ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 636/124/23 Головуючий 1ї інстанції: ОСОБА_1
Апеляційне провадження № 11-сс/818/195/23 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія: домашній арешт
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харків в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 12 січня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором Чугуївської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000054 від 10 січня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, -

У С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Слідчим відділом Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000054 від 10.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 10 січня 2023 року, приблизно о 15 годині, ОСОБА_8 знаходився разом зі своїм знайомим за адресою: АДРЕСА_1 , де останні знаходилися після спільного вживання спиртних напоїв, та між ними виник конфлікт. В ході конфлікту, що стався на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, між ОСОБА_8 та потерпілим виникла бійка, під час якої у ОСОБА_8 узяв до рук ніж та завдав один удар потерпілому в область живота, а саме колото-різану рану передньої черевної стінки, проникаюче в черевну порожнину, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани передньої черевної стінки, проникаюче в черевну порожнину, поранення ділянки тонкого кишківника. Надалі, ОСОБА_8 самостійно припинив свої протиправні дії.

10.01.2023 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України.

11.01.2023 року слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором, про застосування запобіжного заходу виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та наявність ризиків, передбачених п.1,3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 12 січня 2023 року відмовлено у задоволені клопотання слідчого, застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 з покладенням на нього обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання; не спілкуватись з свідками, експертами, спеціалістами, потерпілим у даному кримінальному провадженні без присутності слідчого, прокурора або суду.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

Прокурор у кримінальному провадженні подав апеляційну скаргу, в якій просить зазначену ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого про застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення розміру застави.

На думку прокурора, у зв`язку з існуванням ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, з метою виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, враховуючи що він вчинив злочин, що відноситься до категорії тяжких злочинів, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить досягнення мети кримінального провадження, а також не зможе запобігти зазначеним ризикам.

Позиції інших учасників судового провадження

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора на підтримання вимог апеляційної скарги, пояснення підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Мотиви суду

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми обрання запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно зі ст.2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Згідно ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо слідчий доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України", при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів. Під час обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини. Сама по собі наявність ризиків та обґрунтованої підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення не свідчить про необхідність застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та неможливість застосування інших запобіжних заходів.

Відповідно до вимог пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного, обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Крім того, колегія суддів враховує рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти долученого Королівства», де зазначено, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого та застосовуючи до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту слідчий суддя виходив з того, що стороною обвинувачення не доведено обставини недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді, оскільки він ґрунтується на нормах чинного законодавства.

Так, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих йому дій, передбачених ч.1 ст.121 КК України, підтверджується відомостями, доданими до клопотання слідчого, тому такі висновки слідчого судді є обґрунтованими та не оскаржуються в апеляційній скарзі, як прокурором, так і з цих підстав сторона захисту не подавала скаргу.

Зважуючи на такий обсяг, відомості судового провадження об`єктивно свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, як вжиття запобіжних заходів у зв`язку з наявністю саме обґрунтованої підозри, так як наявні у матеріалах провадження докази формують внутрішнє переконання за принципом поза розумного сумніву (в тому числі у стороннього неупередженого спостерігача) причетності ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення, згідно підозри.

Разом з цим, обґрунтованість підозри свідчить про достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, що пов`язані з ризиками але запобігти цим ризикам, як правильно зазначив слідчий суддя, можливо шляхом застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, який відповідно до справи ЄСПЛ «Манчіні проти Італії» прирівняно до позбавлення волі, тобто домашній арешт може цілком забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Як убачається з оскаржуваної ухвали, слідчий суддя досліджував не лише обґрунтованість підозри та наявність ризиків у даному кримінальному провадженні, а й дієвість конкретного запобіжного заходу для дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Отже, відмовляючи у задоволені клопотання слідчого, погодженого з прокурором про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та обираючи запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя врахував всі характеризуючі відомості про особу підозрюваного, який має зареєстроване та постійне місце проживання, є пенсіонером, інвалідом ІІІ групи, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, на цьому етапі кримінального провадження зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України .

Колегія суддів зазначає, що самі дії, згідно підозри, які вчинені підозрюваним та ймовірність призначення йому суворого покарання, за відсутності конкретних фактів ухилення його від слідства та суду, переховування, перешкоджання досудовому розслідуванню у будь-який спосіб, на що посилався прокурор в апеляційній скарзі, не свідчить про недостатність запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Посилання апелянта на наявність ризику незаконного впливу підозрюваним на потерпілого та свідків є обґрунтованими, проте, оскаржуваною ухвалою було покладено на ОСОБА_8 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, серед яких є і обов`язок утримуватись від спілкування з потерпілим та свідками у кримінальному провадженні, а тому такий ризик усунений застосованим на цей час запобіжним заходом.

Доводи, на які посилається в апеляційній скарзі прокурор щодо нездатності застосованого запобіжного заходу забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного з огляду на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім інкримінованих йому кримінального правопорушення та нездатність запобігти доведеним у ході розгляду клопотання ризикам, на думку колегії суддів, є непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує застосування запобіжних заходів, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для зобов`язання ОСОБА_8 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду у кримінальному провадженні та належним чином мотивував своє рішення.

Крім того, відомостей про те, що підозрюваний, після застосування відносно нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту: переховувався від органу досудового розслідування або суду; намагався знищити або приховати речі чи документи, що можуть бути використані як докази його вини; здійснював незаконний вплив на свідків або потерпілого; перешкоджав кримінальному провадженню іншим чином; вчинив інше кримінальне правопорушення - прокурором не надано, а тому висновок слідчого судді про обрання саме такого запобіжного заходу є обґрунтованим.

За викладених обставин у сукупності колегія суддів дійшла висновку, що саме запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на підозрюваного певних обов`язків в повній мірі відповідає меті його застосування - забезпеченню виконання підозрюваних покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Крім того, колегія суддів враховує, що підозрюваний з`явився за вимогою суду в судове засідання апеляційного суду, що свідчить про дотримання підозрюваним покладеним на нього обов`язків, а прокурор не надав апеляційному суду будь-яких відомостей про те, що підозрюваний вже після застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, порушував умови і не дотримувався покладених на нього обов`язків.

Разом з цим, відповідно до вимог ч.4 ст.196 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою статті 197 цього Кодексу.

Колегія суддів не може погодитись з визначеним слідчим суддею строку застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, який усупереч вимог ч.4 ст.196 КПК України не визначив дати закінчення дії ухвали, та лише зазначив, що ухвала діє протягом 2-х місяців з моменту її постановлення, але не більше строку досудового розслідування.

За таких обставин, виходячи з положень п.2 ч.3 ст.407 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали.

Так, частиною 6 ст.181 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців та відповідно до ч.4 ст.176 КПК України запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування.

Як визначено п.4 ч.3 ст.219 КПК України, досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

З матеріалів судового провадження вбачається, що у межах кримінального провадження № 0000054 від 10.01.2023 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру 10.01.2023 року.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про необхідність встановлення строку покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України до 11 березня 2023 року.

За викладених у сукупності обставин колегія суддів дійшла висновку, що саме запобіжний захід у цілодобового домашнього арешту, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України в повній мірі відповідає меті його застосування - забезпеченню виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Разом з цим, при виявленні обставин, які будуть свідчити про фактичну неефективність особистого зобов`язання прокурор разом зі слідчим не позбавлений процесуальної можливості звернутись з відповідним клопотанням до судді, щодо зміни запобіжного заходу на більш суворий.

З огляду на викладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову у задоволені клопотання слідчого.

Керуючись ст.404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 12 січня 2023 року скасувати та постановити нову.

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором Чугуївської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 .

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем фактичного місця проживання та заборонити підозрюваному ОСОБА_8 цілодобово залишати житло - будинок АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора, суду, строком на 60 діб, а саме до 11 березня 2023 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, а саме:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за першою вимогою;

3) повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання;

4) не спілкуватись з свідками, експертами, спеціалістами, потерпілим у даному кримінальному провадженні без присутності слідчого, прокурора або суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Колегія суддів:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4