Справа № 562/1927/21
В И Р О К

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

19.04.2023 року.

Здолбунівський районний суд Рівненської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представника-потерпілого адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого в режимі ВКЗ ОСОБА_6 ,

його захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Здолбунів Рівненської області кримінальне провадження №0004461 про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Здолбунів Рівненської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрований по АДРЕСА_1 , раніше судимого, востаннє 06 листопада 2018 року Здолбунівським районним судом Рівненської області за ч.2 ст.309 КК України із застосуванням ст.75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, -

в с т а н о в и в :

У період часу з 05 по 06 грудня 2020 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем свого проживання в квартирі АДРЕСА_2 , на ґрунті особистої неприязні до ОСОБА_8 , з якою раніше перебував у близьких відносинах, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті іншої людини та бажаючи її настання, умисно наніс останній численні удари тупими предметами по голові, тулубу та кінцівках, спричинивши легкі тілесні ушкодження, та один удар ножем в ліву частину спини, завдавши ОСОБА_8 тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння у вигляді рани на лівій половині спини на відстані близько 6-7см нижче нижнього кута лівої лопатки та на відстані близько 114см від підошвеного краю стопи, що продовжується раневим каналом, який йде через підшкірно-жирову клітковину, з пошкодженням міжреберного м`язу вздовж верхнього краю 10 ребра (9-й міжреберний проміжок), проникає в ліву плевральну порожнину і закінчується в товщі тканини нижньої долі лівої легені. Внаслідок проникаючого ножового колото-різаного поранення грудей з ушкодженням лівої легені ОСОБА_8 померла на місці від масивної крововтрати, зовнішньої та внутрішньо-грудної кровотечі.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ч.1 ст.115 КК України визнав частково та по суті пояснив, що точної дати не пам`ятає вранці, можливо 05 грудня 2020 року він прокинувся вдома за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 та переглядаючи в галереї мобільного телефону фотографії побачив ОСОБА_8 з іншим. Оскільки до ОСОБА_8 , яку знав близько семі років, він мав почуття любові, та яка разом з ним була останній тиждень, то на цьому ґрунті між ними виникла сварка, а потім бійка, під час якої остання взяла на кухні кухонного ножа та кинулась на нього. Куди саме та як він наносив ОСОБА_8 удари не пам`ятає, але коли остання намагалася вийти з квартири, то він наздогнав її та вдарив в спину ножем, від якого вона впала на підлогу. У цей час в квартирі більше нікого не було, а його мати знаходилася на роботі. Раніше між ними також були сварки через хлопця ОСОБА_8 . Залишивши останню в квартирі, він пішов прогулятися, а коли через годину-півтори повернувся, то вона не подавала ознак життя, пульс був відсутній. Злякавшись скоєного він замотав ОСОБА_8 у килим та зніс її у підвал, яким користувався лише він. Поприбиравши в квартирі, речі останньої, ножі та інші предмети він склав у пакети і також заніс у підвал, а два її телефони викинув у смітник. Про його розшук він дізнався пізніше, але боявся зізнатися та переховувався. У скоєному щиро кається, але наміру вбивати ОСОБА_8 у нього не було. Цивільний позов потерпілої про відшкодування матеріальної шкоди не визнає та просить відмовити.

Оцінюючи зібрані в справі докази, досліджені у судовому засіданні в їх сукупності суд, незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини в умисному вбивстві ОСОБА_8 , яке розцінює як обраний ним спосіб захисту, вважає, що вина ОСОБА_6 у скоєному кримінальному правопорушенні доведена повністю.

Так, допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 показала, що востаннє зі своєю донькою ОСОБА_8 вона бачилася 30 листопада 2020 року близько 20 години перед виходом в магазин, яка мала при собі близько 7000 грн., з яких дала їй 400 грн. на придбання джинсів, а також телефони марки «Samsung Galaxi A30» вартістю 7572,82 грн. та марки «Redmi Note 8» вартістю 6500 грн., придбаного в Чехії, золоті сережки вартістю 5075 грн., золотий ланцюжок вартістю 15500 грн., срібну каблучку з позолотою вартістю 625 грн., якими після вбивства розпорядився ОСОБА_6 , та інші прикраси. Після того як донька не повернулася та на телефонні дзвінки не відповідала, вона звернулася в поліцію і близько 17:00 години 04 грудня 2020 року ОСОБА_8 передзвонила їй, але говорила дуже тихо і було нечутно. А тому через деякий час знову неодноразово зверталася до поліції. Шукали доньку через її знайомих та ОСОБА_6 , з яким неодноразово виникали конфліктні ситуації та який переслідував ОСОБА_8 , погрожував їй, з приводу чого на дії ОСОБА_6 вона особисто та донька зверталися в поліцію. Однак щодо місця перебування доньки останній казав, що нічого не знає, приховував вчинений ним злочин, не надав своєчасної допомоги та не викликав для неї швидку медичну допомогу. А тому просить найсуворішого для нього покарання. Цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди на загальну суму 45595,69 грн. з урахуванням інфляційних втрат та відсотків за користування коштами підтримує повністю та просить задоволити.

Аналогічні показання щодо стосунків обвинуваченого з ОСОБА_8 та обставини пошуку останньої після зникнення в грудні 2020 року надав потерпілий ОСОБА_11 .

Показання потерпілих щодо відносин, які були між ОСОБА_6 і ОСОБА_8 , та їх характер підтверджуються також показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , а щодо висловлення обвинуваченим погроз та завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_8 свідка ОСОБА_16 , який з жовтня 2020 року по 28 листопада 2020 року зустрічався з останньою та яка розповідала йому щодо ОСОБА_6 , як про її колишнього хлопця, близькість цих відносин не заперечував в судовому засіданні і обвинувачений.

Свідок ОСОБА_17 підтвердила також обставини користування ОСОБА_8 мобільними телефонами марки «Samsung Galaxi A30» та марки «Redmi Note 8».

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 показала, що її син ОСОБА_6 протягом тривалого часу зустрічався з ОСОБА_8 та остання час від час проживала з сином разом в квартирі, однак через вживання наркотичних засобів покійний чоловік ОСОБА_19 заборонив їй приходити до них. Після смерті чоловіка ОСОБА_8 знову почала до них приходити, запевнила, що не вживає наркотичних засобів. Востаннє ОСОБА_8 вона бачила 5 чи 6 грудня 2020 року у них в квартирі. Близько 8 години вона пішла на добове чергування на роботу, а коли повернулася наступного дня, то ОСОБА_8 не було, а син казав, що вона пішла.

Крім того, показання обвинуваченого, потерпілих та свідків щодо обставин події узгоджуються з дослідженими судом письмовими доказами та протоколами проведених слідчий дій, а саме:

- протоколом прийняття заяви ОСОБА_4 про вчинене кримінальне правопорушення від 22 грудня 2020 року, за яким 28 листопада 2020 року її донька ОСОБА_8 пішла в магазин та не повернулася, реєстрацією цього факту та внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004461 /а1-4, 25 т.1/;

- протоколом огляду місця події від 22 грудня 2020 року за місце проживання ОСОБА_8 , під час якого вилучені особисті речі останньої (зубна щітка та щітка для волосся) /а.с.26-31 т.1/;

- протоколом санкціонованого судом обшуку від 06 січня 2021 року, під час якого за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_6 в квартирі АДРЕСА_2 було виявлено та вилучено, зокрема, змиви з підлоги та стін квартири, а з належного останньому підвального приміщення тіло ОСОБА_8 , загорнуте в ковдру, пакети з її речами та іншими предметами з місця події /а.с.43-112 т.1/;

- протоколом огляду трупа від 07 січня 2021 року, під час якого, зокрема, виявлено та вилучено з трупа ОСОБА_8 її одяг (кофта червоного кольору, джинси світло-сині, ремінь чорний, бюстгальтер червоний, шкарпетки), хрестик з металу жовтого кольору, та відібрані біологічні зразки для експертного дослідження /а.с.121-138 т.1/;

- протоколом огляду речей ОСОБА_8 - хрестика з металу жовтого кольору та дві каблучки з металу білого кольору (а.с.110-112 т.3/;

- протоколом пред`явлення трупа для впізнання від 07 січня 2021 року, за яким потерпілий ОСОБА_11 впізнав свою доньку ОСОБА_8 /а.с.139-140 т.1/;

- протоколами пред`явлення особи для впізнання від 05 січня 2021 року під час якого свідок ОСОБА_15 впізнав ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , яких 30 листопада 2020 року близько 22:30 години підвозив з м Рівне до м.Здолбунів Рівненської області та остання, при цьому через порвану куртку плакала, спочатку просила відвезти її назад в м.Рівне, але потім сказала, що все добре і залишитися в м.Здолбунів /а.с.19-24 т.2/;

- протоколами проведення слідчого експерименту від 30 березня 2021 року, 14 травня 2021 року та 21 травня 2021 року, під час яких свідки ОСОБА_18 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 розповіли та показали на місці про обставини події /а.с.36-44, 52-59,60-68 т.2/;

- протоколами тимчасового доступу до інформації в оператора мобільного зв`язку від 10 лютого 2021 року та інформацією Управління оперативно-технічних заходів ГУНП в Рівненській області щодо здійснення дзвінків та відправку СМ-повідомлень з абонентських номерів та мобільних терміналів, за яким з мобільного номера НОМЕР_1 , яким користувалася ОСОБА_8 , 04 грудня 2020 року о 19:01:23 годині здійснено дзвінок на мобільний номер НОМЕР_2 , належний потерпілій ОСОБА_4 (тривалість спілкування 01:27 хвилин) а останній вхідний на номер НОМЕР_1 здійснено 05 грудня 2020 року о 11:16:42 годині /а.с.142-143 т.2/.

Згідно висновку експерта №07 при проведенні судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_8 було виявлено такі тілесні ушкодження як:

- крововилив на слизовій оболонці верхньої губи справа, садно в лобній ділянці від середини лівої брови з розповсюдженням в правий бік до зовнішнього кута правої брови, крововиливи під м`які тканини голови з внутрішньої поверхні: в лобно-тім`яно-скроневій ділянці, в лобній ділянці справа, в тім`яній ділянці справа, в скроневій ділянці справа, в потиличній ділянці справа та в потиличній ділянці посередині, в правий скронею м`яз, множинних синців та саден тулуба, верхніх та нижніх кінцівок, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень, як кожне окремо так і в своїй сукупності, достовірно встановити кількість яких не є можливим, так як мають зливний характер та розташовані на суміжних ділянках і не перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням її смерті;

- рану на лівій половині спини на відстані близько 6-7см нижче нижнього кута лівої лопатки та на відстані близько 114см від підошвеного краю стопи, що продовжується раневим каналом, який йде через підшкірно-жирову клітковину, з пошкодженням міжреберного м`язу вздовж верхнього краю 10 ребра (9-й міжреберний проміжок), проникає в ліву плевральну порожнину і закінчується в товщі тканини нижньої долі лівої легені, раневий канал має напрямок ззаду-допереду, зверху-донизу та дещо зліва-направо, загальною довжиною раневого каналу близько 8см.

Указане ушкодження у вигляді рани перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті ОСОБА_8 за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення та згідно п.2.1.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, виникло від однієї колюче-ріжучої дії плоским, одностороннє загостреним знаряддям на зразок клинка ножа, з достатньою силою нанесення (спричинення).

Всі вищевказані тілесні ушкодження були спричинені прижиттєво (в короткий проміжок часу) незадовго до настання смерті ОСОБА_8 , яка настала приблизно за 31-33 доби до проведення розтину від масивної крововтрати, зовнішньої та внутрішньо-грудної кровотечі внаслідок проникаючого ножового колото-різаного поранення грудей з ушкодженням лівої легені.

Між отриманими тілесними ушкодженнями та настанням смерті ОСОБА_8 пройшов проміжок часу до 1-1,5 години, тому при наданні їй своєчасної кваліфікованої медичної допомоги остання могла залишитися живою.

Тілесні ушкодження, розташовані по зовнішніх поверхнях обох передпліч можуть свідчити про самооборону зі сторони ОСОБА_8 , а ушкоджень, які б свідчили про боротьбу та бійку на тілі останньої не виявлено /а.с155-159 т.3/.

Свої висновки експерт ОСОБА_21 повністю підтвердив у судовому засіданні.

Відповідно до висновків експерта №27-мк, №55-мк, №116-мк колото-різана рана на шкіряному клапті з лівої задньої поверхні грудної клітки від трупа ОСОБА_8 , колото-різане пошкодження на належному їй трикотажі джемпера в середній третині спинки дещо зліва та на тканині бюстгальтера на задньому півколі пояса зліва могли виникнути одночасно внаслідок однієї колюче-ріжучої дії плоским, одностороннє загостреним знаряддям, на зразок клинка ножа, зокрема, клинком ножа №2 або №3, вилучених 06 січня 2021 року в належному обвинуваченому підвальному приміщені /а.с.184 - 200 т.3/.

З висновків експерта №СЕ-19/118-21/152-Б від 20.01.2021, №СЕ-19/118-21/347-Б від 10.02.2021, №СЕ-19/118-21/348-Б від 29.01.2021 на вилучених з належного обвинуваченому підвального приміщення по АДРЕСА_1 шнурівці, черевиках, халаті та куртці, що знаходилися в пакеті, та на покривалі і пледі, в які було загорнуто труп, виявлено кров, яка може походити від особи з групою А (ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В системи АВО та походження від трупа ОСОБА_8 не виключається /а.с.208, 216, 240 т.3/.

Також, з висновків експерта №СЕ-19/118-21/672-Б від 10.03.2021 та №СЕ-19/118-21/673-Б від 25.03.2021 на вилученому з підвального приміщення гребінці та його поверхні виявлено волосся, яке може походити від трупа ОСОБА_8 /а.с.3-14, 17-29 т.4/.

Крім того, з висновків експерта №СЕ-19/103-21/552-Б від 28.04.2021, №СЕ-19/103-21/555-Б від 31.05.2021, №СЕ-19/103-21/559-Б від 24.05.2021, №СЕ-19/103-21/556-Б від 06.05.2021, №СЕ-19/103-21/687-Б від 23.06.2021, №СЕ-19/103-21/949-Б від 11.06.2021, №СЕ-19/103-21/684-Б від 09.07.2021, №КСЕ-19/103-21/553 від 30.06.2021, №СЕ-19/103-21/676-Б від 30.06.2021, №СЕ-19/103-21/947-БД від 30.07.2021, №КСЕ-19/103-21/672 від 29.07.2021, №СЕ-19/103-21/682-Б від 28.07.2021, №СЕ-19/103-21/674 від 28.07.2021 на вилучених з квартири АДРЕСА_2 зішкрібах, пляшках, наволочці та недопалках від сигарет, мотузці, якою було зв`язано труп ОСОБА_8 , та з підвального приміщення на трьох ножах, на грошових купюрах номіналом 10 та 1 гривня, на частині металевого кухонного молотка, на сидінні від дерев`яної табуретки, на чоловічому одязі (кофті, трусах), на чашках, на зовнішніх поверхнях пакетів, в які були упаковані досліджувані предмети, виявлено кров людини та клітини з ядрами, генетичні ознаки яких є змішаними, збігаються між собою, місять генетичні ознаки двох осіб, а саме генетичні ознаки зразка крові трупа ОСОБА_8 та ОСОБА_6 /а.с.83-96, 99-110, 113-124, 127-144, 147-161, 165-189 т.4, 40-60, 88-100, 125-134, 141-167, 170-186, 189-209 т.6/.

За висновком експерта №СЕ-19/103-21/677-Б від 30.06.2021 на вилученому навісному замку з частиною ключа в його циліндрі з підвального приміщення по АДРЕСА_1 виявлено поодинокі клітини з ядрами, генетичні ознаки яких збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_6 та не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_18 /а.с.102-110 т.6/.

Відповідно до ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

З роз`яснень, які містяться в п.26 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 лютого 2003 року №2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», вбачається, що вбивство чи заподіяння тілесних ушкоджень, внаслідок злочинної самовпевненості необхідно відмежовувати від учинення цих діянь із непрямим умислом (коли винна особа передбачала і свідомо припускала настання відповідних наслідків, не розраховуючи при цьому на якісь конкретні обставини, які могли б його відвернути), а вбивство чи заподіяння тілесних ушкоджень внаслідок злочинної недбалості - від невинного заподіяння шкоди (коли особа не передбачала настання відповідних наслідків, не повинна була і (або) не могла його передбачати).

Отже, умисне вбивство може бути вчинено не лише з прямим умислом, але й непрямим умислом, тобто коли особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажала, але свідомо припускала їх настання. Тому, вбивство, яке було наслідком дії особи, котра хоча й не ставила собі за мету позбавлення життя, але байдуже ставилася до такого наслідку, можливість якого вона свідомо допускала, має кваліфікуватися як умисне вбивство.

Відповідальність за умисне спричинення смерті настає і у випадках, коли винний, умисно завдаючи шкоду потерпілому, не передбачає конкретно, яка саме шкода матиме місце, допускаючи можливість будь-якої шкоди, в тому числі й смерті, яка фактично настає. При цьому, умисне нанесення ударів у життєво важливі органи потерпілого, внаслідок чого сталася смерть, судова практика розцінює як свідчення умислу винного на позбавлення життя і кваліфікує такі дії як умисне вбивство.

Таким чином, дослідивши у судовому засіданні надані стороною обвинувачення та захисту докази в справі в їх сукупності, виходячи із фактичних обставин справи та ураховуючи, зокрема, спосіб і знаряддя злочину, агресивну поведінку ОСОБА_6 , зумовлену в першу чергу ним же через ставлення до потерпілої, щодо якої неодноразово проявляв психічне та фізичне насилля, спрямованість нанесеного ножового поранення з достатньою силою нанесення зверху-донизу, характер і локалізацію поранення, яке свідчить про направленість удару в життєво-важливі органи, суд дійшов висновку про спрямованість умислу останнього саме на вбивство.

Крім того, той факт, що ОСОБА_6 не надав ОСОБА_8 відразу допомогу та не викликав швидку медичну допомогу, намагався знищити та приховати сліди скоєного злочину, заперечував свою причетність до події, переховувався від правоохоронних органів і не давав під час досудового розслідування справи будь-яких свідчень, що унеможливило чітко відтворити усі обставини скоєного, перевірити надані ним показання, які суд оцінює критично, також підтверджує його злочинний умисел на вбивство.

При цьому, якщо винний діяв з умислом на вбивство, тривалість часу, що минув з моменту заподіяння ушкоджень до настання смерті потерпілого, для кваліфікації злочину як умисного вбивства значення не має (п.22 постанови Пленуму ВСУ від 07 лютого 2003 року №2), а тому доводи захисту про невірну кваліфікацію вчиненого кримінального правопорушення є помилковими та судом відхиляються.

Відсутні з огляду на положення ст.ст.233, 234, 236, 237 КПК України і підстави для визнання недопустимим доказом протоколу обшуку від 06 січня 2021 року з наведених захистом мотивів, оскільки обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб, а порядок його проведення слідчим не порушено.

З висновків судово-психіатричного експерта №22/21 та №51 вбачається, що ОСОБА_6 в момент скоєння інкримінованого йому діяння яким-небудь психічним захворюванням не страждав, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у тимчасово-хворобливому стані не знаходився, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує /а.с.162-180 т.3/.

Таким чином, суд дійшов висновку, що ОСОБА_6 своїми умисними діями, які виразились в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.115 КК України.

При обранні міри покарання обвинуваченому суд відповідно до положень ст.65 КК України враховує, що злочин, в якому він обвинувачується, згідно ст.12 КК України, є особливо тяжким злочином, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, раніше судимий.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено, а формальне визнання ним свої вини під час судового розгляду справи з огляду на обрану ним позицію захисту під час слідства та в суді не може розцінюватися як щире каяття.

Розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочинних дій, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед виражається у визнанні негативних наслідків злочину для потерпілої особи, намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Такого емоційного стану обвинувачений не виявляв.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, є вчинення злочину щодо особи, з якою винний перебував у близьких відносинах.

За таких умов суд рахує, що виправлення обвинуваченого та перевиховання неможливе без ізоляції від суспільства.

Щодо заявленого потерпілою ОСОБА_4 цивільного позову про відшкодування матеріальної шкоди суд дійшов таких висновків.

Відповідно до положень ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

За встановлених судом обставин ОСОБА_8 по день смерті користувалася двома мобільними телефонами марки «Samsung Galaxi A30» вартістю 7572,82 грн. та марки «Redmi Note 8» вартістю 6500 грн., які ОСОБА_6 після вчиненого ним кримінального правопорушення з метою приховати скоєний злочин знищив, викинувши їх у смітник, що останнім не заперечується, а вартість цих телефонів ним не спростовано.

Разом з тим, належних та допустимих доказів привласнення ОСОБА_6 коштів ОСОБА_8 в сумі 6600 грн. чи користування ними, золотих сережок останньої та ланцюжка, срібної каблучки тощо чи знищення вказаного майна матеріали справи не містять та потерпіла наявність таких обставин не довела.

А відповідно до положень ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За вказаних обставин позов потерпілої підлягає частковому задоволенню.

Загальний розмір витрат на залучення експертів у зв`язку з проведенням судових біологічних експертиз №СЕ-19/118-21/152-Б від 20.01.2021, №СЕ-19/118-21/347-Б від 10.02.2021, №СЕ-19/118-21/348-Б від 29.01.2021, №СЕ-19/118-21/672-Б від 10.03.2021 та №СЕ-19/118-21/673-Б від 25.03.2021, №СЕ-19/103-21/552-Б від 28.04.2021, №СЕ-19/103-21/555-Б від 31.05.2021, №СЕ-19/103-21/559-Б від 24.05.2021, №СЕ-19/103-21/556-Б від 06.05.2021, №СЕ-19/103-21/687-Б від 23.06.2021, №СЕ-19/103-21/949-Б від 11.06.2021, №СЕ-19/103-21/684-Б від 09.07.2021, №КСЕ-19/103-21/553 від 30.06.2021, №СЕ-19/103-21/676-Б від 30.06.2021, №СЕ-19/103-21/947-БД від 30.07.2021, №КСЕ-19/103-21/672 від 29.07.2021, №СЕ-19/103-21/682-Б від 28.07.2021, №СЕ-19/103-21/674 від 28.07.2021, №СЕ-19/103-21/677-Б від 30.06.2021 становить 253928 грн. 15 коп., які відповідно до ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання про долю речових доказів вирішено відповідно до ст.100 КПК України.

З урахуванням обставин справи та положень ч.2 ст.183 КПК України обвинуваченому до набрання вироком законної сили слід продовжити обраний йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.368-371, 374, 395 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_6 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 10 /десять/ років.

Запобіжний захід відносноОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 (шістдесят) днів з дня ухвалення вказаного вироку.

Строк покарання засудженому ОСОБА_6 рахувати з 14 січня 2021 року, зарахувавши відповідно до ч.5 ст.72 КК України в строк відбуття покарання його перебування під вартою в установах попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Цивільний позов ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстрований по АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстрована по АДРЕСА_3 ) 14072 (чотирнадцять тисяч сімдесят дві) грн. 82 коп. матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

У решті вимог позивачу відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстрований по АДРЕСА_1 ) на користь держави витрати на залучення експертів на загальну суму 253928 (двісті п`ятдесят три тисячі дев`ятсот двадцять вісім) грн. 15 коп.

Речові докази по справі, а саме:

- зубну щітку, гребінець, спідню білизну червоного кольору, маску медичну, жіночі колготи чорні, куртка, черевики, шнурки, круглий гребінець червоного кольору, ремінь, кофта та бюстгальтер червоного кольору, джинси світло-сині, шкарпетки, жіночу сумку чорного кольору з написом «Fantacymood» з гаманцем та косметичкою, хрестик з металу жовтого кольору, що належали ОСОБА_8 та зберігаються в кімнаті речових доказів Здолбунівського районного суду Рівненської області, повернути потерпілій ОСОБА_4 ;

- зразки крові ОСОБА_8 та контрольні марлі до неї, зразки букального епітелію ОСОБА_18 та ОСОБА_6 , паперові конверти з волоссям ОСОБА_8 та ОСОБА_18 , мотузка зеленого кольору, три ножі (сейф-пакет №2067061), які зберігаються в кімнаті речових доказів Здолбунівського районного суду Рівненської області, знищити;

- належні ОСОБА_6 ліхтарик жовтого кольору, ключі з брелками, флешка синього кольору, чотири запальнички, шнурівка з кофти, мобільний телефон марки «Huawei», зарядний пристрій зі шнуром, які зберігаються в кімнаті речових доказів Слідчого управління ГУНП в Рівненській області, а також шкіряний ремінь, сім кухонних ножів, покривало коричневого кольору, наволочка, ланцюжок, сім-картку оператора мобільного зв`язку «Київстар», мобільні телефони марки «Asus», «Huawei», «Motorola» та «Redmi», які зберігаються в кімнаті речових доказів Здолбунівського районного суду Рівненської області, повернути законному володільцю;

- сейф-пакети із зішкрібами та контрольні зішкріби зі стін, порох, недопалки сигарет, які зберігаються в кімнаті речових доказів Слідчого управління ГУНП в Рівненській області - знищити;

- підніс рожевого кольору, вісім блокнотів, пластикова частина з багажного відділення, частину плінтуса, квитанції на оплату комунальних послуг, картки ПриватБанку № НОМЕР_5 та № НОМЕР_6 , вісім тримачів для сім-карт, шість сум-карт, два трутні термометри, ножиці, три запальнички, які вилучено під час обшуку 06 січня 2020 року з квартири ОСОБА_18 та зберігаються в кімнаті речових доказів Слідчого управління ГУНП в Рівненській області, повернути законному володільцю;

- документи кримінального провадження №0004461 залишити в справі протягом усього часу їх зберігання.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Здолбунівський районний суд Рівненської області протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Суддя: