печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2023 року м. Київ

Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглядаючи кримінальне провадження № 0000349 відомості про яке 14.06.2022 внесено до ЄРДР за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , останнє місце проживання: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України, -

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

До Печерського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000349 відомості про яке 14.06.2022 внесено до ЄРДР за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України, який призначено в підготовче судове засідання на 15.03.2023.

До обвинуваченого ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого спливає 17.03.2023.

Прокурор ОСОБА_4 клопотав про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки вважає, що існують ризики такі як: переховування від суду через обвинувачення у вчиненні тяжких злочинів; незаконний вплив на свідків у кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення. Застосування до ОСОБА_3 іншого запобіжного заходу, окрім тримання під вартою не зможе запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належне виконання останнім процесуальних обов`язків.

Захисник - адвокат ОСОБА_5 подав клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, мотивуючи його значним зменшенням заявлених прокурором ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав клопотання про зміну запобіжного заходу та просив застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши учасників судового провадження, оцінивши ступінь обґрунтованості заявлених клопотань, дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, що стосуються клопотань які вирішуються, суд дійшов наступних висновків.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183, 197 КПК України.

Згідно з положеннями ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею, судом в межах строку досудового розслідування, передбаченого законодавством, за умови доведення прокурором обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Водночас, ст. 17 Закону України від 23.08.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п. 79 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 у справі «Харченко проти України»).

Відповідно до мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 08.07.2003 № 14-рп/2003 у справі № 1-23/2003, тяжкість злочину законом не визначається, як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а не тільки взяття під варту, і при цьому, за своєю правовою природою запобіжний захід не є кримінальним покаранням.

Судом встановлено, що на даний час існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, або вчинити інше кримінальне правопорушення. Підставою вважати такі ризики реальними є та обставина, що ОСОБА_3 обвинувачуються у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, за скоєння яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років з конфіскацією майна, по-друге, обвинувачений ОСОБА_3 , використовуючи вплив на свідків у кримінальному провадженні з метою зміни їх показів або перешкоджання безпосереднього дослідження судом їх показів, має можливість на них незаконно впливати, по-третє може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки не має законного джерела доходу.

Перевіряючи наявність законних підстав вважати, що застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою буде достатнім для запобігання встановленим ризикам кримінального провадження, судом, відповідно до ст. 178 КПК України, оцінено в сукупності фактори, пов`язані з характером особи обвинуваченого, моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, особистими та соціальними обставинами його життя, сімейними зв`язками та зв`язками з суспільством, а також станом здоров`я.

В зв`язку з чим, жодний інший вид запобіжного заходу ніж тримання під вартою не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_3 у кримінальному провадженні.

Тому, такий запобіжний захід, як тримання під вартою, зможе запобігти зазначеним ризикам, які на думку суду є досі реальними, що позбавляє підстав для задоволення клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на більш м`який.

Таким чином, строк тримання під вартою з правом внесення застави у раніше визначеному розмірі, обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно продовжити.

Суд роз`яснює, що застава у визначеному розмірі в національній грошовій одиниці може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) у будь-який момент протягом дії ухвали на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві: отримувач: ТУ ДСАУ в м. Києві; ; МФО: 820172; банк: Державна казначейська служба України, м. Київ; р/р UA1012089.

Окрім цього, застосовуючи щодо обвинуваченого запобіжний захід у виді застави, вважаю за необхідне на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_3 прибувати за кожною вимогою до суду, а також виконувати наступні обов`язки: не відлучатися за межі м. Києва без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього обвинуваченого під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193-194, 196-197, 331, 372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора задовольнити, продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 до 13.05.2023 строк тримання під вартою з правом внесення застави.

У разі внесення застави зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_3 прибувати за кожною вимогою до суду, а також виконувати строком до 05.05.2023 наступні обов`язки:

-не відлучатися за межі м. Києва без дозволу суду;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

-утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Клопотання захисника про зміну запобіжного заходу - залишити без задоволення.

Строк дії ухвали до 13.05.2023.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів.

Суддя Світлана ГРЕЧАНА