Провадження № 274/642/23
ВИРОК Провадження № 1-кп/0274/534/23

І м е н е м У к р а ї н и

31.01.2023 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання . . . . ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 274/642/23 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичева Житомирської області, громадянина України, з фаховою передвищою освітою, студента 3 курсу Національного університету «Одеська політехніка», неодруженого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за ч. 2 ст. 186 КК України,

за участі прокурора . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_4

захисника . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_5

законного представника обвинуваченого . ОСОБА_6

обвинуваченого . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

Прокурор Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_3 за участі захисника ОСОБА_5 і законного представника ОСОБА_6 з письмової згоди потерпілого уклали угоду про визнання винуватості, відповідно до якої 10 квітня 2019 року близько 23 години ОСОБА_3 , перебуваючи по вул. Одеській в м. Бердичеві, вступив в злочинну змову з особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, з метою відкритого викрадення чужого майна. Перебуваючи поряд з магазином «Тетяна», що по вул. Одеській в м. Бердичеві, ОСОБА_3 спільно з особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, помітили неповнолітнього ОСОБА_7 , який йшов по вулиці зі своїм знайомим.

Після цього ОСОБА_3 разом з особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, підійшли до них та мали намір заволодіти мобільним телефоном, належним потерпілому ОСОБА_7 . З цією метою ОСОБА_3 , перебуваючи поряд з потерпілим ОСОБА_7 наніс тому один удар рукою в обличчя. Від уникнення подальшого побиття потерпілий почав тікати, а ОСОБА_3 спільно з особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, почали його наздоганяти. Наздогнавши на проїзній частині потерпілого ОСОБА_7 , особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, повалила потерпілого на землю та, утримуючи руками, нанесла два удари правою ногою в область голови та тулуба та один удар кулаком правої руки в область голови. В цей час до особи, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, підбіг ОСОБА_3 та наніс потерпілому ОСОБА_7 два удари ногою в область тулуба. Подолавши таким чином опір потерпілого, особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, підняла ОСОБА_7 та посадила на бордюр поряд з будинком АДРЕСА_3 . Після цього особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, відкрито заволоділа майном ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_3 , а саме особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, заволоділа ланцюжком, виготовленим із металу жовтого кольору, вартістю 300 грн., а ОСОБА_3 заволодів чоловічим гаманцем із шкірозамінника, вартістю 350 грн., в якому знаходились грошові кошти у сумі 490 грн., та банківською карткою «Приватбанк», яка матеріальної цінності для потерпілого не становить, таким чином заподіявши потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 1140 гривень.

Кримінальна відповідальність за злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , передбачена ч. 2 ст. 186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб.

23 січня 2023 року між прокурором Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участі захисника ОСОБА_5 і законного представника ОСОБА_6 з письмової згоди потерпілого ОСОБА_7 укладено угоду про визнання винуватості, згідно з якою сторони визнають правильність кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 186 КК України та з врахуванням наявності декількох обставин, які значно пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого правопорушення (визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування заподіяних збитків, вчинення злочину неповнолітнім) узгоджують покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді 2 років 1 місяця позбавлення волі, на підставі статей 75, 104 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням. ОСОБА_3 зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, виконувати усі обов`язки, які будуть покладені на нього судом.

Вирішуючи питання про відповідність цієї угоди вимогам КПК України та закону, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, а також укладення угоди про визнання винуватості допускається у випадках надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення угоди. Згідно зі ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України є тяжким злочином, провадження не здійснюється щодо юридичної особи та від потерпілого є письмова згода прокурору на укладення угоди, тобто сторони при укладенні угоди дотримались вимог ч. 4 ст. 469 КПК України.

Не встановлено і порушень вимог ч. 5 ст. 469 КПК України, оскільки угоду про визнання винуватості укладено після повідомлення ОСОБА_3 про підозру (25.04.19) і до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Сторонами дотримано вимоги положень ст. 472 КПК України і в угоді у відповідності до цих вимог зазначено сторони, сформульовано обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність (ч. 2 ст. 186 КК України), істотні для кримінального провадження обставини, беззастережне визнання обвинуваченим винуватості у вчиненні злочину, відшкодування потерпілому шкоди внаслідок дій обвинуваченого, зазначено узгоджене покарання та згоду обвинуваченого на призначення покарання зі звільненням від його відбування, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди. В угоді зазначено дату її укладення і вона скріплена підписами сторін.

Укладення угоди між прокурором та обвинуваченим є добровільним, на чому наголосили сторони в судовому засіданні.

Умови угоди не суперечать вимогам КПК України та закону, в тому числі правова кваліфікація злочину, скоєного ОСОБА_3 , не є більш тяжкою, ніж це передбачено у ч. 4 ст. 469 КПК України.

Не встановлено невідповідності інтересам суспільства умов угоди та ці умови угоди не порушують прав, свобод чи інтересів сторін та інших осіб.

Підстав вважати, що укладення угоди про визнання винуватості не було добровільним у суду немає.

ОСОБА_3 заявив, що він цілком розуміє наслідки угоди.

Очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань - не вбачається.

Для визнання винуватості ОСОБА_3 наявні фактичні підстави.

Узгоджені сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Прокурор, захисник, обвинувачений ОСОБА_3 та його законний представник висловили одностайну думку про затвердження угоди про визнання винуватості. Обвинувачений вказав, що фактичні обставини, як вони зазначені у підозрі, відповідають дійсності.

Цивільний позов у провадженні не подано.

Дані про процесуальні витрати матеріали провадження не містять.

Підстав для обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу, беручи до уваги призначене покарання, відсутність клопотань з даного приводу, до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись статтями 369-371, 373-374, 469, 472, 474-475 КПК України, суд

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 23 січня 2023 року між прокурором Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , прийнявши рішення про винуватість ОСОБА_3 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання з врахуванням частини 1 статті 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 02 (два) роки 01 (один) місяць.

На підставі статей 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням протягом 01 (одного) року іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_3 - не застосовувати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд. При цьому вирок може бути оскаржений обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначене покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди, а прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Головуючий - суддя ОСОБА_1