26.12.2022
Справа № 331/4946/22
Провадження № 1-і/331/57/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2022 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 - в режимі відеоконфренції

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі в режимі відеоконференції із ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» клопотання начальника Приморського відділу Бердянської окружної прокуратури Запорізької області про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 по об`єднаному кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000478 від 19.11.2019 року, за № 0000355 від 08.12.2020 року, за № 0000001 від 26.01.2021 року, за № 0000005 від 04.02.2021 року у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Начальник Приморського відділу Бердянської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 на 60 днів, посилаючись на те, що в провадженні Бердянського міськрайонного суду Запорізької області перебуває об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України.

Під час судового розгляду вказаного кримінального провадження відносно ОСОБА_4 як Бердянським міськрайонним судом Запорізької області, Томаківським районним судом Дніпропетровської області, так і Жовтневим районним судом м. Запоріжжя неодноразово продовжувалась дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Прокурором зазначено про наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, усвідомлюючи невідворотність покарання, останній може переховуватись від суду. Раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, не працевлаштований, не має постійного джерела доходів, що дає підстави вважати, що обвинувачений може продовжити злочинну діяльність. Окрім того, може незаконно впливати на потерпілого та свідків, покази яких мають доказове значення на підтвердження вини ОСОБА_4 . Зазначені факти, на переконання прокурора, свідчать про неможливість запобігання вказаним ризикам, тому підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу не вбачається, оскільки ризики не зменшились, а підстави, за яких було обрано запобіжний захід не змінились.

В судовому засіданні прокурор вказане клопотання підтримала за викладеними вище мотивами та обґрунтуванням, наполягала на його задоволенні.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 заперечували проти задоволення заявленого прокурором клопотання, посилаючись на те, що ризики, на які посилається прокурор, нічим не підтверджені та не доведені. Обвинувачений не має наміру переховуватись від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, або вливати свідків чи потерпілих. Просили суд змінитизапобіжний захід відносно обвинуваченого з тримання під вартою на особисте зобов`язання.

Заслухавши клопотання прокурора, з`ясувавши думку учасників судового провадження, суд дійшов наступного висновку.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, введено воєнний стан в Україні на 30 діб, період якого в подальшому був продовжений згідно зі змістом відповідних нормативних актів до 19 лютого 2023 року.

Розпорядженням голови Верховного Суду № 49/0/9-22 від 14 вересня 2022 року було змінено територіальну підсудність судових справ Бердянського міськрайонного суду Запорізької області та визначено Жовтневому районному суду м. Запоріжжя.

З матеріалів, долучених до клопотання слідує, що в провадженні Бердянського міськрайонного суду Запорізької області перебуває об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000478 від 19.11.2019 року, за № 0000355 від 08.12.2020 року, за № 0000001 від 26.01.2021 року, за № 0000005 від 04.02.2021 року відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України. На даний час кримінальне провадження не розглянуто, судовий розгляд триває, рішення по суті не прийнято.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 01.11.2022 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, термін дії якої закінчується 31.12.2022 року.

Згідно з ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до положень ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, вказавши крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Як слідує зі змісту обвинувальних актів, наданих прокурором, обвинувачений ОСОБА_4 , раніше неодноразово судимий, офіційно не працевлаштований, обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які віднесені до категорії тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років. Крім того, суд бере до уваги той факт, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України в період іспитового строку, що дає підстави вважати, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі може вчините інше кримінальні правопорушення. Вказаний ризик є високого ступеню ймовірності з огляду і на дані біографії обвинуваченого.

Перевіряючи наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд зазначає, що розгляд вказаного кримінального провадження розпочато, докази сторони обвинувачення наразі не досліджені, потерпілі та свідки не допитані.

Крім того, ОСОБА_4 відомі анкетні дані, місця проживання потерпілих та свідків, які у своїх показах можуть підтвердити факт вчинення ним зазначених злочинів, тому існує реальний ризик того, що ОСОБА_4 знаходячись на волі, може незаконно впливати на вказаних осіб з метою зміни показань на свою користь, чим перешкоджатиме судовому розгляду кримінального провадження.

Наведені обставини дають достатні підстави для висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 , будучі обізнаним про суворість покарання, яке може бути йому призначене у разі визнання його винуватим, опинившись на волі, потенційно може ухилитись від суду шляхом переховування з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміновані йому кримінальні правопорушення. На користь цього свідчить факт наявності єдиного місця проживання обвинуваченого на тимчасово окупованій території України.

За наявності існування трьох очевидних ризиків, суд вважає клопотання прокурора обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти настанню встановлених ризиків.

Розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, тобто застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого на даний час неможливе, ризики, які виправдовують тримання його під вартою, не зменшились.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченому та позбавляє його можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема і запобіганню спробам переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення або незаконно впливати на свідків та потерпілих, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 2 (два) місяці.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 184, 199, 331, 615 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 2 (два) місяці по 26 лютого 2023 року включно в ДУ «Кропивницькийслідчий ізолятор».

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити начальнику ДУ «Кропивницькийслідчий ізолятор» за місцем утримання обвинуваченого.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, прокурором безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_6 ОСОБА_7