Справа № 404/7522/22
Номер провадження 1-кп/404/413/22
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2023 року м. Кропивницький, Україна

Кіровський районний суд м. Кропивницький засідаючи у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 на стадії судового провадження розглянувши кримінальні провадження № 0000082 від 21.09.2022 року, у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда Кіровоградської області, громадянина України, на момент вчинення кримінального правопорушення перебуваючого на посаді стрільця-регулювальника НОМЕР_1 комендантського взводу військової частини НОМЕР_2 у військовому званні «рядовий», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Сторони кримінального провадження, які приймали участь на стадії судового провадження,-

з боку обвинувачення: прокурор ОСОБА_4

з боку захисту: обвинувачений ОСОБА_3 ,

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Валетто ОСОБА_5 , обвинувачується в тому, що він 10.08.2022, будучи військовослужбовцем та проходячи військову службу за призовом під час мобілізації на посаді стрільця-регулювальника 2 комендантського взводу військової частини НОМЕР_2 , умисно діючи в порушення вимог ст.ст. 2, 11, 16-17, 127-128, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, не з`явився вчасно на службу до розташування військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , без поважних причин, в умовах воєнного стану та ухилявся від проходження військової служби до 22.11.2022, перебуваючи в різних місцях, використовуючи виниклий у зв`язку з цим вільний час на власний розсуд, що не було пов`язано з виконанням його обов`язків з військової служби, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 5 ст. 407 КК України, а саме: нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби) в умовах воєнного стану.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 5 ст. 407 КК України, за кваліфікуючими ознаками: нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби) в умовах воєнного стану.

2.Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

2.1. Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованого йому злочину визнав повністю та надав суду пояснення, в яких підтвердив обставини вчинення злочину викладені в обвинувальному акті.

У вчиненому щиро кається, повністю визнає усі обставини злочину, вказані в його обвинуваченні, просить суворо не карати та обіцяє нових злочинів не вчиняти.

За згодою учасників судового провадження суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_3 правопорушення, які ніким не оспорюються і на підставі ч. 3 ст. 349 КПК обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого та обтяжують чи пом`якшують покарання. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченим обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність його позиції та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, обвинувачення, висунуте ОСОБА_3 відповідно до обвинувального акта визнається судом доведеним, воно ніким не оспорюється, а тому суд ухвалює вирок в особливому порядку без дослідження будь-яких доказів обставин передбачених п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 91 КПК України.

У зв`язку з цим суд, розглядаючи справу в межах висунутого обвинувачення, кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби) в умовах воєнного стану.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставинами які пом`якшують покарання обвинуваченого є: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та повне визнання вини у вчиненні кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом під час судового розгляду не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого злочину, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , та встановлюючи ступінь його вини у вказаному злочині, суд дає оцінку не окремому вчинку обвинуваченого, а і його особистості, наскільки він проявився у злочинних діях, наскільки він має нахили до скоєння правопорушень.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 вчинив тяжкий злочин, згідно службової характеристики за місцем проходження служби характеризується посередньо, неодружений, осудний, на обліках в КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня КОР» не перебуває, з 2014 р. перебуває на диспансерному обліку в

КНП «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер КОР», внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності з 2014 року, раніше не судимий. Відомості про притягнення обвинуваченого до адміністративної відповідальності прокурором суду також не надано.

Згідно ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або не призначення обов`язкового додаткового покарання (ст. 69 КК України) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

Суд при вирішенні питання про можливість призначення ОСОБА_3 основного покарання із застосуванням ст. 69 КК України, враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, відсутність фактів попереднього притягнення до кримінальної відповідальності, обставини, які пом`якшують покарання, та істотно знижують ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, зокрема, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність тяжких наслідків, бажання проходити військову службу та відсутність обставин, які обтяжують покарання, а тому за наявності вищевказаних обставин вважає за можливе застосувати ст. 69 КК України, та призначити покарання нижче від найнижчої межі, зазначеної в санкції ч.5 ст. 407 КК України, а також із врахуванням даних про особу обвинуваченого на підставі ч. 1 ст. 62 КК України замінити покарання на тримання в дисциплінарному батальйоні.

Підстав для застосування ст. ст. 75,76 КК України не встановлено.

Вказане покарання буде відповідати меті покарання, передбаченого ст. 50 КК України та меті правосуддя, невід`ємною частиною якого є справедливість та верховенство права.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженню відсутні.

Жодних цивільно-правових вимог у вказаному кримінальному провадженні не має.

Враховуючи вид покарання та порядок його відбуття, запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 залишити до набрання вироком законної сили.

Ухвалюючи вирок, суд керується ст. ст. 370, 373, 374 КПК України.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням положень ст. 69 КК України, у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 62 КК України, замінити призначене ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік на тримання в дисциплінарному батальйоні строком на 1 (один) рік.

До набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк покарання засудженому ОСОБА_3 обчислювати з 23 листопада 2022 року.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_1