Справа № 361/444/23
Провадження № 1-кс/361/93/23
БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Ухвала
18 січня 2023 року м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
До Броварського міськрайонного суду Київської області подано клопотання слідчого слідчого відділу Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 ,погодженого з прокурором Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , речами вилученими під час проведення особистого обшуку, а саме: курткою червоного кольору, яку запаковано до спеціального пакету № WAR 1830613.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 11.01.2023 приблизно о 16:23 шляхом вільного доступа ОСОБА_5 перебуваючи в приміщенні магазину "Фора", який розташований за адресою: м.Бровари вул. Незалежності, 7 викрав мобільний телефон марки " Samsung Galaxy А32".
Окрім цього, досудовим розслідуванням установлено, що 11 січня 2023 року, о 16 годині 23 хвилин ОСОБА_5 перебуваючи за адресою: Київська область, місто Бровари, бульвар Незалежності, 7, поруч із магазином «Фора», підійшов до вхідних дверей підсобного приміщення вказаного магазину, які розташовані позаду даного магазину, та застосовуючи фізичну силу рук, проник до вказаного підсобного приміщення, звернув свою увагу на службовий мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy A32», чорного кольору, який знаходився на столі, який належний ТОВ «Фора». Після чого, у ОСОБА_5 виник умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна.
У подальшому, ОСОБА_5 перебуваючи в підсобному приміщенні магазину «Фора», що знаходиться за адресою: Київська область, м. Бровари, бульвар Незалежності, 7, діючи в умовах воєнного стану, відповідно до Закону України від 24 лютого 2022 року №2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» та указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», указу Президента України від 17 серпня 2022 року №573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», Закону України від 17 серпня 2022 року №2500-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», Закону України від 16 листопада 2022 року №2738-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», реалізуючи свій умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, маючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх негативні наслідки, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, взяв своєю правою рукою службовий мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy A32», чорного кольору, який належний ТОВ «Фора» та помістив його до правої кишені куртки, в яку був одягнений.
12.01.2022 року постановою слідчого вилучені під час особистого обшуку у ОСОБА_6 речі, а саме: мобільний телефон марки «Самсунг» моделі SM A325F/DS, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 із наліпкою білого кольору в чохлі чорного кольору з наліпкою біло-чорного медведя, який запаковано до спеціального пакету № ВУМ 2000701, куртка червоного кольору, яку запаковано до спеціального пакету № WAR 1830613, визнано речовими доказами, оскільки вказані речі є предметом вчинення кримінального правопорушення, які зберегли на собі його сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Слідчий у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання клопотання, проте подав через канцелярію суду заяву, в якій просив проводити розгляд клопотання без його участі.
Підозрюваний ОСОБА_5 до суду не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання клопотання.
Згідно частини 4 статті 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження, не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям у судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні.
Дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, слідчим суддею встановлено наступне.
Із протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 12.01.2023 року встановлено, що під час особистого обшуку ОСОБА_5 вилучено мобільний телефон марки «Самсунг» моделі SM A325F/DS, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 із наліпкою білого кольору в чохлі чорного кольору з наліпкою біло-чорного медведя, який запаковано до спеціального пакету № ВУМ 2000701, куртку червоного кольору, яку запаковано до спеціального пакету № WAR 1830613.
При цьому, 12.01.2023 року постановою слідчого слідчого відділу Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , мобільний телефон марки «Самсунг» моделі SM A325F/DS, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 із наліпкою білого кольору в чохлі чорного кольору з наліпкою біло-чорного медведя, який запаковано до спеціального пакету № ВУМ 2000701 і куртку червоного кольору, яку запаковано до спеціального пакету № WAR 1830613, визнано речовими доказами, у межах вказаного кримінального провадження.
Слідчим суддею встановлено, що з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно прокурор звернувся до слідчого судді 17 січня 2023 року, направивши його засобами поштового зв`язку з відділення пошти 12.01.2023 року, тобто у межах строку, визначеного ч. 5 ст. 171 КПК України.
Кримінальний процесуальний кодекс України вимагає обов`язкового дотримання вимог закону при оформленні всіх процесуальних документів, надаючи цим вимогам принциповий характер. Отже, якщо закон визначив, що клопотання про накладення арешту на майно повинно відповідати вимогам визначеним статті 171 КПК України, то ініціатор клопотання повинен неухильного їх дотримуватися.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до ч. 1 ст. 168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208, 298-2 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом.
Згідно абз. 1 ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
У відповідності до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Так, згідно зі ст. 171 КПК України у клопотанні прокурора, слідчого повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень ст. 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна. Вказана норма також узгоджується зі статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
У відповідності до приписів ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Слідчий суддя вважає, що на даний час матеріали клопотання свідчать про те, що майно, яке визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, відповідає критеріям ч. 1 ст. 170 КПК України, а саме є доказом кримінального правопорушення і відноситься до категорії речових доказів.
Слідчий суддя при вирішенні питання про накладення арешту на майно, враховує розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; ту обставину, що вилучене майно згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 12.01.2023 року, було визнано речовими доказами; наслідки накладення арешту на майно, тому вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора та накласти арешт на куртку червоного кольору, яку запаковано до спеціального пакету № WAR 1830613 із забороною відчуження, розпорядження та користування. На даний час, будь-яких суттєвих негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.
На підставі викладеного, керуючись статтями 170-173, 370-372, 376, 395 КПК України слідчий суддя,
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт із позбавленням права відчуження, розпорядження та користування ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , речами вилученими під час проведення особистого обшуку, а саме: курткою червоного кольору, яку запаковано до спеціального пакету № WAR 1830613.
Організацію виконання ухвали та контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого відділу Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 .
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1