Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/140/22 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 115 (93, 94) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2022 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому в режимі відео конференції кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13.12.2021, стосовно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Головківка Олександрійського району Кіровоградської області, громадянина України, з вищою освітою, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючого на момент затримання заступником директора з навчально-виховної роботи Головківського НВК, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
визнано винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.115 КК України і призначено покарання у виді 14 (чотирнадцять) років позбавлення волі.
На підставі ч.5 ст.72 КК України, до строку позбавлення волі ОСОБА_7 зараховано строк попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення один день позбавлення волі, за період з 30 грудня 2018 року до 31 грудня 2018 року та з 31 січня 2019 року по день набрання законної сили даним вироком суду.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 , в рахунок відшкодування, заподіяної кримінальним правопорушенням, майнової шкоди 12327 (дванадцять тисяч триста двадцять сім) грн. 67 коп.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 , в рахунок відшкодування, заподіяної кримінальним правопорушенням, моральної шкоди - 500 000 (п`ятсот тисяч) грн.
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_10 ,
представника потерпілих ОСОБА_11 ,
потерпілої ОСОБА_9 ,
захисника-адвоката ОСОБА_12 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 .

В апеляційних скаргах:
Захисник-адвокат ОСОБА_13 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить вирок суду першої інстанції скасувати через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження. Кримінальне провадження закрити, оскільки не встановленні достатні докази для доведення винуватості ОСОБА_7 у суді і вичерпані можливості їх отримати.
Дослідити докази у кримінальному провадження, зокрема допитати потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , свідків: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та обвинуваченого ОСОБА_7 , а також дослідити усі письмові докази у справі.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що суд помилково дійшов висновку про узгодженість доказів щодо фактичних обставин та про їх достатність у своїй сукупності для викриття обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину.
Так згідно протоколу огляду місця події від 30 грудня 2018 року у період часу з 01:50 год. до 02:20 годин було проведено огляд будинку розташованого за адресою АДРЕСА_1 , де мешкала сім`я ОСОБА_19 . Під час даного огляду слідчим не було виявлено порушення обстановки, слідів волочіння або плям бурого кольору.
Підставою для проведення вищезазначеного огляду стало повідомлення ОСОБА_7 до Олександрійського відділу поліції про зникнення його дружини ОСОБА_20 . Після цього ОСОБА_7 співпрацював зі слідством, надав безперешкодний доступ до свого домоволодіння, виконував усі вказівки слідчого, а також розповів поліцейським про відомі йому обставини зникнення дружини.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_7 повідомив суду обставини за яких його кров потрапила на одяг та речі ОСОБА_20 тастороною обвинувачення не надано суду доказів, які б спростовували покази обвинуваченого ОСОБА_7 .
Крім того, стороною обвинувачення не надано суду достатніх доказів на підтвердження та доведення пред`явленого обвинувачення.
Обставини зазначені в обвинувальному акті та повідомленні про підозру не знайшли свого підтвердження в ході дослідження судом доказів у даному кримінальному провадженні, що вказує на необґрунтованість і недоведеність висунуто обвинувачення.
Допитані в судовому засіданні свідки та потерпілі повідомили, що вони не були очевидцями подій про які зазначено в обвинувальному акті, а тому не можуть підтвердити їх. Обвинувачений ОСОБА_7 під час допиту вказав, що подій вказаних в обвинувальному акті взагалі не відбувалось. Крім цього, він надав показання, які підтверджуються письмовими доказами, про те, що троє незнайомих осіб 30.12.2018 рок погрожували йому фізичною розправою, і ці погрози він прямо пов`язує зі смертю своєї дружини та причетністю цих осіб до загибелі ОСОБА_21 .
Вважає, що в судовому засіданні вина ОСОБА_7 за ч.1 ст. 115 КК України не доведена, оскаржуваний вирок Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 грудня 2021 року винесений з порушенням вимог ст.370 КПК України і підлягає скасуванню через не відповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, що могло вплинути на вирішення питання про винуватість або невинуватість обвинуваченого ОСОБА_7 .
Крім того, під час розгляду цього кримінального провадження судом першої інстанції було допущено ряд процесуальних порушень, а саме: у розгляді кримінального провадження приймала участь представник потерпілого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_11 , яка в час зупиняла своє право на заняття адвокатською діяльністю згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» з 14.01.2019 року по 19.11.2021 року на підставі заяви адвоката, тобто вона не мала права бути представником потерпілого кримінальному проваджені, оскільки це суперечить вимогам статті 58 КПК України, якою передбачено, що потерпілого у кримінальному провадженні може представляти представник - особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником. Частиною 2 статті 45 КПК України передбачено, що захисником не може бути адвокат, відомості про якого не внесено до Єдиного реєстру адвокатів України або стосовно якого у Єдиному реєстрі адвокатів України містяться відомості про зупинення або припинення права на зайняття адвокатською діяльністю;
копії вироку Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 грудня 2021 року, які вручені обвинуваченому ОСОБА_7 та його захиснику - адвокату ОСОБА_6 , містять підписи лише двох суддів колегії суддів, а саме: головуючого - судді ОСОБА_1 та судді ОСОБА_22 і не містять підпису судді ОСОБА_23 , що суперечить вимогам частини 2 статті 375 КПК України, де передбачено, що у разі ухвалення судового рішення в нарадчій кімнаті його підписують усі судді.
Обвинуваченипй ОСОБА_7 просить вирок суду першої інстанції скасувати та зняти з ОСОБА_7 обвинувачення за ч.1 ст. 115 КК України через відсутність доказів та свідків трагедії. Дослідити докази у кримінальному провадженні( відеозапис огляду місця події, висновки експертів та інші письмові матеріали, допитати потерпілих, свідків ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , Перевізняка.
Зазначає, що вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України не визнає, оскільки його не вчиняв.
Висунуті обвинувачення не мають обґрунтованого доказу, не виявлено знаряддя чи предмет , якими нанесено колоті-ріжучі рани, прями свідків подіє також немає.
В матеріалах справи містяться документи, які підписані іншою особою, а не обвинуваченим ОСОБА_7 .
В запереченні на апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_8 просять вирок суду першої інстанції залишити без зміни, апеляційні скарги сторони захисту та обвинуваченого без задоволення.

Короткий зміст суті справи:
Вироком суду ОСОБА_7 визнано винними у вчиненні умисного вбивства, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині за наступних обставин.
Близько 07.10 години 29 грудня 2018 року, ОСОБА_7 знаходився на території свого домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 . Його дружина ОСОБА_20 в цей час збиралась на роботу.
Під час спілкування між ОСОБА_7 та ОСОБА_20 , на грунті ревнощів, виник конфлікт, під час якого у ОСОБА_7 виник злочинний умисел направлений на вбивство ОСОБА_20 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_20 , ОСОБА_7 , знаходячись на території двору домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , почав наносити удари руками ОСОБА_20 в область голови та тулубу, після чого, будучи розлюченим, взявши до правої руки, з правої кишені куртки, ніж, наніс чотири удари в область житєвоважливих органів ОСОБА_20 ножем, внаслідок чого остання упала на землю та перестала подавати ознаки життя. Смерть ОСОБА_20 настала від комплексу вказаних вище ушкоджень, перебіг яких був ускладнений шоком.
ОСОБА_7 , переконавшись, що виконав всі дії направлені на вчинення умисного вбивства ОСОБА_20 та довів свій злочинний умисел до кінця, з метою приховання злочину, перемістив тіло ОСОБА_20 до літньої кухні та залишив його там. Дочекавшись доки стемніє, 29 грудня 2018 року ОСОБА_7 відволік тіло ОСОБА_20 у кінець городу свого домоволодіння, де під парканом лопатою присипав снігом.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 , який просив вирок суду скасувати, справу направити на новий судовий розгляд, захисника-адвоката ОСОБА_12 , який частково підтримав подані апеляційні скарги та посив вирок суду скасувати зважаючи на процесуальні порушення, потерпілу ОСОБА_9 та в її інтересах представника ОСОБА_11 , які просили вирок суду залишити без зміни, апеляційні скарги обвинуваченого та сторони захисту без задоволення, дослідивши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступних висновків.

У відповідності до ч.3 ст.404 КПК України за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.
Верховний Суд у своїй постанові від 10 червня 2020 року у справі № 712/2341/15-к (провадження № 51-6364км19) зазначив, що наявність підстав для зміни вироку або ухвалення апеляційним судом нового вироку не зобов`язує суд досліджувати всю сукупність доказів із дотриманням засади безпосередності, якщо він по-новому (інакше) не тлумачить доказів, оцінених у суді першої інстанції. У ч.2 ст.23 КПК України зазначено, що не можуть бути визнані доказами відомості, які містяться в показаннях, речах та документах, що не були предметом безпосереднього дослідження суду. Але якщо суд першої інстанції дослідив усі можливі докази з дотриманням засади безпосередності, а суд апеляційної інстанції погодився з ними, останній не має потреби знову досліджувати ці докази в такому ж порядку, як це було зроблено в суді першої інстанції.
Враховуючи, що повторне дослідження доказів є правом, а не обов`язком суду, то відмова в задоволенні клопотання щодо повторного дослідження доказів свідчить не про порушення кримінального процесуального закону та неповноту дослідження доказів, а про відсутність аргументованих доводів щодо необхідності цих дій.

Обвинувачений в клопотанні про повторне дослідження доказів порушував питання про дослідження всіх письмових доказів, протокол огляду місця події, які були досліджені судом першої інстанції та оцінені судом першої інстанції.
Фактів неповного або з порушеннями дослідження судом першої інстанції обставин кримінального провадження в клопотанні обвинуваченим ОСОБА_7 не наведено, і доводи його клопотання фактично зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції, викладеними у вироку суду щодо доведеності вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. За таких обставин колегія суддів прийняла рішення про відмову в задоволенні клопотання обвинуваченого, оскільки визначених у ч.3 ст.404 КПК України підстав для повторного дослідження доказів обвинувачений в обґрунтування клопотання не зазначив.
За змістом положень ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Досудове розслідування та судове слідство у даному кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а викладені у вироку суду висновки про наявність в діях ОСОБА_7 ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115 КК України, ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, які у повному обсязі, відповідно до вимог параграфу 3 гл.28 КПК України, досліджені судом першої інстанції під час судового розгляду справи та є взаємоузгодженими між собою та відповідають фактичним обставинам справи.

Незважаючи на повне не визнання свої вини обвинуваченим ОСОБА_7 його вина за ч.1 ст.115 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження, зібраними під час досудового розслідування та під час судового слідства, проведеного судом першої інстанції і, зокрема показанями:

- потерпілого ОСОБА_8 , який надав суду першої інстанці показання, відповідно до яких про те, що пропала його сестра ОСОБА_20 дізнався від їх матері ОСОБА_9 . Коли приїхав до домоволодіння Перевізняка, то побачив біля порогу пляму крові, сиділи діти. У старшого сина в очах був страх. В будинку перебували ще якісь люди, яких він не знає, а також ОСОБА_25 , ОСОБА_24 , які заявлені у справі свідками. ОСОБА_7 був також на території подвір`я, розповідав, що порізав руку, права рука у нього була перебинтована. Коли запитав, де сестра, той відповів, що десь пішла.
Потерпілий відзначив, що саме ОСОБА_24 і ОСОБА_25 змусили обвинуваченого написати заяву про зникнення ОСОБА_28 в поліцію. І загалом у поведінці обвинуваченого відчувалося нетипове хвилювання, яке не відповідало обстановці. Також його насторожила поведінка старшого хлопчика. В подальшому приїхав кінолог з собакою, після чого тіло сестри знайшли в кінці городу. На город хвіртка була відкрита, коли привезли собаку, на снігу він бачив плями крові, але за хвіртку не виходив. Собака відразу взяла слід на город, там були сліди натоптані. Від хвіртки на город по снігу вели рижі плями крові, й тягнулися до кінця городу. Також в його присутності свідки заходили в гараж та кухню.
-Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_9 надала суду показання, відповідно до яких повідомила, що ОСОБА_20 є її дочкою. З 2018 року дочка скаржилася на побої від чоловіка, повідомляла, що він був дуже ревнивий, погрожував їй, відбувалися скандали через ревнощі останнього. Донька лежала в лікарні через поганий стан здоров`я, при цьому сказала, що начебто вдарилася об деревину, неодноразово скаржилася на свого чоловіка. Також їй відомо, що донька зверталась і в поліцію з приводу неналежної поведінки чоловіка, але наскільки їй відомо такі звернення до певного результати не призвели. 29 грудня 2018 року десь о 10:00 год. їй зателефонував обвинувачений ОСОБА_7 та запитав, чи не телефонувала їй дочка, сказав, що вона пішла знімати гроші до банкомату та не повернулася. Тобто про те, що дочка відсутня їй стало відомо від зятя Перевізняка, це було о 10:00 год. ранку в суботу. Також він казав, що донька збиралась їхати на роботу. У неділю вона дізналась про те, що сталося. Востаннє спілкувалася по телефону з дочкою у четвер.
-Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що доводиться обвинуваченому ОСОБА_29 кумом. Його дружині ввечорі зателефонувала ОСОБА_30 та сказала, що їй телефонував ОСОБА_7 , цікавився де його дружина. Жінки разом працюють. Після цього, вони близько 22.00 год. із Сльозкіним поїхали по ОСОБА_7 , разом шукали ОСОБА_28 по місту, але не знайшли. Поїхали до районного відділу поліції писати заяву, виїхала опергрупа. В будинку нічого підозрілого на той час він не побачив. Після знову продовжили пошуки ОСОБА_28 , а близько 03.00 год. ОСОБА_7 попросив відвести його додому, оскільки там залишались діти. Наступного дня він також був свідком того як знайшли тіло ОСОБА_20 на городі. У ОСОБА_7 була пошкоджена права рука, він казав, що порізав її коли різав качку.
-Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснив, що є знайомим обвинуваченого. 29.12.2018 йому ввечорі йому зателефонував кум ОСОБА_24 , попросив під`їхати до Перевізняка, допомогти шукати дружину ОСОБА_28 . Після цього він сам перетелефонував ОСОБА_7 , але той сказав, що допомога не потрібна, від допомоги відмовився, був байдужим. Не дивлячись на це, вони все одно з ОСОБА_24 вирішили шукати зниклу ОСОБА_28 . У ОСОБА_7 була порізана рука. Проїхавшись по місту безрезультатно, вони вирішили поїхали написати заяву про зникнення ОСОБА_28 до відділу поліції, після чого до будинку ОСОБА_7 приїхала оперативна група. Наступного дня тіло ОСОБА_20 знайшли на городі.
-Свідок ОСОБА_31 у судовому засіданні пояснила, що працювала разом з ОСОБА_20 14 років, стосунки були робочі, особистим не ділилися, нічого поганого про свого чоловіка остання не розповідала. У них вдома ніколи не була. Напередодні, повертались з роботи додому на її автомобілі. Крім них, в автомобілі їхали й інші колеги. Був пізній час, близько 20:00 год. ОСОБА_20 вийшла на зупинці і пішла додому. На святі поводилася нормально, настрій був гарний, спілкувалися. Наступного дня, в суботу, був робочий день. Мав бути корпоратив і ОСОБА_20 мала б бути присутня, але на роботу не вийшла. Коли ОСОБА_20 не вийшла в суботу на роботу особливо не хвилювалися, так як вона в принципі не виявляла особливого бажання бути присутньою на корпоративі.
-Свідок ОСОБА_32 у судовому засіданні пояснила, що працює вчителем. 22 грудня 2018 року була в гостях у Перевізняків, запросила ОСОБА_28 , вона приїхала з курсів. Вона ніколи не знала про сварки між ними, за столом також сварок не було.
-Свідок ОСОБА_16 суду пояснила, що обвинувачаний є її сином. Про подію дізналася від слідчого, син не повідомляв. Стосунки у нього з дружиною були хороші, жили «душа в душу». Син подробиці не розповідав, казав лише, що він не причетний до вбивства.
-Допитаний в присутності психолога ОСОБА_33 , законного представника (потерпілої) ОСОБА_9 , неповнолітній ОСОБА_18 , 2004 р.н., суду пояснив, що ОСОБА_7 та ОСОБА_20 є його батьками. Між батьками при ньому бійок ніколи не було. Але одного разу він бачив як мама плакала. 28 грудня 2018 року мати приїхала з роботи додому о 18:00 год. Вечір провели як зазвичай, лягли спати в 21:45 год. Вночі нічого особливого не чув і не бачив. Однак, 29.12.2018 зранку о 06:55 год. він прокинувся від почутих криків, мама звала на допомогу за межами будинку. Визирнувши у вікно, він нічого не побачив. Батька у будинку не було. Потім він помітив, що відчинені двері у будинку. У ванній були плями крові. Зайшов батько, у нього був порізаний палець, на обличчі бризги крові, сказав, що різав качку заморожену і порізався. Батько повідомив, що мама пішла на роботу. В подальшому з будинку він не виходив до ранку наступного дня. Цього ж 29.12.2018 близько 16:00 год. батько сказав, що піде шукати маму. Потім приїхали знайомі і вони разом з батьком поїхали шукати маму.
Неповнолітній ОСОБА_18 відзначив, що наприкінці літа початку осені 2018 року мати грозилася піти з сім`ї. У нього були дуже добрі стосунки з мамою. Разом з цим, свідок відмітив і те, що 29 грудня впродовж дня батько був дуже часто у дворі будинку, а вони з братом у будинку. Після поховання матері, батько йому сказав, що "не хотів цього" і вибачився.

За клопотанням сторони захисту в судовому засіданні суду першої інстанції було допитано в якості свідка ОСОБА_17 , яка показала суду, що є односельчанкою матері обвинуваченого. Поруч з будинком Перевізняків в м.Олександрія наприкінці 2018 року проживав її брат, який на той час дуже тяжко хворів, а відтак вона була змушена за ним доглядати, іноді залишаючись ночувати в будинку брата. Так, 29.12.2018 близько 07.00 год. вона, переночувавши у брата, йшла на автобус повз будинок Перевізняків. У хвіртці побачила силует жінки, та привіталась і вийшовши з двору пішла в іншу сторону. Надворі було ще темно, лежав невеликий сніг. Вважає, що бачила ОСОБА_34 з відстані +/- 10 метрів. В чому та була одягнена не пам`ятає. Ушкоджень на ній також не помітила.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_7 підтверджується іншими зібраними по даному епізоді доказами оголошеними і дослідженими в суді першої інстанції і, зокрема:

- рапортом старшого інспектора чергового Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_35 від 30.12.2018 зареєстрованого за № 18106, відповідно до якого 30.12.2018 о 01.45 год. до чергової частини Олександрійського ВП ГУНП в області з заявою звернувся ОСОБА_7 про те, що 29.12.2018 близько 07.10 год. його дружина ОСОБА_20 вийшла з будинку за адресою: АДРЕСА_1 та направилася на своє робоче місце, а саме в с. Куколівка Олександрійського району, де працює в навчальному закладі вчителем та на своєму робочому місці не з`явилася та по теперішній час місце перебування її невідоме. Вказав на прикмети, одяг у якому вона була одягнута та речі, що були при ній (а.с. 5, т. 5);
- протоколом огляду місця події від 30 грудня 2018 року, згідно з яким об`єктом огляду є будинок АДРЕСА_2 . (а.с.8 т.5);
- протоколом огляду місця події від 30 грудня 2018 року, фототаблиці до нього та відеозапису, з яких вбачається, що об`єктом огляду є територія домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Під час проведення огляду вказаного домоволодіння, на його відкритій території (земельній ділянці городі, дворі), у приміщеннях (підлозі, дверях), речах, які знаходилися в приміщеннях (мішок зі шпаклівкою, золота обручка, фрагмет білого паперу, фрагменти дров), з зовнішньої сторони будівель гаражу, бесідки (стінах, створці, поверхні дверей), предметах, які знаходилися біля цих приміщень (лопати), на хвіртці, яка вела на город, виявлено плями та краплі речовини бурого кольору. На земельній ділянці городу, біля паркану по правій стороні стежки, під шаром снігу виявлено труп жіночої статті, з тілесними пошкодженнями. Вилучено: спортивні штани, чорного кольору, які знаходилися на шворці біля бесідки; спортивні штани, чорного кольору, зі стільця кімнати № 3; футболку в смужку біло-зеленого кольору виявлену на шворці біля бесідки; змив з поверхні снігу та контрольний змив на відстані 60 м від калитки; змив речовини бурого кольору та контрольний змив з поверхні бесідки; змив РБК та контрольний змив з поверхні руків`я лопати з полімерним совком; змив РБК та контрольний змив з поверхні руків`я лопати з металевим совком; змив РБК та контрольний змив біля вхідних дверей на відстані 60 см праворуч; змив РБК та контрольний змив з поверхні металевих гаражних воріт; змив РБК та контрольний змив з поверхні підлоги веранди на відстані 50 см від вхідних дверей; змив РБК та контрольний змив з поверхні холодильника у веранді; змив РБК та контрольнтй змив з зовнішньої сторони вхідних дверей будинку АДРЕСА_3 ; зіскоб та контрольний зіскоб РБК з поверхні стіни будинку на відстані 2 м від кута; змив РБК та контрольний змив з поверхні порогу вхідних дверей будинку; фрагмент паперу з РБК з підлоги коридору будинку АДРЕСА_3 ; виріз фрагменту мішка з гіпсової штукатурки з РБК, який знаходився в коридорі будинку №2; кільце з металу жовтого кольору з нашаруванням РБК з полички кімнати № НОМЕР_1 ; фрагмент деревини з РБК з поверхні відра, яке знаходилось на підлозі у веранді будинку АДРЕСА_4 ; ніж з поверхні столу в приміщенні кухні будинку АДРЕСА_4 ; куртку чорного кольору виявлену на стільці в кімнаті АДРЕСА_5 ; лопату з металевим совком виявлену на подвір`ї; лопату з полімерним совком, виявлену на подвір`ї; змив РБК та контрольний змив з раковини у ванній кімнаті; три ножі з поверхні кухонного столу будинку АДРЕСА_4 ; ключа від вхідних дверей будинку АДРЕСА_4 (а.с. 13-34 т.5);
- протоколом огляду місця події від 30 грудня 2018 року, з якого вбачається, що об`єктом огляду є земельна ділянка території домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_6 . При огляді вказаної місцевості на ділянці розміром 1 м х 1м вкритій снігом, на поверхні снігу виявлено та вилучено в`язаний шарф гірчичного кольору зі слідами речовини бурого кольору та жіноча сумка чорного кольору з речами (а.с.45, т. 5);
- протоколом огляду трупа від 02 липня 2019 року, відповідно до якого 02 січня 2019 року було проведено огляд трупа ОСОБА_20 , виявленого в городі б. АДРЕСА_1 . Під час огляду вилучено: жіночу куртку чорного кольору, жіночі замшеві сапоги, брюки чорного кольору, светер сірого кольору, чорний бюсгалтер, бежеві труси, пару носків (а.с. 46-47 т.5);
- лікарським свідоцтвом про смерть №1504/4, виданим 03 січня 2019 року, де вказано, що ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Причина смерті: напад з використанням гострого предмету з метою вбивства чи нанесення пошкоджень (а.с. 48);
- листом судово- медичного експерта Олександрійського відділення КЗ «Кіровоградське обласне бюро судово-медичної експертизи» від 30 січня 2019 року, в якому зазначено, що при розтині трупу ОСОБА_20 , на тілі останньої виявлені такі ушкодження: крововилив в м`які тканини лоба, проникаюче поранення грудної клітини зліва з ушкодженням шлунку. Непроникаюче поранення грудної клітини зліва. Синці лівої кисті та зап`ястку. Садна правої кисті. Проникаюче поранення зліва по задньопахвинній лінії. Крововиливи в слизову верхньої губи, ліве середнє вухо, субарахноїдальний крововилив. Смерть потерпілої настала в результаті шоку, який розвинувся внаслідок комплексу вказаних ушкоджень (а.с.49);
- висновком експерта №4 від 03 січня 2019 року, складеним в результаті проведення, на підставі ухвали слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду від 03 січня 2019 року, судово медичної експертизи. Відповідно до якого при судово-медичній експертизі трупу ОСОБА_20 , виявлені тілесні ушкодження у вигляді:
а)синців лівої кисті, крововиливу в капсулу лівої нирки, крововиливу у слизову верхньої губи. Вказані ушкодження могли утворитися від дії тупих твердих предметів (предмету); б) черепномозкової травми: крововиливи у м`які тканими лоба, крововилив у порожнину середнього вуха зліва, субарахноїдальний крововилив. Вказаний комплекс ушкоджень міг утворитися від дії тупих твердих предметів;
в) непроникаючих поранень грудної клітини зліва, поперекової ділянки зліва. Вказані ушкодження могли утворитися від дії предмету (предметів) з ознаками колючо ріжучого;
г) проникаючих поранень грудної клітини зліва та поперекової ділянки зліва з ушкодженням внутрішньо черевних (шлунок) та внутрішньо грудних (ліва легеня) органів і явищами внутрішньочеревної та внутрішньо плевральної кровотечі. Вказані ушкодження могли утворитися від дії предмету (предметів) з ознаками колючо ріжучого, що має ширину занурено частини леза близько 2,7-3,0 см та довжину не менше 15,5 см.
Вказані ушкодження в своїй сукупності та в комплексі з ознаками шоку несуть ознаки тяжких тілесних ушкоджень як небезпечні для життя в момент заподіяння та знаходяться в прямому причинному зв`язку зі смертю. Вказані розташування ушкоджень, їх характер та відсутність ушкоджень на виступаючих ділянках тіла можна казати про те, шо виявлені ушкодження в своїй сукупності не притаманні для утворення при падінні на площині з положенням стоячи. Синці лівої кисті могли утворитися за різних обставин в тому числі і при боротьбі та/чи самозахисті. Смерть ОСОБА_20 настала від комплексу вказаних вище ушкоджень, перебіг яких був ускладений шоком, на що вказують дані судово-медичної експертизи (ознаки швидкої смерті, наявність вілної крові в черевній та плевральній порожнині, шокові ознаки в наднирниках, нирках) та підтверджені результатами судово медичної гістологічної експертизи. Взаєморозташування потерпілої та нападника в момент спричинення ушкоджень могло бути різноманітним, яке б дозволяло утворення ушкоджень виявленої локалізації та направлення. Смерть потерпілої могла настати як одразу так і через певний проміжок часу, необхідний для розвинення шокових розладів. Не виключено, що після спричинення вказаних вище ушкоджень певний час потерпіла могла здійснювати активні цілеспрямовані дії, однак з наростанням явищ шоку така можливість поступово втрачалась. При судово-токсикологічній експертизі крові етиловий алкоголь не виявлений (а.с. 56-61 т.5);
- висновком експерта №40, складеним в результаті проведення з 27 березня 2019 року по 29 березня 2019 року, на підставі ухвали слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду від 03 січня 2019 року, судово медичної експертизи ділянки шкіри трупа ОСОБА_20 відповідно до якого на ділянці шкіри передньої поверхні грудної клітки зліва трупа ОСОБА_20 розташоване ушкодження у вигляді рани, яка за характером є колото-різаною та утворилася внаслідок одноразової дії плоского колюче ріжучого предмета клинкового типу, що має односторонню заточку клинка (а.с.63 -69 т.5);
- висновком експерта №74, складеним в результаті проведення з 05 лютого 2019 року по 11 лютого 2019 року, на підставі ухвали слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду від 24 січня 2019 року, судово-медичної експертизи зразка крові трупа ОСОБА_20 . Відповідно до якого кров потерпілої ОСОБА_20 належить до групи АВ з супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВ0 (а.с. 77-78 т.5);
- протоколом пред`явлення трупа для впізнання від 31 грудня 2018 року, згідно з яким потерпілим ОСОБА_8 впізнано труп рідної сестри ОСОБА_20 , який виявлено на подвір`ї будинку АДРЕСА_1 (а.с. 84-85 т.5);
- висновком експерта №131, складеним в результаті проведення з 04 березня 2019 року по 20 березня 2019 року, на підставі ухвали слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду від 22 лютого 2019 року, судово-медичної експертизи чохла до мобільного телефону, вилученого під час огляду місця події, зразків крові на марлі потерпілої ОСОБА_20 і підозрюваного ОСОБА_7 . Відповідно до якого кров в об`єктах №1, 2 може належати підозрюваному ОСОБА_7 (а.с. 120-122);
- висновком експерта №132, складеним в результаті проведення з 04 березня 2019 року по 20 березня 2019 року, на підставі ухвали слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду від 22 лютого 2019 року, судово-медичної експертизи жіночого берета, вилученого під час огляду місця події, зразків крові на марлі потерпілої ОСОБА_20 і підозрюваного ОСОБА_7 . Відповідно до якого, кров в об`єктах №№1,2, 3 і 4 може належати підозрюваному ОСОБА_7 (а.с.128-130 т.5);
- висновком експерта №172, складеним в результаті проведення з 18 березня 2019 року по 26 березня 2019 року, на підставі ухвали слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду від 27 лютого 2019 року, судово-медичної експертизи змиву крову з руків`я лопати та контрольного змиву, вилучених під час огляду місця події, зразків крові на марлі потерпілої ОСОБА_20 і підозрюваного ОСОБА_7 . Відповідно до якого, кров в об`єкті №1 може належати підозрюваному ОСОБА_7 (а.с. 149-151 т.5);
- висновком експерта №171, складеним в результаті проведення з 18 березня 2019 року по 26 березня 2019 року, на підставі ухвали слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду від 27 лютого 2019 року, судово-медичної експертизи змиву з раковини у ванній кімнаті та контрольного змиву, вилучених під час огляду місця події, зразків крові на марлі потерпілої ОСОБА_20 і підозрюваного ОСОБА_7 . Відповідно до якого кров з об`єкта №1 може належати підозрюваному ОСОБА_7 (а.с.156-158 т.5);
- висновком експерта №188, складеним в результаті проведення з 28 березня 2019 року по 12 квітня 2019 року, на підставі ухвали слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду від 11 березня 2019 року, судово-медичної експертизи жіночого светра та жіночого пальто пуховика (по ухвалі - куртки) потерпілої ОСОБА_20 , зразків крові на марлі потерпілої ОСОБА_20 і підозрюваного ОСОБА_7 . Відповідно до якого на светрі та пальто (по ухвалі куртка), що належить потерпілій ОСОБА_20 (об`єкти відповідно №№1 та 2-71, 73-89, 91-109) знайдено сліди крові людини, та при визначені групової належності крові в цих слідах у всіх об`єхктах отримано результати які можна трактувати як виявлення антигенів А і В системи АВ0, тобто не виключається можливість походження крові у всіх слідах від потерпілої ОСОБА_20 . Також в межах проведених досліджень, неможливо виключити домішку крові підозрюваного ОСОБА_7 в любому із досліджень об`єктів (а.с. 164-168 т.5);
- висновком експерта №187, складеним в результаті проведення з 28 березня 2019 року по 12 квітня 2019 року, на підставі ухвали слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду від 11 березня 2019 року, судово-медичної експертизи трьох змивів та трьох контрольних змивів, вилучених під час огляду місця події АДРЕСА_1 (з порогу вхідних дверей, біля вхідних дверей на відстані 60 см. праворуч, з поверхні підлоги веранди на відстані 50 см від вхідних дверей будинку), зразків крові на марлі потерпілої ОСОБА_20 і підозрюваного ОСОБА_7 . Відповідно до якого, кров в об`єктах №№1,2 і 3 може належати підозрюваному ОСОБА_7 (а.с.182 -184 т.5);
- висновком експерта №259, складеним в результаті проведення з 15 квітня 2019 року по 23 квітня 2019 року, на підставі ухвали слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду від 27 березня 2019 року, судово-медичної експертизи речових доказів (змиві речовини бурого кольору з зовнішньої сторони вхідних дверей будинку АДРЕСА_3 та контрольному змиві, вирізі фрагменту «Мішка на START штукатурки гіпсової з речовиною бурого кольору, кільці з металу жовтого кольору з нашаруванням речовини бурого кольору). Відповідно до якого кров у наданих на дослідження об`єктах, може походити від підозрюваного ОСОБА_7 . Від потерпілої ОСОБА_20 кров походити не може (а.с.200-202 т.5);
- висновком експерта №261, складеним в результаті проведення з 19 квітня 2019 року по 30 квітня 2019 року, на підставі ухвали слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду від 27 березня 2019 року, судово-медичної експертизи речових доказів (куртка чорного кольору; спортивні штани чорного кольору, які знаходилися на шворці біля бесідки, спортивні штани чорного кольору зі стільця в кімнаті №3). Відповідно до якого, на спортивних штанях, вилучених зі стільця в кімнаті, на куртці знайдено кров людини. Кров у вказаних об`єктах може походити від потерпілої ОСОБА_20 , при цьому можливість домішки крові підозрюваного ОСОБА_7 не виключається (а.с.204-206 т.5);
- протоколом огляду предметів від 11 лютого 2019 року, згідно з яким у середині жіночої сумки, вилученій в ході огляду місця події від 30 грудня 2018 року за адресою: АДРЕСА_6 , знаходилися: синя папка з документами та слідами РБК, зошит з записами, жіночий берет світло бежевого кольору зі слідами РБК, зарадний пристрій , мобільний телефон «Huawei» в чохлі салатово-зеленого кольору зі слідами РБК, зв`язка ключів (а.с.206 т. 5);
- висновком експерта №17, складеним в результаті проведення з 06 березня 2019 року по 19 березня 2019 року, на підставі ухвали слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду від 21 лютого 2019 року, судово медичної експертизи за мед.документами на ім`я ОСОБА_7 , тілесні ушкодження у вигляді ран фаланг 3-5 пальців правої кисті могли утворитися за різних обставин, у тому числі і при боротьбі чи/та самозахисті. Виявлені ушкодження могли утворитися від травмуючого впливу (впливів), що був спрямований з достатньою силою. Є доступними для самоспричинення (а.с.42-44 т.6);
- висновком експерта №75, складеним в результаті проведення 01 лютого 2019 року, на підставі ухвали слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду від 24 січня 2019 року, судово-медичної експертизи зразка рідкої крові підозрюваного ОСОБА_7 , його кров належить до групи АВ за ізосерологічною системою АВ0 (а.с.75-76 т.6).
-протоколом проведення слідчого експерименту від 16 січня 2019 року, відповідно до якого ОСОБА_7 відмовився від проведення слідчого експерименту, мотивуючи відмову тим, що йому психологічно дуже важко, він не хоче на місці пригадувати знову ті події, які були, йому складно це робити, щоб бачили сусіди (а.с.113-116 , т.6).

Відповідно до матеріалів кримінального провадження розгляд справи проведений з дотриманням вимог ст.22 КПК України.

Суд апеляційної інстанції під час розгляду матеріалів кримінального провадження використав належні та допустимі заходи визначені чинним законодавством для забезпечення дотримання принципу змагальності сторін та під час розгляду апеляційних скарг у відповідності до вимог ст.22 КПК України створював необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до ст.23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції судом повно і всебічно було допитано всіх учасників судового розгляду, досліджено матеріали кримінального провадження.

При розгляді справи в суді апеляційної інстанції стороною захисту та обвинуваченим при оскарженні вироку не було зазначено на порушення вимог кримінального процесуального закону, що призвело для прийняття необгрунтованного та завідомо неправдивого рішення суду.

Доводи апеляційних вимог не містять посилань на те, що розгляд справи проводився із порушеннями, або не в повному обсязі, та є такими що носять оціночний характер щодо інкримінованого обвинуваченому злочину.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, а саме за вчинення умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, за обставин, викладених у вироку, є обгрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог ст. 94 КПК України.

Незважаючи на доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо наявності підстав для скасування вироку суду, оскільки суд першої інстанції не повністю встановив фактичні обставини справи, висновки суду першої інстанції щодо визнання винним обвинуваченого відповідають наведеному у вироку формулюванню обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, а також форми вини і мотивів вчинення інкримінованого, згідно вироку, кримінального правопорушення.
Висновки суду першої інстанції грунтується на доказах, які детально викладені в оскаржуваному вироку та підтверджують встановлені судом обставини за ч.1 ст.115 КК України.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Суд першої інстанції дослідив усі докази справи в повному обсязі, необхідному для встановлення обставин події злочину, дав їм належну оцінку як належним, допустимим, достовірним та достатнім та прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого правопорушення, з наданням належної правової кваліфікації його діям, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги захисника про неналежну оцінку доказів і непричетність обвинуваченого до вчинення злочину не знайшли підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Як вбачається зі змісту оскарженого вироку, суд першої інстанції не лише зазначив докази винуватості обвинуваченого, але також дав детальну оцінку кожному з них та їх сукупності, належним чином мотивував висновки про те, що ці докази підтверджують винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, навівши у вироку переконливі мотиви, з яких не прийняв до уваги доводи сторони захисту.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про критичну оцінку показам обвинуваченого щодо того, що він не мав можливості приховати тіло дружини, оскільки разом із ОСОБА_25 і ОСОБА_24 здійснював пошуки зниклої дружини, так як будучи допитаним у якості свідка, його неповнолітній син ОСОБА_18 показав, що обвинувачений впродовж 29.12.2018 часто перебував у дворі будинку. Крім того, вказаний свідок також відзначив, що постійно перебував вдома, і показів щодо присутності на території домоволодіння сторонніх осіб за відсутності батька він не надав. Крім того, свідки ОСОБА_25 і ОСОБА_24 , а також сам обвинувачений вказували на те, що спільні пошуки розпочали пізно ввечорі 29.12.2018, безрезультатно проїхавшись по місту, заїхали до поліції написати заяву про зникнення. Після виїзду співробітників поліції до домоволодіння Перевізняків з метою отримання документів зниклої, її особистих речей, вони продовжили пошуки, але близько 03.00 год. він повернувся додому, сторонні особи покинули його будинок і в подальшому лише на ранок 30.12.2018 знову прибули до нього. Також слід відзначити, що тіло ОСОБА_20 було засипане в снігу, що дійсно вказує на те, що приховання тіла відбувалось похапцем.
Колегія суддів погоджується з критичною оцінкою показам обвинуваченого в частині застосування до нього погроз з боку невідомих осіб, які за версією обвинуваченого можуть бути причетні до зникнення й вбивства його дружини. Факти викладені у відповідному зверненні обвинуваченого від 23.10.2019 до Олександрійського ВП щодо вказаних ним подій (а.с.85-86, т.7 ), так і викладені у зверненні його матері від 20.09.2019 щодо надходження на її телефон 07.09.2019 повідомлення від незнайомої особи з приводу невинуватості сина у вбивстві дружини та причетності до цих подій автомобіля чорного кольору марки «Опель» (а.с.90, 91 т.7) - не знайшли свого підтвердження в результаті перевірки проведеної правоохоронними органами.
Стороною захисту не надано будь-яких підтверджень оскарження відповіді та відмови у відкритті кримінального провадження по даному факту.

Посилання сторони захисту, що представник потерпілої ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_11 , яка зупиняла своє право на заняття адвокатською діяльністю не мала права бути представником потерпілого кримінальному проваджені не можуть бути підставою для скасування вироку суду. Стороною захисту не надано належного обгрунтування того, яким чином тимчасова відсутність повноважень представника потерпілої могла вплинути на прийняте оскаржуване рішення суду. В період відсутності повноважень у представника потерпілої ніяким чином не порушувалось право на захист обвинуваченого, та не впливало на перебіг судового розгляду кримінального провадження. Потерпіла ОСОБА_8 з цих підстав з апеляційною скаргою не зверталась, та при розгляді справи в суді апеляційної інстанції не посилалась на це, як на порушення її прав. Крім того сторона захисту не вказала, які саме норми криміналь процесуального закону були в даному випадку порушені судом.

Посилання строни захисту, що копії вироку Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 грудня 2021 року, які вручені обвинуваченому ОСОБА_7 та його захиснику - адвокату ОСОБА_6 , містять підписи лише двох суддів колегії суддів, а саме: головуючого - судді ОСОБА_1 та судді ОСОБА_22 і не містять підпису судді ОСОБА_23 , що суперечить вимогам частини 2 статті 375 КПК України, де передбачено, що у разі ухвалення судового рішення в нарадчій кімнаті його підписують усі судді є безпідставними та не є істотною підставою для скасування вироку суду.
Чинне законодавство України розрізняє поняття «судове рішення» та «копія судового рішення» і наділяє їх конкретним змістом. Під час видачі учасникам судового процесу копії судового рішення її оформлення здійснюється відповідно до вимог процесуального законодавства. Під час розгляду апеляційної скарги не було надано доказів, що при проголошенні оскаржуваного рішення колегія суддів була не в повному складі. В матеріалах провадження міститься розписка про отримання копії вироку обвинуваченим від 13.12.2021 (т.7 а.п. 141).
З вироку суду, яке міститься в матеріалах провадження вбачається, що оригінал судового рішення підписаний головуючим суддею ОСОБА_1 та суддями ОСОБА_22 , ОСОБА_23 (а.с. 128-140 т.7).

Згідно роз`яснень п.п.1.3 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінатьного покарання», суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який вважається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватись засад покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання: визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, тощо).
Положеннями ч.2 ст.65 КК України визначено, що особі, яка вчинила злочин, мас бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону, з матеріалів кримінального провадження убачається, що призначаючи обвинуваченому покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який середньої тяжкості та особливо тяжкий злочин, предмет злочинного посягання, наслідки злочину, особу винного.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 судом враховано тяжкість скоєного кримінального правопорушення, яке закон класифікує як особливо тяжкий злочини, обставини при яких було вчинено злочин, особу ОСОБА_7 , а саме те, останній раніше не судимий, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, займався суспільно-корисною працею, позитивно характеризується, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває. Відсутність обставин, які обтяжують та пом`якшують покарання.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання в умовах ізоляції від суспільства, та відсутності підстав застосуванню ст.69,75 КК України, що відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» 1950 року.
Суд першої інстанції в повній мірі враховував всі обставини, в тому числі і ті, на які посилається сторона захисту та обвинувачений в своїх апеляційних скаргах.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, колегією суддів не встановлено.
Розглянувши кримінальне провадження в межах заявлених апеляційних вимог колегія суддів вважає, що вирок суду є законним і обґрунтованим, підстави для його скасування чи зміни відсутні, а тому апеляційні вимоги необхідно залишити без задоволення.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 376, 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13.12.2021 стосовно ОСОБА_7 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України - без змін.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк, з дня вручення йому копії ухвали.

Судді: ( підписи )
Згідно з оригіналом:

Суддя Кропивницького
апеляційного суду ОСОБА_2