Справа № 159/4325/22
Провадження № 1-кс/159/2075/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 листопада 2022 року м. Ковель

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ковель клопотання слідчого СВ Ковельського районного управління поліції ГУНП у Волинській області капітана поліції ОСОБА_4 у кримінальному провадженні внесеному в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 10000079, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Городилець Турійського району Волинської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні доньок ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-
ВСТАНОВИВ:
04 листопада 2022 до слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області надійшло клопотання слідчого СВ Ковельського районного управління поліції ГУНП у Волинській області капітана поліції ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .
В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та невстановлена в ході досудового розслідування особа, достовірно знаючи про обмеження щодо виїзду громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років за кордон на період дії воєнного стану, введеного 24 лютого 2022 року відповідно до Указу Президента України № 64/2022, затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, строком на 30 діб, який продовжено до 25 листопада 2022 року, вступили в організовану групу, яку на весні 2022 року створив та очолив ОСОБА_12 , з метою незаконного збагачення, маючи умисел на організацію незаконного переправлення осіб призовного віку через державний кордон України. ОСОБА_12 для реалізації злочинного плану підшукав невстановлену в ході досудового розслідування особу, як суб`єкта господарської діяльності у сфері вантажних автомобільних перевезень, що має ліцензію на міжнародні перевезення вантажів вантажними автомобілями та має доступ до системи «Шлях». Після цього ОСОБА_12 домовився із невстановленою в ході досудового розслідування особою про те, що вона буде вносити відомості у систему «Шлях» про підшуканих осіб призовного віку, які бажають за грошову винагороду виїхати за межі території України, для їх подальшого безперешкодного перетину державного кордону України. Згідно з розподілом функцій ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , своїм автомобільним транспортом за вказівкою ОСОБА_12 мають забезпечити перевезення осіб, які виявили бажання виїхати за межі України, отримувати обговорену суму винагороди, та через невстановлених досудовим розслідуванням осіб, передавати її ОСОБА_12 , частину грошей лишивши собі за виконану роботу.
У кінці жовтня 2022 року, ОСОБА_12 за допомогою соціальних мереж підшукав ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителя м. Івано Франківськ, ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителя м. Луцьк Волинської області, ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жителя м. Дніпро Дніпропетровської області, ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , жителя м. Чортків Тернопільської області та ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , жителя м. Вільнянськ Запорізької області, які будучи особами призовного віку надали свою згоду на переправлення через кордон до Республіки Польща за грошову винагороду. Використовуючи мобільний месенджер ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 на вимогу ОСОБА_12 переслали фотокопії своїх закордонних паспортів та повні анкетні дані, у подальшому за допомогою засобів телефонного зв`язку було обумовлено розмір грошової винагороди за надані послуги, а саме ОСОБА_15 у сумі 3 000 ЄВРО, із ОСОБА_16 у сумі 3000 4000 доларів США, із ОСОБА_14 у сумі 3000 доларів США, із ОСОБА_17 у сумі 3000 доларів США, із ОСОБА_13 у сумі 5000 доларів США, частину з яких як аванс останній передав у кінці жовтня 2022 року невстановленій особі у м. Івано - Франківськ, та те, що їм необхідно приїхати у м. Володимир Волинської області, звідки їх буде перевезено до Республіки Польща. У подальшому, невстановлена в ході досудового розслідування особа, у невстановленому місці та у невстановлений час, внесла відомості у систему «Шлях» про ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 як водіїв вантажних транспортних засобів. Після цього, 01.11.2022 ОСОБА_12 надав вказівку ОСОБА_6 здійснити незаконне перевезення вказаних осіб до Республіки Польща через пункт пропуску «Угринів», що на території Львівської області 02.11.2022.
У свою чергу ОСОБА_11 01.11.2022 отримавши від ОСОБА_6 контактні номери телефонів осіб яких необхідно незаконно переправити за кордон, та надав їх ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_18 , які мають право безперешкодного виїзду за кордон, та довів до їх відома, що використовуючи свої автомобілі вони мають забрати вказаних осіб з м. Володимир і перевезти до Республіки Польща через пункт пропуску «Угринів», а саме ОСОБА_13 та ОСОБА_14 буде вивозити ОСОБА_9 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 буде ОСОБА_10 , ОСОБА_17 буде вивозити ОСОБА_18 . Так, ОСОБА_10 , попередньо домовившись за допомогою телефонних засобів зв`язку із ОСОБА_15 та ОСОБА_16 про зустріч у м. Володимир, 02.11.2022 близько 08 год., на автобусній станції зустрілась з останніми, вони сіли до належного їй автомобіля «Вольксваген Пасат» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , після чого всі разом вирушили у бік державного кордону України в напрямку пункту пропуску «Угринів». 02.11.2022 близько 09 години автомобіль під керуванням ОСОБА_10 з пасажирами ОСОБА_15 та ОСОБА_16 був зупинений працівниками УСБУ у Волинській області між м. Нововолинськ та с. Литовеж Володимир Волинського району Волинської області.
Так, ОСОБА_18 , попередньо домовившись за допомогою телефонних засобів зв`язку із ОСОБА_17 про зустріч у м. Володимир, 02.11.2022 близько 08 год., на автобусній станції
зустрілась з останнім, він сів до її автомобіля «Пежо Боксер Максі» реєстраційний номерний
знак НОМЕР_2 , після чого вони разом вирушили у бік державного кордону України в напрямку пункту пропуску «Угринів». 02.11.2022 близько 09 години автомобіль під керуванням ОСОБА_18 з пасажиром ОСОБА_17 був зупинений працівниками УСБУ у Волинській області між м. Нововолинськ та с. Литовеж Володимир Волинського району Волинської області.
Так, ОСОБА_9 , попередньо домовившись за допомогою телефонних засобів зв`язку із ОСОБА_13 та ОСОБА_14 про зустріч у м. Володимир, 02.11.2022 близько 09 год., на автобусній станції зустрілась з останніми, вони сіли до її автомобіля «Рено Мастер» реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , після чого ОСОБА_9 відразу була затримана.
Відомості про вказане кримінальне правопорушення, відповідно до вимог ч.ч. 1, 4, 5 ст. 214 КПК України, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 серпня 2022 року за № 10000079, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, викладених в клопотанні.
Прокурор наполягав на задоволенні клопотання, зазначив, що менш суворий запобіжний захід не може забезпечити виконання підозрюваним обов`язків.
Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні визнав вину в рамках пред`явленої підозри, пояснив, що він не збирається переховуватися від слідства та суду, та просив обрати йому запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Захисник в судовому засіданні заперечувала щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважала можливим застосувати до ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з ізоляцією від суспільства.
Вислухавши думку прокурора, слідчого, захисника та підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Кримінальне провадження зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 10000079, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
03 листопада 2022 року слідчим СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області повідомлено ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Слідчий в своєму клопотанні зазначає, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 є запобігання ризикам, які передбачені п.1 та п.3 ст.177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 покладається на те, що останній перебуваючи на волі не зможе забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а саме може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, вказаний ризик обґрунтовується тяжкістю покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, що загрожує йому у разі визнання винуватим у злочині, у вчиненні якого він підозрюється, тим більше, що останній має зв`язки та можливості виїзду за кордон; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних та обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні, які на даний час досудовим розслідуванням встановлені не в повному обсязі.
В клопотанні слідчий вказує, що необхідність обрання відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою обумовлено тим, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти встановленим та доведеним під час досудового розслідування ризикам.
Згідно ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.
Слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у п. 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, підтверджується також зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 02.11.2022, згідно якого зафіксовано осіб і транспортний засіб, за допомогою якого ОСОБА_10 перевозила їх з м. Володимир в напрямку пункту пропуску «Угринів», крім того у ОСОБА_15 та ОСОБА_16 виявлено і вилучено заздалегідь обговорені і приготовані суми коштів для розрахунку за перетин через кордон; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 02.11.2022, згідно якого встановлено відомі йому обставини організації переправлення його за кордон; протоколом огляду місця події від 02.11.2022, згідно якого зафіксовано особу і транспортний засіб, за допомогою якого ОСОБА_9 мала намір перевезти їх з м. Володимир в напрямку пункту пропуску «Угринів»; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 02.11.2022, згідно якого встановлено відомі йому обставини організації переправлення його за кордон; протоколом огляду місця події від 02.11.2022, згідно якого зафіксовано особу і транспортний засіб, за допомогою якого ОСОБА_18 перевозила її з м. Володимир в напрямку пункту пропуску «Угринів», крім того у ОСОБА_17 виявлено і вилучено заздалегідь обговорені і приготовані суму коштів для розрахунку за перетин через кордон; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 02.11.2022, згідно якого встановлено відомі йому обставини організації переправлення його за кордон; протоколом допиту свідка ОСОБА_18 від 02.11.2022, згідно якого встановлено відомі їй обставини організації переправлення осіб за кордон; протоколом огляду речей, які мають значення речових доказів, а саме мобільного телефону, який вилучено у ОСОБА_9 від 02.11.2022, згідно якого встановлено контакти та переписки учасників організованої групи; протоколами допитів підозрюваних ОСОБА_10 та ОСОБА_9 згідно яких встановлено відомі їм обставини організації переправлення осіб за кордон.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку, не вирішуючи питання щодо правильності кваліфікації дій підозрюваного, вважає, що наявні у провадженні докази свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язують її з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане правопорушення.
Частиною 1 ст. 177 КПК України передбачено забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Як вбачається з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних засобів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Слідчий суддя, з`ясовуючи наявність зазначених слідчим ризиків, виходить з наступного.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини - рішення «Бекчиєв проти Молдови», § 58, ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.
Оцінюючи ризик переховування ОСОБА_6 від слідства та суду з позиції практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що вивченням даних про особистість підозрюваного встановлено, що останній зареєстрований в с. Городилець Ковельського району Волинської області, є особою працездатного віку, однак офіційно не працевлаштований, повною мірою усвідомлює неможливість уникнення покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк з конфіскацією майна, перебуваючи на волі, здатний легко долати моральні бар`єри і застороги, законні заборони, загроза покарання може спонукати його до вчинків, які дозволять цієї загрози уникнути, а тому існує ймовірність того, що останній може переховуватися від слідства та суду.

Ризик переховування підозрюваного від суду підтверджується також тим, що підозрюваний ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів та передбачає покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років. За таких обставин, у разі доведення вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, до останнього буде застосоване виключно реальне покарання у виді позбавлення волі. Наведена обставина у виді безальтернативності та тяжкості покарання, на переконання суду, сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного вчинити дії з метою переховування від суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Ризик незаконного впливу на свідків, інших підозрюваних та обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні суд вважає обґрунтованим, оскільки підозрюваному відомі особи підозрюваних та свідків по даному кримінальному провадженні, тому перебуваючи на волі підозрюваний зможе здійснити на них вплив з метою зміни показань щодо його участі та ролі у вчиненні кримінального правопорушення для уникнення останнім кримінальної відповідальності. Також при оцінці ризику впливу на свідків по кримінальному провадженні суд враховує встановлений нормами КПК України порядок безпосереднього сприйняття судом показів від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, із забезпеченням права обвинуваченого на перехресний допит. Суд під час судового провадження може обґрунтовувати свої висновки лише на показах, які він безпосередньо сприймав, отримав усно від свідків (ст. 23 КПК України). Тобто, ризик незаконного впливу на свідків існує як на початковому етапі кримінального провадження, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показів від свідків та дослідження їх судом.

Беззаперечних даних, які б виключали вказані ризики, слідчим суддею на даний час не встановлено і стороною захисту не надано.
Таким чином, в діях підозрюваного ОСОБА_6 встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме: ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду та ризик незаконного впливу на свідків, інших підозрюваних та обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Таким чином, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винним в кримінальному правопорушенні, з урахуванням обставин, якими підтверджується зазначений в клопотанні ризики, у слідчого судді є підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 .
Застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити виконання покладених процесуальних обов`язків, та запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
З огляду на викладене, оцінивши обставини, зазначені в ст.178 КПК України, а також наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 вказаного кримінального правопорушення, те, що останній, залишаючись на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, впливати на свідків та інших підозрюваних в даному кримінальному провадженні, враховуючи дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 слідчий суддя вважає, що запобігання передбаченим ст.177 КПК України ризикам, можливо лише шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_9 слідчий суддя своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим кодексом. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу, будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави.
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Відповідно до п. 2 ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, становить від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Частиною 5 ст. 182 КПК України визначено межі розміру застави у випадку вчинення тяжкого злочину. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Із наведених норм КПК України вбачається, що використання законодавцем терміну "у виключних випадках", по суті, є оціночним критерієм щодо здатності або нездатності забезпечити виконання обов`язків підозрюваним. У такому випадку для слідчого судді, орієнтирами для визначення розміру застави може бути майновий стан підозрюваного, розмір майнової шкоди або доходу, в отриманні якого він підозрюється, сума неправомірної вигоди. Сума застави, на переконання слідчого судді, повинна бути такою, щоб, з одного боку, загроза втрати внесеної суми утримувала підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не була завідомо непомірною для підозрюваного, що призведе до неможливості виконання застави.
Розмір неправомірної вигоди, яка була обумовлена підозрюваним ОСОБА_6 дає підстави вважати слідчому судді, що розмір застави по даному кримінальному провадженню має бути таким, щоб міг забезпечити виконання підозрюваним обов`язків, встановлених КПК України.
Таким чином вбачається наявність виключного випадку, що дає можливість визначити розмір застави підозрюваному понад межі, встановлені ч. 5 ст. 182 КПК України.
Враховуючи матеріальний та соціальний стан підозрюваного, суспільний резонанс кримінальних правопорушень вказаної категорії в умовах воєнного стану, слідчий суддя вважає обґрунтованим розмір застави на рівні 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 372150 грн.
На переконання слідчого судді, такий розмір застави не є завідомо непомірним для підозрюваного та виправдовує той ступінь довіри, при якому перспектива втрати підозрюваним застави саме в такому розмірі, є достатнім стримуючим засобом для нього.
Керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Ковельського районного управління поліції ГУНП у Волинській області капітана поліції ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, задовольнити.
Застосувати запобіжний захід - тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на шістдесят днів з моменту його затримання, з утриманням її в ІТТ № 2 ГУНП у Волинській області, ДУ "Луцький слідчий ізолятор".
Строк тримання під вартою обчислювати з 02.11.2022 з 23 год. 58 хв.
Встановити строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою 01 січня 2023 року включно.
Відповідно до ч. 5 ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України, визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 обов`язків у розмірі 150 прожиткових мінімуми для працездатних осіб, що становить 372150 (триста сімдесят дві тисячі сто п`ятдесят) гривень 00 коп., які необхідно внести у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду.
Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Ковельського міськрайонного суду Волинської області.
Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.
В разі внесення застави, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, з під варти у зв`язку з внесенням застави. Після внесення застави підозрюваний ОСОБА_6 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
В разі внесення застави покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:
- не відлучатися без дозволу слідчого із с. Городилець Ковельського району Волинської області;
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи та зміну контактного номеру телефону;
В разі внесення застави, строк дії покладених на ОСОБА_6 обов`язків не може перевищувати двох місяців з моменту внесення застави.
Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного та його явки за викликом.
У випадку невиконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених обов`язків, застава буде звернута в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України й використана у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1