Справа № 686/8922/23
Провадження № 1-кс/686/2981/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2023 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Ярмолинецького відділу Хмельницької окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, у кримінальному провадженні №0001222,

встановив:

Прокурор Ярмолинецького відділу Хмельницької окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, яке 10.04.2023 р., в ході проведення огляду, було тимчасово вилучене у ОСОБА_4 , а саме на: належну ОСОБА_5 акумуляторну батарею, сірого кольору, марки «VARTA», яка була поміщена до сейф пакету № PSP 4219353.

В обґрунтування клопотання прокурором зазначено, що «у провадженні СВ Хмельницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області перебувають матеріали досудового розслідування кримінального провадження №0001222.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у період часу з 04.04.2023 по 09.04.2023 невстановлена особа, перебуваючи у складському приміщені, що за адресою: АДРЕСА_1 , таємно, умисно, шляхом віджиму скоби навісного замка, в умовах воєнного стану, проникнувши до пісобного приміщення, здійснила крадіжку акумуляторної батареї та пального, які належать гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , чим завдала майнової шкоди на суму, що встановлюється.

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення 10.04.2023 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001222, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та розпочато розслідування.

Допитана в якості потерпілої, ОСОБА_5 повідомила, що її мати ОСОБА_6 проживала в житливому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , але 40 днів тому вона померла. В подальшому, вище вказаний житловий будинок, разом із господарством, перейшов їй у спадок. Два рази на тиждень вона, разом із своїм чоловіком ОСОБА_7 , приїжджали до вище вказаного господарства, щоб займатися господарськими справами. Навпроти житлового будинку розміщене складське приміщення, в якому знаходилися автомобільний акумулятор, сірого кольору, та пальне, близько 3 літрів, дане приміщення зачинялось навісним замком. В подальшому, 09.04.2023 близько 09:00 год. ОСОБА_5 , разом із чоловіком, приїхали до господарства та побачили, що в складському приміщенні пошкоджена скоба навісного замка, та виявили відсутність вище вказаних речей, чим завдано потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди.

В ході проведення першочергових слідчих (розшукових) дій у зазначеному кримінальному провадженні, 10.04.2023 року гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було видано добровільно працівникам поліції акумуляторну батарею, сірого кольору, марки «VARTA», яку було поміщену до сейф пакету № PSP 4219353.

В подальшому, у відповідності до вимог ст. 98 КПК України, 10.04.2023 вищевказане майно визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні, оскільки данний предмет містить у своєму змісті інформацію, необхідну для встановлення об`єктивної істини, а тому буде використано в якості речового доказу у кримінальному провадженні.

Підставою арешту майна є те, що вказане, тимчасово вилучене у ОСОБА_4 , майно є речовим доказом, який міг зберегти на собі сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, внаслідок вчинення останнім кримінального правопорушення, а також позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження майна, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення.

Метою арешту майна є збереження вищевказаного речового доказу, оскільки він міг зберегти на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення, може бути використанний, як доказ та має важливе значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Перелік і види майна, що належить арештувати - належна ОСОБА_5 акумуляторна батарея, сірого кольору, марки «VARTA», яка була поміщена до сейф пакету № PSP 4219353.

Конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження ОСОБА_4 таким майном - добровільна видача працівникам поліції ОСОБА_4 акумуляторної батареї сірого кольору марки «VARTA», за адресою: АДРЕСА_1 , 10.04.2023.

Обставини, які за допомогою вказаних доказів можливо довести доведення конкретної причетності громадянина ОСОБА_4 до вказаного кримінального правопорушення, за допомогою проведення експертних досліджень із описаним вилученим майном, задля отримання відповідних висновків, що слугуватимуть джерелом доказів у кримінальному провадженні.

Необхідність накладення арешту саме на це майно - запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, а також, існує термінова необхідність проведення із даними предметами досліджень різногалузевих судових експертиз.

При цьому, існують обставини, щодо необхідності у застосуванні заборон відчуження, розпорядження та користування тимчасово вилученим майном, що у володінні ОСОБА_4 , оскільки не накладення ухвалою слідчого судді на вказаний предмет арешту та, відповідно, його подальше повернення фактичному власнику, унеможливить подальше проведення відповідних експертних досліджень та може призвести до його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, та, відповідно, до визнання неналежним речовим доказом при подальшому судовому розгляді вказаного кримінального провадження.

Ураховуючи вищевикладене, з метою збереження речового доказу, а також запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, є необхідність в накладенні арешту на тимчасове вилучене майно, яке було вилучено під час огляду і яке являється речовим доказом вчиненого кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди, може бути використанний, як доказ, та має важливе значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, оскільки його незастосування може призвести до настання вищевказаних наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, а також з метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду, прокурор у клопотанні просить накласти арешт на вказане майно.»

Прокурор в судове засідання не з`явився, проте, в його клопотанні міститься прохання про розгляд справи за його відсутності, просить клопотання задовольнити.

Власник та володілець майна в судове засідання не з`явилися, що, відповідно до ч.1 ст.172 КПК України, не є перешкодою для розгляду даного клопотання.

Дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з наданих матеріалів, 10.04.2023 року, в ході проведення, в період часу з 20 год. 37 хв. по 21 год. 00 хв., огляду за адресою: АДРЕСА_1 , у ОСОБА_4 було тимчасово вилучено належну ОСОБА_5 акумуляторну батарею, сірого кольору, марки «VARTA», яка була поміщена до сейф пакету №PSP 4219353. Вказана річ, на яку просить накласти арешт прокурор, відповідає критерію речового доказу, відповідно до ст.98 КПК України, оскільки існує сукупність підстав вважати, що вона є предметом вчинення кримінального правопорушення та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому 10.04.2023 р., постановою слідчого, акумуляторна батарея, сірого кольору, марки «VARTA», була визнана речовим доказом у зазначеному кримінальному провадженні.

Згідно з п.1 ч.6 ст.100 КПК України, речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна, враховуючи вказані обставини, і те, що у кримінальному провадженні ще не проведено товарознавчу експертизу, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, арешт на вилучену річ підлягає накладенню лише в частині позбавлення права на відчуження та розпорядження вказаним майном, проте із залишенням правомочності користування ним. В даному випадку заборона користування не є виправданою та буде надмірним втручанням в права та інтереси власника майна, в зв`язку з чим клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню. З метою забезпечення збереження речового доказу, запобігання можливості його приховування, пошкодження, знищення, відчуження, а також з метою забезпечення проведення судової експертизи, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт, з тимчасовим позбавленням права відчуження та розпорядження (без позбавлення права користування), на майно, яке 10.04.2023 р., в ході проведення огляду, було тимчасово вилучене у ОСОБА_4 , а саме на: належну ОСОБА_5 акумуляторну батарею, сірого кольору, марки «VARTA», яка була поміщена до сейф пакету № PSP 4219353.

На даному етапі кримінального провадження не надано доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, і потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання в права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження. Менш обтяжливий спосіб арешту майна, на думку слідчого судді, призведе до неможливості його збереження та може призвести до приховування, пошкодження, знищення, передачі, відчуження майна або до настання інших наслідків, які можуть перешкодити повному, швидкому та неупередженому розслідуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.172, 173 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання прокурора - задовольнити частково.

Накласти арешт, з тимчасовим позбавленням права відчуження та розпорядження, на майно, яке 10.04.2023 р., в ході проведення огляду, було тимчасово вилучене у ОСОБА_4 , а саме на: належну ОСОБА_5 акумуляторну батарею, сірого кольору, марки «VARTA», яка була поміщена до сейф пакету № PSP 4219353.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення, якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя