджує. Щиро розкаюється у вчиненому, просить суворо не карати.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.
Згідно вимог ч.3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому суд впевнився в правильному розумінні учасниками судового провадження змісту цих обставин і у суду немає сумнівів в добровільності і істинності їх позиції, а також судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати у апеляційному порядку ті фактичні обставини справи, які не досліджувались у суді.
Таким чином, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення і його дії суд кваліфікує за ст. 307 ч. 2 КК України тобто у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту психотропної речовини обіг якої обмежено, кваліфікуючою ознакою якого є «великий розмір».
Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно зі ст. 12 КК України вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення за ст. 307 ч. 2 КК України є тяжким злочином.
До обставин, що пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, обвинуваченому ОСОБА_4 суд відносить повне визнання вини, щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують обвинуваченому покарання, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Також суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_4 , те що він має молодий вік, раніше не судимий, має на утриманні малолітню дитину, за місцем проживання характеризується позитивно.
У відповідності до ст. 8 ч. 1 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права.
Ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.
Суд при призначенні покарання обвинуваченому враховує таку пом`якшуючу покарання обставину, як щире каяття, оскільки обвинувачений визнав вину у інкримінованому йому кримінального правопорушення, надав показання, які відповідають обставинам, викладеним у обвинувальному акті, що свідчить про наявність належної критичної оцінки своєї протиправної поведінки та про готовність нести кримінальну відповідальність.
До вказаного висновку суд прийшов також, виходячи із висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішенні в справі «Орлов проти України» від 11.02.2016 року, відповідно до яких «… національні суди за жодних обставин не повинні дозволяти випадків, за яких завдання тілесних і моральних страждань залишатиметься безкарним. Це важливо для забезпечення громадської впевненості у принципі верховенства права і його підтримки, а також у попередженні будь-яких ознак толерантності органів влади до незаконних дій або співучасті у них».
При цьому суд також враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Зазначене узгоджується із положеннями частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка набрала чинності для України з 11.09.1997 року і відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства, якими передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим є дійсно небезпечним, оскільки кримінальне правопорушення вчинено у сфері обігу наркотичних та психотропніх речовин. Однак мета покарання - це те, чого прагне держава, застосовуючи його, щодо особи, яка вчинила кримінальне правопорушення. Покарання повинно володіти силою впливу та стримування, що полягає не у жорстокості, а у невідворотності та можливої швидкості.
При визначенні виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставин справи, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують покарання, виходячи з наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд вважає за можливе застосувати ст. 69 КК України і призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ст. 307 ч. 2 КК України та не призначати додаткове покарання, що передбачено в санкції ст. 307 ч. 2 КК України.
Виходячи із принципів індивідуалізації і співмірності заходу примусу характеру вчинених дій, враховуючи, наявність обставин, що пом`якшують покарання, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання, а тому є доцільним застосувати ст. 75 КК України і звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням, поклавши на ОСОБА_4 виконання обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
На думку і переконання суду таке покарання обвинуваченому ОСОБА_4 буде необхіднім і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів. При цьому суд також виходить із положень ст. 50 КК України, яка передбачає, що покарання має на меті не лише кару, а й виправлення засуджених. А можливість виправлення існує і про це свідчить ставлення самого обвинуваченого до скоєного, який щиро розкаявся і відсутність будь яких обставин, які б заважали йому вести гідний спосіб життя, не вчиняючи кримінальні правопорушення. В цій ситуації визначення іспитового строку на думку суду відповідатиме меті та дієвості кримінального провадження, оскільки впродовж цього терміну, обвинувачений дійсно матиме можливість довести своє виправлення та відсутність підстав для реального відбування покарання.
Процесуальні витрати, що складаються з вартості проведених експертиз в сумі 3020 грн. 48 коп. (а. 47 наданих матеріалів) підлягають стягненню з обвинуваченого у відповідності зі ст. 124 КПК України на користь держави.
Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 100, 124, 128, 368, 370, 371, 374 КПК України суд,
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 ч. 2 КК України і призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років, без конфіскації майна.
Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.
На ОСОБА_4 в період іспитового строку у відповідності зі ст. 76 КК України покласти виконання слідуючих обов`язків: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання.
Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ) на користь держави 3020 грн. 48 коп. витрат, пов`язаних із залученням експертів.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 15 вересня 2022 року на майно, а саме:, мобільний телефон «Samsung Galaxi A6+» імеі НОМЕР_1 та 1 сім-карту вилучені 12 вересня 2022 року у ОСОБА_4 , які визнано речовими доказами та знаходяться в камері зберігання речових доказів Конотопського РВП ГУ НП в Сумській області, (а. 87 наданих матеріалів) скасувати.
Речові докази по справі: психотропну речовину «амфетамін», загальною масою - 5,2681 г, запакований до спец пакету № 3832592 який знаходиться в камері зберігання речових доказів Конотопського РВП ГУ НП в Сумській області (а. 53 наданих матеріалів) знищити;
мобільний телефон «Samsung Galaxi A6+» імеі НОМЕР_1 та 1 сім-карту які знаходяться в камері зберігання речових доказів Конотопського РВП ГУ НП в Сумській області (а. 85 наданих матеріалів) знищити.
Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Конотопський міськрайонний суд, а для обвинуваченого - в той же строк після вручення йому копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1