Провадження № 11-сс/4808/14/23
Категорія ст. 183 КПК України
Слідчий суддя у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2023 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у кримінальному провадженні №0000020 апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 7.10.2022 року щодо підозрюваного ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и л а :

Вказаною ухвалою обрано запобіжний захід у вигляді у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного

ОСОБА_9 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

який підозрюється у вчиненні закінченого замаху на продаж товарів (предметів) та у їх продажу як гуманітарної допомоги з метою отримання прибутку, вчинені у значному розмірі під час дії на території України правового режиму воєнного стану, відповідальність за що передбачена ст.15 ч.2 ст.201-2 ч.3 КК України та ст.201-2 ч.3 КК України.

Слідчий суддя мотивував ухвалу тим, що при обгрунтованій підозрі щодо ОСОБА_9 існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема, він ухиляється від слідства, може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 оспорює обґрунтованість ухвали слідчого судді, вважає, що вона що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та підлягає скасуванню. Вказує, що строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді не був пропущений, оскільки розгляд справи відбувся без виклику ОСОБА_9 та його захисника, копію оскарженої ухвали було отримано 21.12.2022 року і відповідно до ст.382 КПК України з цієї дати слід обчислювати строк на оскарження. Просить ухвалу слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_9 скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в обранні щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ставить під сумнів порядок здійснення повідомлення про підозру ОСОБА_9 , що свідчить про не набуття ним статусу підозрюваного, оскільки слідчим суддею хибно було встановлено, що його родич ОСОБА_10 отримав повідомлення про підозру для подальшої його передачі, а останній від її отримання відмовився при двох свідках. При цьому ОСОБА_9 не проживав і не був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 і має іншу адресу проживання і даних про те, що ОСОБА_11 викликався до слідчого для отримання підозри немає.

Вважає, що не було дотримано вимоги щодо стандарту доказування, який має застосовуватися в порядку ст.193 ч.6 КПК України та не надано належну оцінку доказам сторони обвинувачення, які спростовують вину ОСОБА_12 і слідчий суддя при дослідженні обґрунтованості підозри обмежився лише перерахуванням документів, які надано стороною обвинувачення. Стверджує, що родина ОСОБА_13 на волонтерських засадах допомагала благодійним організаціям, волонтерам, військовослужбовцям свої послуги з організації процесу покупки, доставки автомобілів з-за кордону, а також необхідності їх обслуговування і як правило ОСОБА_9 купував автомобілі за власні кошти, а замовники компенсували усі витрати у момент передання їм авто. Вони пропонували автомобілі представникам інших організацій, фондів, використовуючи запити до них, попередні знайомства, рекламні майданчики в Інтернеті обов`язково зазначаючи, що ці автомобілі можуть використовуватися лише для оборонних потреб органами ТРО, ЗСУ чи волонтерами. І при передачі транспортних засобів завжди наголошували на їхньому юридичному статусі.

Зазначає, що при затриманні ОСОБА_12 були порушені його права та застосовувалася фізична сила, його пояснення про те, що транспортні засоби були придбанні за власні кошти до уваги не бралися, а також безпідставно та незаконно було проведено огляд за його домашньою адресою. Стверджує, що протоколи допиту на досудовому розслідуванні свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 не можуть братися слідчим суддею до уваги, оскільки такі свої висновки можуть ґрунтуватися лише на показаннях, які безпосередньо отримані під час судового засідання. Вказує, що ризики на які посилається слідчий суддя є необґрунтовані та не підтверджені жодним чином матеріалами кримінального провадження та не могли братися до уваги при ухваленні рішення про тримання ОСОБА_16 під вартою.

В доповненнях захисник ОСОБА_8 вважає, що реєстрація кримінального провадження була незаконною, оскільки у наведеній фабулі повідомлення про злочин відсутні об?єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак складу злочину та підтверджують реальність вчинення конкретної події кримінального правопорушення, у тому числі причетності до цієї події ОСОБА_9 і ОСОБА_16 . Тобто має місце описання у фабулі не конкретизованих фактів, обставин, подій, без зазначення їх учасників, часу, місця, способу та інших обставин вчинения тощо, відповідно «об?єктивному неупередженому спостерігачу» не можливо зрозуміти про яку саме подію йдеться чи була вона насправді, тому дані відомості не могли бути внесені до ЄРДР.

Оспорює повідомлення ОСОБА_9 про підозру за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ст.201-2 ч.3 КК України, оскільки достатніх доказів для неї у матеріалах кримінального провадження немає. Сама кваліфікація дій ОСОБА_9 за ст.201-2 КК України є хибна, а обставини у підозрі викладені не коректно і мають суто декларативний характер. Інкримінуючи ОСОБА_17 вчинення тяжких злочинів, сторона обвинувачення не встановила ряд ключових обставин, а саме: за які кошти було придбано транспортні засоби, хто є їх власником, чи були отримані транспортні засоби від донорів безкоштовно, чи є транспортні засоби ОСОБА_12 гуманітарною допомогою у розумінні профільного закону «Про гуманітарну допомогу», чи є докази у достатній мірі, які би свідчили, що у результаті продажу ОСОБА_11 отримав прибуток. Зазначає, що у матеріалах клопотання відсутні процесуальні документи щодо правомочності прокурора і слідчого під час погодження клопотання про накладення арешту на майно. Оспорює законність проведеного огляду, тому що вказана слідча дія була проведена без законного дозволу, в тому числі письмового, власника ділянки та володільців транспортних засобів, та фактично була обшуком, оскільки проводилися обшуки у салонах транспортних засобів, що є порушенням міжнародного та національного законодавства, проведеного без дозволу слідчого судді. Не погоджується з висновком експерта від 15.08.2022 року про ринкову вартість 3 транспортних засобів, то апелянт вважає його недопустимим, оскільки слідчий діяв за межами своїх повноважень, оскільки на час призначення ним експертизи, він вже був слідчим у вказаному кримінальному провадженні.

В апеляційній інстанції:

- захисник ОСОБА_8 підтримав всі апеляційні доводи, просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову і відмовити у клопотанні про обрання запобіжного заходу ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою ;

- прокурор визнав апеляційну скаргу необґрунтованою, всі апеляційні доводи спростовуються ухвалою слідчого судді, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

З приводу строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді колегія суддів прийшла до висновку, що апелянтом вказаний строк не пропущено, оскільки клопотання судом першої інстанції розглядалося без повідомлення підозрюваного і його захисника, а після отримання адвокатом копії ухвали ним зазначений строк не пропущено.

З`ясувавши обставини кримінального провадження, заслухавши доповідь судді, доводи учасників судового процесу, перевіривши матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення має бути законним, обґрунтованим й вмотивованим.

Оскаржена ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам закону, підстав для її скасування чи зміни апеляційним судом не виявлено.

Правова позиція слідчого судді щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_9 є законною й обґрунтованою і відповідає вимогам ст.ст. 177, 178, 183, 193 КПК України, які регулюють правові основи вирішення питань щодо обрання підозрюваній особі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою під час досудового розслідування.

Вмотивованими є доводи слідчого судді про те, що за наявних обставин справи та даних про особу підозрюваного, який перебуває у розшуку, лише зазначений запобіжний захід може бути обраний для підозрюваної особи.

Всі апеляційні доводи апелянта про те, що слідчий суддя безпідставно обрав підозрюваному ОСОБА_17 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою через відсутність аргументованих доказів, які б підтверджували ризики передбачені ст.177 КПК України та його причетність до інкримінованих йому правопорушень, колегія суддів вважає необґрунтованими.

За даними зазначених матеріалів ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється на цей момент досудового розслідування у вчиненні та замаху на вчинення тяжкого злочину, за що може бути суворе покарання, він перебуває у розшуку, що є визначальними і достатніми підставами вважати, що підозрюваний ухиляється від слідства, може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Оспорення апелянтом обґрунтованості підозри ОСОБА_9 , кваліфікації його діянь спростовується наведеними в ухвалі слідчого судді даними досудового розслідування, яких на цей момент досудового розслідування достатньо для висновку, що підозрюваний є причетним до вчинення зазначених правопорушень і він міг їх вчинити. Кваліфікація його діянь є попередньою, при встановленні інших обставин вона може бути змінена або провадження взагалі може бути закрите. Наведені апелянтом доводи про спростування цієї підозри, зокрема що автомобілі придбані підзахисним за власні кошти, носить характер припущень, належно не підтверджені й мають бути предметом дослідження й перевірки досудовим слідством.

Перевірка доказів та апеляційних тверджень апелянта про незаконність кримінального переслідування його підзахисного, незаконність проведеного обшуку, безпідставність врахування показань свідків, необґрунтованість висновку експерта про вартість автомобілів процесуально неможлива на цій стадії кримінального провадження в апеляційній інстанції, вони можуть бути перевірені на їх правову належність й процесуальну допустимість лише на стадії судового розгляду провадження по суті обвинувачення ОСОБА_18 .

Посилання апелянта на необґрунтованість реєстрації цього правопорушення в ЄРДР слід відхилити, оскільки наведені ним доводи з цього приводу не є істотними і не дають підстав для визнання вказаної реєстрації незаконною, яка б давала підставу для скасування ухвали слідчого судді.

Доводи апелянта про неправомірність процедури повідомлення ОСОБА_17 підозри на цій стадії досудового розслідування слід визнати необґрунтованими, оскільки вказане повідомлення йому через його родичів відповідає вимогам КПК України.

Твердження апелянта про те, що в провадженні не підтверджені повноваження процесуального прокурора та слідчого, колегія суддів відхиляє, оскільки вважає, що їх повноваження у цьому провадженні належно підтверджені відповідно до положень КПК.

За таких обставин слід визнати, що через перебування підозрюваного у розшуку й існування вказаних процесуальних ризиків лише обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою сприятиме його належній процесуальній поведінці, тому апеляційні доводи захисника про відмову в задоволенні клопотання слідчого на цей момент досудового розслідування позбавлені правового обґрунтування й процесуальної переконливості.

Правових підстав для скасування ухвали слідчого судді не встановлено.

На цей момент порушень правових позицій Європейського суду з прав людини чи істотних процесуальних порушень у цьому провадженні не виявлено.

Таким чином апеляційну скаргу апелянта колегія суддів залишає без задоволення, ухвалу слідчого судді - без змін.

Керуючись ст.ст. 405, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 7.10.2022 року щодо підозрюваного ОСОБА_9 без змін.

Ухвала не оскаржується.

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4