Справа № 159/1495/22
Провадження № 1-кп/159/266/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
продовження строку запобіжного заходу

25 листопада 2022 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

із участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.10.2021 за № 0001112, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Нововолинськ Волинської області, зареєстроване і фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, не одруженого, працюючого електрозварювальником у ФОП ОСОБА_6 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених частиною другою статті 263, частинами другою, третьою статті 307 КК України,

в с т а н о в и в:
у провадженні Ковельського міськрайонного суду Волинської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених частиною другою статті 263, частинами другою, третьою статті 307 КК України.
25.11.2022 прокурор заявила клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 на 60 днів, яке призначене до невідкладного судового розгляду.
Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні зокрема особливо тяжкого злочину. Вказала на наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, оскільки обвинувачений може переховуватись від суду та незаконно впливати на свідків, уникати виконання процесуальних обов`язків у частині прибуття до суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому, обвинувачується. На думку прокурора більш м`які запобіжні заходи є недоцільними.
Обвинувачений ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 проти заявленого прокурором клопотання заперечили. Вважали заявлені прокурором ризики необґрунтованими і недоведеними. Просили застосувати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту, який ОСОБА_4 може відбувати за адресою: АДРЕСА_1 . Захисник зазначила, що вказана квартира належить матері обвинуваченого - ОСОБА_7 та є постійним місцем проживання обвинуваченого із матір`ю.
Заслухавши позиції учасників, вивчивши необхідні матеріали кримінального провадження, суд встановив такі обставини і дійшов наступних висновків.
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених частиною другою статті 263, частинами другою, третьою статті 307 КК України.
Усього, в ході проведення досудового розслідування було зафіксовано 76 фактів збуту наркотичних засобів та психотропних речовин ОСОБА_4 , які покладені в основу обвинувального акта.

Окрім цього, ОСОБА_4 , обвинувачується у тому, що порушуючи вимоги чинного законодавства, зокрема Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 року, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, діючи умисно, придбав металевий предмет, який, згідно висновку експерта № СЕ-19/103-21/9479-БЛ від 30.11.2021, являється контактною холодною зброєю ударно-дробильної дії, виготовлений саморобним способом, не маючи передбаченого законом дозволу, який переніс до автомобіля марки «VOLVO V70», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в якому його перевозив, тобто здійснив незаконне носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу до моменту його виявлення та вилучення працівниками поліції.

Відповідно до частини першої статті 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно із статтею 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою вищенаведеної статті.

При вирішенні питання про обрання (продовження) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені статтею 178 КПК України, зокрема тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого особу обвинувачено, дані, які її характеризують, чи зменшились раніше визначені ризики, чи не з`явились нові.

Отже, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, уникнення доведених ризиків. Ризиком є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій особою.

Питання обґрунтованості підозри вирішене під час застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою (при цьому суд, керуючись принципом невинуватості особи, зауважує, що вина особи не встановлена та підлягає доведенню за результати розгляду справи по суті). ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні у тому числі особливо тяжкого злочину, що карається позбавленням волі на строк понад 10 років.
Як встановлено, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою працездатного віку із задовільним станом здоров`я; без значних і достатньо сталих соціальних зв`язків, що дає йому можливість в будь-який час змінити фактичне місце проживання (у тому числі і в межах України).
При обранні та продовженнях запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд визначав високий ризик вчинення інших кримінальних правопорушень, можливість впливу на потерпілих та свідків, високий ризик переховування і втечі.

Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 , у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, вік, стан здоров`я, відсутність міцних і визначених соціальних зв`язків, ознак відсутності моральних пересторог у частині можливої причетності до кримінальних правопорушень у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, суд дійшов висновку про підтвердження заявленого прокурором ризику, визначеного пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України можливого переховування від органів досудового розслідування та/або суду.
Також, судом враховано, що в межах даного кримінального провадження судовий розгляд хоча і розпочато, однак свідків, які давали викривальні покази, не допитано. Наведені обставини вказують на існування ризику, визначеного пунктом 3 частини першої статті 177 КПК України можливість незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.
Враховуючи обставини, які покладено в основу формулювання обвинувачення у частині значного періоду та обсягу протиправної поведінки обвинуваченого, систематичність такої поведінки за попередньою змовою в групі з іншою особою, суд дійшов висновку про доведеність прокурором ризику, визначеного пунктом 5 частини першої статті 177 КПК України вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_8 .
У контексті доведеності ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, суд вважає їх доведеними і обґрунтованими.
Обвинувачений, захисник не надали суду доказів і не навели обґрунтованих доводів щодо зменшення раніше визначених ризиків, або щодо їх зникнення.
З огляду на наведене вище, не застосування або застосування більш м`якого виду запобіжного заходу (у тому числі домашнього арешту) не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого у даному кримінальному провадженні. Доводи сторони захисту про можливість та доціл ьність застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, не спростовують зазначених вище висновків, а тому суд їх відхиляє.

Враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, суд, на підставі частини четвертої статті 183 КПК України, не визначає розмір застави.

Керуючись статтями 176-183, 331 КПК України суд,
п о с т а н о в и в :
Клопотання прокурора Ковельської окружної прокуратури про продовження строку запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, який діє до 23.01.2023включно.

Ухвала, у частині вирішення питання про застосування запобіжного заходу, може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали.
Повний текст ухвали складено та проголошено 25.11.2022.

Головуючий:ОСОБА_1