Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/419/23
Провадження №1-кп/279/340/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2023 року Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Коростені об`єднане кримінальне провадження №0000643 від 04.12.2022, №0000141 від 08.02.2023 по обвинуваченню

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Коростень, Житомирської

області, громадянина України, з середньою освітою, не

депутата, не працюючого, не інваліда, не одруженого, на

утриманні осіб не має, в силу статті 89 КК України

раніше не судимого, зареєстрований та фактично

проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 , достовірно знаючи про те, що на території України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено воєнний стан, згідно Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 вчинив умисний злочин за наступних обставин: 28 листопада 2022 року, близько 19 години 20 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи біля магазину «Візит», який розташований за адресою: провул.Гербовий, 51, м.Коростень, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, підійшов до незнайомого йому чоловіка з пропозицією випити спиртних напоїв та, шляхом вільного доступу, з правої кишені курки, таємно викрав гаманець фірми «ST Leather», вартістю 693,90 грн, у якому знаходились банківські картки банку «ПриватБанк» та «УкргазБанк», грошові кошти у сумі 300 гривень, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 , матеріальної шкоди на загальну суму 993,90 гривень та з викраденим місце події залишив.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 , 01 лютого 2023 року близько 14 години 00 хвилин перебуваючи за адресою: м.Коростень, вул.Шевченка, поблизу будинку 117, під час розпиття спиртних напоїв з ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що у останнього при собі є банківська картка, на рахунку якої знаходяться грошові кошти, діючи умисно, з корисливих мотивів та, керуючись метою таємного викрадення офіційного документа, шляхом вільного доступу, таємно викрав банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , видану на ім`я потерпілого ОСОБА_6 та є офіційним документом.

Своїми умисними діями, які виразилися у викрадені офіційного документу з корисливих мотивів, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.357 КК України.

Так, достовірно знаючи про те, що на території України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено воєнний стан, згідно Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022, ОСОБА_4 , повторно, 01.02.2023 року, близько 15 години 35 хвилин, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів, які перебувають на балансі банківської картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , яку він попередньо викрав у ОСОБА_6 , достовірно знаючи про те, що на рахунку вказаної картки знаходяться грошові кошти та знаючи пароль логічного захисту від вказаної банківської картки, а саме ріn-код, з метою реалізації свого злочинного умислу направленого на заволодіння грошовими коштами, з банкомату, який розташований за адресою: вул.Шевченка, 78, м.Коростень, зняв грошові кошти в сумі 4000 гривень, які витратив на власні потреби.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

Відповідно до ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи ОСОБА_4 , якому висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувальних актів.

Обвинувачений ОСОБА_4 , в судовому засіданні не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, свою вину по обвинуваченню за кримінальними правопорушеннями передбаченими ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України визнав повністю та згідно ст.63 Конституції України відмовився давати показання. При цьому, обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив зазначені в обвинувальних актах фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень, пояснив, що дійсно в указані в обвинувальних актах дні та час таємно викрав картку та чуже майно, зазначив, що він щиро розкаюється у вчиненому.

Потерпілі в судове засідання не з`явились надали суду заяву, в яких просили розгляд справи проводити в їх відсутність, щодо призначення міри покарання покладаються на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 , повністю визнав себе винним у вчиненні вказаних кримінальних правопорушеннь, та на підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

За таких обставин суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена. Його дії мають правильну правову кваліфікацію: - за епізодом щодо викрадення майна потерпілого ОСОБА_7 - за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану;

- за епізодом викрадення банківської картки, виданої на ім`я потерпілого ОСОБА_6 за ч.1 ст.357 КК України, як викрадення офіційного документу з корисливих мотивів;

- за епізодом щодо викрадення майна потерпілого ОСОБА_6 - за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану, що відповідає стандартам доказування «поза розумним сумнівом», який знайшов своє втілення як в положеннях ч.3 та ч.4 ст.17 КПК України, так і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішенні у справі «Коробов проти України» від 21.10.2011 року.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги ст.65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 №7, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно ст.66 КК України, є щире каяття, яке виражається у повному визнанні винуватості в обсязі обвинувачення, негативному ставленні до скоєного, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку потерпілому ОСОБА_6 ..

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Згідно ст.12 КК України вчинені ОСОБА_4 кримінальні правопорушення передбачені ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України є тяжким злочином та кримінальним проступком.

Згідно ч.2 ст.50 цього Кримінального Кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Так у справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд сказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

З урахуванням викладеного, суд призначає покарання відповідно до санкції частини статті, яка передбачає відповідальність за вчинені кримінальні правопорушення:

- за ч.1 ст.357 КК України у виді обмеження волі; за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі, із застосуванням ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, тому остаточне покарання підлягає призначенню шляхом поглинення менш суворого покарання більш сувориму виді позбавлення волі.

Як особа ОСОБА_4 характеризується посередньо, неодружений, офіційно не працює, на обліку у лікаря нарколога і психіатра, Коростенського РВ №1 філії ДУ "Центр пробації" у Житомирській області не перебуває, в силу статті 89 КК України раніше не судимий, беручи до уваги позицію потерпілих, те, що останні на суворому покаранні не наполягали, добровільне відшкодування завданого збитку потерпілому ОСОБА_6 , а також щире каяття обвинуваченого у вчиненому, його відношення до скоєного злочину, те, що обвинувачений дає критичну оцінку своїм діям, навіть попри скоєння тяжкого стосовно ст.12 КК України злочину, суд вважає, що виправити ОСОБА_4 і запобігти скоєнню ним нових злочинів можливо без ізоляції його від суспільства, призначивши покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від нього на підставі ст.75 КК України, якщо протягом встановленого цим вироком іспитового строку він, ОСОБА_4 не скоїть нових злочинів та виконає обов`язки передбачені ст.76 КК України.

У відповідності до ст.76 КК України суд покладає на обвинуваченого ОСОБА_4 певні обов`язки, як на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням. Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Саме таке покарання на думку суду буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

На переконання суду, іспитовий строк буде дисциплінувати засудженого, привчати до додержання законів, оскільки він не виправданий, а проходить випробування, від результатів якого залежить подальша його доля - звільнення від відбування призначеної міри покарання або реальне відбуття покарання, що сприятиме формуванню у нього звички законослухняної поведінки і небажання в майбутньому повторювати дії, які мають наслідком встановлення зазначених обмежень. У кримінальному провадженні цивільний позов не заявлено.

Відповідно до ст.124 КПК України документально підтверджені процесуальні витрати по кримінальному провадженню підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави. Арешт на майно обвинуваченого не накладався. Рішення про речові докази приймається відповідно до ст.100 КПК України. Застосований у кримінальному провадженні запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у виді особистого зобов`язання, закінчив свою дію.

Підстав для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу судом не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.349, 368, 370, 373, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України і призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.357 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;

- за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Остаточне покарання ОСОБА_4 призначити за правилами ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком 3 (три) роки.

Відповідно до п.1,2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 : 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 755,12 грн. витрат на залучення експерта для проведення експертизи.

До набрання вироком законної сили до ОСОБА_4 запобіжний захід не застосовувати.

Речові докази:

- DVD-R диск для лазерних систем зчитування інформації на якому збережено один фрагмент відеозапису із внутрішніх камер спостереження встановлених в приміщенні магазину «Візит», який розташований за адресою: Житомирська область, м.Коростень, пров.Гербовий, 51, кий зберігається при матеріалах кримінального провадження - зберігати при матеріалах кримінального провадження;

- DVD-R диск для лазерних систем зчитування інформації на якому збережено збережений відеозапис проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_4 від 14.12.2022, який зберігається при матеріалах фимінального провадження - зберігати при матеріалах кримінального провадження;

DVD-диск для лазерних систем зчитування інформації, на якому наявні фотознімки ОСОБА_4 та фотознімки трьох осіб за зовнішніми онаками схожих на останнього, який зберігається при матеріалах кримінального провадження - зберігати при матеріалах кримінального провадження;

- оптичний СD-диск з відеозаписом з камери банкомата, що розташований за адресою м.Коростень, вул.Шевченка,76, який зберігається при матеріалах кримінального провадження - зберігати при матеріалах кримінального провадження;

- оптичний СD-диск з відеозаписом з камери відео спостереження, що розташована за адресою м.Коростень, вул.Шевченка,76, в магазині «Залізничник», який зберігається при матеріалах кримінального провадження - зберігати при матеріалах кримінального провадження;

-оптичний DVD-диск з відеозаписом слідчого експерименту з підозрюваним, який зберігається при матеріалах кримінального провадження - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України.

Згідно ч.2 ст.394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1

Копія згідно з оригіналом: