Справа № 389/2003/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.01.2023 Слідчий суддя Олександрівського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Олександрівка скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого відділу поліції №1 (м. Знам?янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000127 від 21.07.2020, -

В С Т А Н О В И В:

Скаржник звернулася до Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області зі скаргою на рішення слідчого відділу поліції №1 (м. Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 від 21.02.2022 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000127 від 21.07.2020 року за ст. 167 КК України, скасувати вказану постанову та повернути кримінальне провадження на досудове розслідування.

Свою скаргу мотивувала тим, що згідно поданої заяви про злочин до прокуратури Кіровоградської області вона повідомила про неправомірні дії її нині покійного брата ОСОБА_5 в змові з невісткою, таємно без згоди її, дочок, без тата ОСОБА_5 в змові з опікунською радою та суддею ОСОБА_6 , винесли таємне рішення про опікунство її матері ОСОБА_7 .

Ухвалою Ленінського суду зобов`язано прокуратуру Кіровоградської області внести відомості в ЄРДР. Слідчий ОСОБА_4 жодної процесуальної дії не вчиняв та визнавалась його бездіяльність неодноразово, тому що жодного разу навіть не надав витягу з ЄРДР та відповіді на клопотання згідно поданих клопотань.

Постанова слідчого невмотивована та не відповідає вимогам статті 110 КПК україни, яка не склалась з мотивувальної частини. В ній не має описання мотивів прийняття постанови, обгрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Слідство не проведено, її не допитано як потерпілу, без всебічного дослідження обставин справи. Таємно закрив, свідомо знущаючись не надав копію постанови для оскарження та тільки при свідках із викликом 102 кинув на стіл без підпису. При розслідуванні необхідних процесуальних заходів для проведення слідчих дій не вживав, а тому прийняв передчасне рішення.

Скаржник ОСОБА_3 у судовому засіданні скаргу підтримала та просила задовольнити на підставі обставин, викладених у ній.

Слідчий у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про місце, час та дату розгляду скарги, тому слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу за його відсутності.

Заслухавши скаржника, вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Постановою про закриття кримінального провадження, постановленою старшим слідчим СВ відділу поліції №1 (м. Знам?янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_8 від 21.02.2022, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000127 від 21.07.2020 року закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст. 167 КК України. З мотивувальної частини відомо, що в ході досудового розслідування встановити особу, причетну до вчинення кримінального правопорушення не представилося можливим. По вказаному кримінальному провадженню вчинено тяжкий злочин, та строк досудового розслідування сплив 21.10.2020 року, тому в діях особи, яка вчинила кримінальне правопорушення відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 167 КК України (а.с. 1 на звороті, 2).

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

З наданих доказів, вбачається, що скаржник ОСОБА_3 лише 06.09.2022 року отримала оскаржувану постанову та вказаної ж дати звернулася до слідчого судді зі скаргою, таким чином, встановлено, що скаржник у визначені законом строки звернулася до слідчого судді зі скаргою.

Згідно до положень ст. 2, ст. 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із засобів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Неупередженість означає пізнання органами, що ведуть процес, обставин кримінального провадження у точній відповідності з дійсністю, неупередженість їх у збиранні, перевірці та оцінці доказів, безсторонність щодо всіх учасників процесу та інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, оскільки на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого покладається обов`язок надати доказам належну правову оцінку за правилами ч.1 ст.94 КПК України, та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Аргументуючи висновок про закриття провадження, слідчий цитує положення ст. 219 КПК України, вказуючи, що строк досудового розслідування кримінального провадження № 0000127 закінчився, тому в діях особи, яка вчинила кримінальне правопорушення відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 167 КК України, у зв`язку з чим, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, дійшов висновку про закриття кримінального провадження.

Згідно приписів п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення .

При цьому, мотивувальна частина оскаржуваного рішення слідчого не містить жодних посилань на проведення будь-яких слідчих, процесуальних дій для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні та які передували висновку про закриття кримінального провадження, що є суттєвим порушенням вимог КПК України.

Так, згідно вимог п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, якою передбачено, що мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу .

Однак, слідчий обмежився лише викладом норм ст. 219 КПК України, разом з тим постанова слідчого не містить оцінки доказів, отриманих в ході досудового розслідування, а також будь-яких відомостей про обставини кримінального правопорушення, висновку чи обґрунтування, за яких слідчий не здійснив будь-яких дій для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, а також прийняття рішення про закриття кримінального провадження останнім у постанові не наведено, що є неприпустимим.

При цьому, закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин провадження, а формальне закриття кримінального провадження з підстав закінчення строку досудового розслідування, без проведення всього обсягу слідчих, процесуальних дій є неприпустимим. Слідчий зобов`язаний вжити всі передбачені законом заходи, для забезпечення повного та ефективного розслідування кримінального провадження.

Відповідно з п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, серед іншого, обставини, які є підставою для закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ч. 1 ст. 92 КПК України встановлено, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - потерпілого.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Зокрема, практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», п. 259 «Карабет та інші проти України», рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v. Bulgaria), пп. 103 et seq., п. 42 рішення від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України»).

Крім того, вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, серед іншого, покази свідків та висновки судових експертиз (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» (Tanrikulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, пп. 104 et seq., ECHR 1999-IV, та «Гюль проти Туреччини» (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).

Частиною 2 ст. 307 КПК України встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

За наведених обставин, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити скаргу та скасувати постанову старшого слідчого відділу поліції № 1 (м. Знам?янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 від 21.02.2022 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000127 від 21.07.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 167 КК України.

Керуючись ст.ст. 303-304, 307, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого відділу поліції №1 (м. Знам?янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000127 від 21.07.2020 задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого відділу поліції № 1 (м. Знам?янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 від 21.02.2022 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000127 від 21.07.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 167 КК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1