ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 636/3194/20 Номер провадження 1-в/636/12/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2023 року Чугуївський міський суд Харківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Чугуївської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , за участю представника органу пробації ОСОБА_4 , захисника засудженого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Чугуєві клопотання захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 про звільнення від кримінальної відповідальності

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Малинівка Чугуївського району Харківської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, оператора ТОВ «Бікорм», зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого за вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 07 жовтня 2021 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України до покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту, на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки і 1(один) місяць,

встановив:

До Чугуївського міського суду Харківської області надійшло клопотання захисника засудженого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 про звільнення на підставі ч. 1 ст. 49 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за діяння, вчинене 25 липня 2016 року за ч. 1 ст. 289 КК України, покарання за яке було остаточно призначено вироком Чугуївського міського суду Харківської області у справі № 636/3194/20 від 07 жовтня 2021 року, який набрав законної сили 01 лютого 2022 року.

Вказану вимогу адвокат ОСОБА_6 обґрунтовує наступним.

Вироком (далі мовою оригіналу) № 645/5293/17 від 22.11.2018 Фрунзенського районного суду м. Харкова ОСОБА_5 було засуджено за ч. 1 ст. 289 КК України до 3 років позбавлення волі та на підставі ст. ст. 75,76 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців. Вказаний вирок набрав законної сили 26.12.2018.

Цей вирок мав наслідком для ОСОБА_5 виконання обов`язків, які на нього були покладені у зв`язку із звільненням його від відбування покарання з випробуванням.

Також мається вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 07.10.2021 № 636/3194/20, яким засуджено ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 358 КК України та призначено покарання у виді арешту на строк 3 (три) місяці. На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22.11.2018 року і за сукупністю вироків остаточно визначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки і 1 місяць. Вказаний вирок набрав законної сили після перегляду його Харківським апеляційним судом 01.02.2022.

Вказані вироки винесені за кримінальні правопорушення, які є проступком та нетяжким злочином, відповідно до ст.12 КК України.

Таким чином, на момент набрання законної сили вироком від 01.02.2022 минуло 5 років з моменту вчинення злочину за ч. 1 ст. 289 КК України, за який і призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк три роки та один місяць. До цього часу ОСОБА_5 не мав покарання, пов`язаного з реальним позбавленням волі. Отже є логічним, що коли особа вчинила кримінальне правопорушення після постановлення вироку за перше кримінальне правопорушення, вирок за друге кримінальне правопорушення виконується разом із покаранням за перше в часі кримінальне правопорушення, тобто має силу нового вироку, який по суті, відміняє рішення про покарання за попереднім вироком та встановлює нові обов`язки для засудженого.

Отже для ОСОБА_5 вирок за ч. 1 ст. 289 КК України, за діяння, вчинене 25.07.2016, набрав законної сили в частині призначеного за це діяння покарання з 01.02.2022. Тобто, минув строк давності, передбачений ст. 49 КК України в 5 років з моменту вчинення злочину до дати набрання законної сили вироком, який передбачив остаточне покарання за це діяння.

Адвокат ОСОБА_6 зазначає: «Якщо підійти до обчислення строку давності за злочин, вчинений 25.07.2016, згідно ст. 80 КК України, строк давності виконання вироку за це діяння буде рахуватися не від 22.11.2018, а саме від набрання законної сили вироком від 01.02. 2022.

Тобто, 01.02.2022 на момент набрання законної сили вироком, який передбачив покарання за діяння, вчинене 25.07.2016, сплив строк притягнення до кримінальної відповідальності.»

У судове засідання засуджений не з`явився, про дату, час і місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, будь-яких заяв, які б перешкоджали розгляду клопотання без його участі до суду не надходили.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання, не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

В судовому засідання захисник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 підтримав вимоги викладені в клопотанні, просив суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені вище.

В судовому засіданні прокурор просила суд відмовити у задоволенні клопотання у зв`язку з його необґрунтованістю та безпідставністю зазначивши, що відповідно до вироку Чугуївського міського суду Харківської області від 07.10.2021 року ОСОБА_5 призначено покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, у вигляді 3 місяців арешту, при цьому до вказаного покарання на підставі ст. 71 КК України було приєднано невідбуте покарання за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22.11.2018 року і за сукупністю вироків остаточно визначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць.

В судовому засіданні представник служби пробації також просила суд відмовити у задоволенні вимог, викладених в клопотанні, посилаючись на те, що ОСОБА_5 вчинив новий злочин в період відбування покарання з випробуванням, а згідно з ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 11.12.2020 року було відмовлено в задоволенні подання начальника Чугуївського міськрайонного відділу Філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про звільнення ОСОБА_5 від покарання, передбаченого вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22.11.2018 року, оскільки під час іспитового строку ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, по якому на той час ще не було прийняте рішення.

Дослідивши клопотання та матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22.11.2018 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 289 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком в 1 рік і 6 місяців, згідно з ст. 76 КК України на ОСОБА_5 покладено наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Апеляційних скарг на вирок від учасників судового провадження не надходило, вирок набрав законної сили.

Матеріали кримінального провадження свідчать, що в процесі виконання вказаного вироку на підставі ухвали Чугуївського міського суду Харківської області від 11.12.2020 року було відмовлено в задоволенні подання начальника Чугуївського міськрайонного відділу Філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про звільнення ОСОБА_5 від покарання, передбаченого вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22.11.2018 року, оскільки під час іспитового строку ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, по якому ще не прийняте рішення.

Згідно з вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 07.10.2021, ОСОБА_5 засуджено за ч. 4 ст. 358 КК України та призначено покарання у виді арешту на строк 3 (три) місяці. На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22.11.2018 року і за сукупністю вироків остаточно визначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць. Вказаний вирок набрав законної сили після перегляду його Харківським апеляційним судом 01.02.2022.

Як встановлено в судовому засіданні та не заперечувалося адвокатом ОСОБА_6 , за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22.11.2018 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 289 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком в 1 рік і 6 місяців та покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК України. Вказаний вирок набрав законної сили 26.12.2018 року. Вказана обставина зазначена також в описовій частині поданого ним клопотання.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Відтак, згідно з ч. 4 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 289 КК України, віднесено до нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді обмеження волі на строк від трьох до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК визнається благополучний сплив певних строків давності з дня вчинення злочину до набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа засуджена за вчинений нею злочин певної тяжкості.

Оскільки вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22.11.2018 року набрав законної сили 26.12.2018 року, то відповідно строки давності за цим вироком спливають 26.12.2023 року.

Враховуючи викладене, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання адвоката ОСОБА_6 про звільнення засудженого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 49 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 49 КК України, ст. ст. 369-372, 376, 537, 539 КПК України, суд

постановив:

Клопотання адвоката ОСОБА_6 про звільнення на підставі ч. 1 ст. 49 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за діяння, вчинене 25 липня 2016 року за ч. 1 ст. 289 КК України, покарання за яке було остаточно призначено вироком Чугуївського міського суду Харківської області у справі № 636/3194/20 від 07 жовтня 2021 року, який набрав законної сили 01 лютого 2022 року залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області протягом 7 днів з дня її проголошення, а якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, протягом 7 днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали складено 07 лютого 2023 року.

Суддя ОСОБА_1