Справа № 699/1013/22
Номер провадження № 1-кп/699/53/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.23 м. Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області з повною технічною фіксацією кримінальне провадження № № 0000109

за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Мінгечаур, Азербайджан, з неповною середньою освітою, непрацюючого, розлученого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 24.01.2001 Дружківським міським судом Донецької області за ч.2 ст.206, 46-1 КК України на 2 роки позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

- 17.10.2005 Краматорським міським судом Донецької області за ч.3 ст.187, ч.3 ст.186, 70,71 КК України на 7 років 3 місяці позбавлення волі з конфіскацією частини майна;

- 17.09.2009 Дружківським міським судом Донецької області за ч.2 ст.185 КК України на 1 рік обмеження волі з іспитовим строком 1 рік;

- 30.06.2011 Дружківським міським судом Донецької області за ч.2 ст.185 КК України на 6 місяців арешту;

- 07.05.2012 Лозовським районним судом Харківської області за ч.2 ст.186,75,76 КК України на 4 роки позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;

- 06.06.2016 Дружківським міським судом Донецької області за ч.1 ст.122 КК України на 1 рік позбавлення волі;

- 05.06.2018 Дружківським міським судом Донецької області за ч.2 ст.146, ч.2 ст.260, ч.4 ст.70, ч.3 ст.185, 71 КК України на 6 років позбавлення волі. На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 26.09.2016 по 20.06.2017 з розрахунку день за два. Ухвалою Донецького апеляційного суду від 12.03.2019 на підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 26.09.2016 по 12.03.2019 з розрахунку день за два;

- 26.11.2020 Дружківським міським судом Донецької області за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України на 5 місяців арешту. Звільнився 03.08.2021;

- 11.01.2023 Богунським районним судом м.Житомира за ч. 2 ст. 190 КК України на 3 роки позбавлення волі, з зарахуванням до строку покарання строк попереднього ув`язнення з 18.08.2022 по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України

УСТАНОВИВ:

1. Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_7 , будучи раніше судимим та маючи не зняті та не погашені в законному порядку судимості, на шлях виправлення не став та 20.06.2022 приблизно о 15:00 годині, повторно, з урахуванням судимостей за ст. 185, 186, 187 КК України, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з невстановленою досудовим слідством особою чоловічої статі та невстановленою досудовим слідством особою жіночої статі, матеріали стосовно яких виділено у окреме провадження, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, розподіливши між собою ролі, відповідно до яких невстановлена досудовим слідством особа жіночої статі здійснила дзвінок потерпілій ОСОБА_6 , 1940 р.н., на стаціонарний телефон НОМЕР_1 , встановлений в будинку за місцем її постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , представившись її дочкою, що не відповідало дійсності, та повідомила потерпілій, що вона (дочка) стала учасником дорожньо-транспортної пригоди, у результаті якої її збив автомобіль. Після чого остання передала слухавку невстановленій досудовим слідством особі чоловічої статі, який продовжуючи вводити в оману потерпілу ОСОБА_6 , одразу повідомив їй, що її дочці терміново потрібно зробити операцію, на що ОСОБА_6 повідомила, що має грошові кошти у розмірі 850 євро та 42000,00 грн. Скориставшись розгубленим станом та хвилюванням ОСОБА_6 невстановлена досудовим слідством особа чоловічої статі запропонувала їй добровільно передати грошові кошти на лікування дочки, написавши заяву щодо лікування дочки.

Потерпіла ОСОБА_6 , будучи введеною в оману, не підозрюючи злочинних намірів невстановленої досудовим слідством особи, погодилася на умови останнього, написавши під час телефонної розмови під його диктовку заяву, тим самим повідомивши адресу свого місця проживання. Після чого невстановлена досудовим слідством особа повідомила ОСОБА_7 адресу, куди йому необхідно було прибути, та представившись працівником швидкої медичної допомоги, забрати у потерпілої ОСОБА_6 грошові кошти.

У подальшому обвинувачений ОСОБА_7 , виконуючи відведену йому роль, 20.06.2022 приблизно о 16:00 годині, діючи з умислом, направленим на заволодіння чужим майном шляхом обману, з корисливих мотивів та з метою наживи, повторно, за попередньою змовою з не встановленою в ході досудового розслідування особою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, прийшов за адресою, де мешкала потерпіла ОСОБА_6 , а саме АДРЕСА_2 , з метою забрати у неї оговорену суму грошей. Знаходячись в будинку обвинувачений ОСОБА_9 , завершуючи реалізацію спільного наміру на заволодіння чужим майном, представившись працівником швидкої медичної допомоги, шляхом обману заволодів грошовими коштами у розмірі 850 євро, що в перерахунку на національну валюту України станом на 23.06.2022 становить 26137,50 грн, та 42000,00 грн., належних потерпілій ОСОБА_6 .

Після отримання шахрайським шляхом грошових коштів у вказаному розмірі обвинувачений ОСОБА_9 залишив місце скоєння злочину, розпорядившись грошовими коштами на власний розсуд, тим самим своїми діями обвинувачений завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду в загальному розмірі 68137,50 грн.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, яке полягає в заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

2. Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

2.1. Обсяг доказів

Судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст фактичних обставин, встановлених в обвинувальному акті.

Судом було поставлено на обговорення питання стосовно доцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Обвинуваченому роз`яснено положення ч. 3 ст. 349 КПК України та наслідки розгляду кримінального провадження у такому порядку, а саме позбавлення права оспорювати встановлені фактичні обставини провадження в апеляційному порядку.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстав вважати, що останній себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини.

Це узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, урахувавши, що обвинувачений ОСОБА_9 не оспорює фактичні обставини справи, і як встановлено судом, правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження інших доказів по справі, обмежившись допитом обвинуваченого, допитом потерпілої, та дослідженням письмових доказів сторони обвинувачення, які характеризують обвинуваченого та дозволяють вирішити питання про процесуальні витрати та речові докази.

2.2. Показання обвинуваченого

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, визнав повністю, підтвердивши обставини, а саме час, місце, спосіб, мотиви вчинення ним інкримінованого правопорушення, викладені в обвинувальному акті.

2.3. Показання потерпілої

Потерпіла ОСОБА_6 вказала, що її дочка проживає в Республіці Греція. До потерпілої зателефонувала жінка та представившись її дочкою повідомила, що потрапила в ДТП. Після цього слухавку взяв невідомий чоловік, який представився лікарем та повідомив про необхідність лікування дочки та проведення операції, у зв`язку з чим запропонував оплатити таке лікування. Потерпіла розгубилася, повідомила інформацію про місце свого проживання та про наявність грошових коштів. Чоловік, який представлявся лікарем, попередив потерпілу про те, що незабаром до неї за грошима прийде працівник швидкої допомоги. Після цього до ОСОБА_6 додому прийшов обвинувачений, який представився працівником швидкої допомоги. Потерпіла віддала останньому грошові кошти у розмірі 850 євро та 42000,00 грн. Увечері потерпілій подзвонила дочка, яка повідомила, що в ДТП не потрапляла, після чого ОСОБА_6 звернулася до поліції з заявою про злочин. Грошові кошти повернуті потерпілій у повному обсязі. Претензій матеріального характеру потерпіла до обвинуваченого не має, на суворому покаранні не наполягає.

2.4. Дослідження письмових доказів сторони обвинувачення.

Стороною обвинувачення надано витяги з ЄРДР, з яких вбачається, що 21.06.2022 за заявою ОСОБА_6 було зареєстровано кримінальне провадження за ч. 1 ст. 190 КК України за фактом заволодіння шляхом обману грошовими коштами потерпілої. У подальшому здійснена зміна кваліфікації на ч. 2 ст. 190 КК України.

Відповідно до висновку експерта від 20.07.2022 № СЕ-19/124-22/7312-Д сліди пальців правої руки залишені ОСОБА_7 .

Відповідно до Довідки про витрати вартість проведеної експертизи становить 1510,24 грн.

Речові докази: чашка передана на зберігання власниці ОСОБА_6 , а три сліди папілярних узорів з поверхні чашки, які поміщено паперового конверту, приєднано до матеріалів справи.

2.5. Дослідження матеріалів, які характеризують обвинуваченого.

До матеріалів справи надано характеристику з місця проживання обвинуваченого, з якої вбачається, що ОСОБА_7 характеризується посередньо.

Відповідно до довідки КНП «Центральна міська клінічна лікарня» від 08.07.2022 № 723 ОСОБА_7 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Відповідно до довідки Краматорського РТЦКСП ОСОБА_7 на військовому обліку не перебуває.

2.6. Висновки щодо доведеності винуватості.

Під час судового розгляду встановлено, що надані докази є достовірними та достатніми, оскільки не суперечать один одному, та у своїй сукупності надають можливість суду дійти висновку про доведеність винуватості обвинуваченого поза розумним сумнівом у передбаченому законом порядку.

З огляду на викладене судом поза розумним сумнівом встановлено, а стороною обвинувачення доведено, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, а саме заволодів чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинивши ці дії повторно, за попередньою змовою групою осіб.

3. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

В обвинувальному акті зазначено, що обставинами, які пом`якшують покарання, є щире каяття та добровільне відшкодування шкоди. Потерпіла підтвердила факт відшкодування їй шкоди у повному обсязі.

Що стосується щирого каяття слід зазначити наступне. Щире каяття - це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження. Такого висновку дійшов Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду при розгляді справи №199/6365/19. Під час судового розгляду судом не встановлено наявності такої обставини, як щире каяття обвинуваченого.

Разом з тим, обвинувачений свою вину у вчиненому визнав повністю, сприяв розкриттю злочину. Ці обставини суд визнає такими, що пом`якшують його покарання.

В обвинувальному акті зазначено, що обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого, є рецидив злочинів та вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку. Суд погоджується з наявністю вказаних обставин, оскільки потерпілій на момент вчинення правопорушення виповнилося 82 роки, тобто вона вважається особо похилого віку. Крім того, обвинувачений 03.08.2021 відбув покарання у виді арешту, призначеного за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України за вироком Дружківського міського суду Донецької області, тобто з дня відбуття обвинуваченим покарання до дня вчинення цього кримінального правопорушення пройшло менше року (п. 5 ст. 89 КК України).

4. Мотиви призначення покарання.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання.

Обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд на підставі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, який відноситься до категорій нетяжких злочинів відповідно до ст. 12 КК України, особу винного, який офіційно не працевлаштований, за місцем проживання характеризується посередньо, бере до уваги наявність обставини, яка пом`якшує покарання та двох обставин, які обтяжують покарання. Також судом враховано позицію потерпілої щодо доцільної суворості покарання.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що обвинуваченому в межах даного кримінального провадження слід призначити покарання у виді позбавлення волі строком два роки десять місяців, оскільки таке покарання відповідатиме принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого.

Також суд враховує наявність щодо обвинуваченого вироку Богунського районного суду м.Житомира від 11.01.2023, яким обвинуваченого ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 190 КК України до трьох років позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 21.02.2023.

Інкриміноване обвинуваченому в межах цієї справи кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, було вчинене ним до постановлення попереднього вироку, отже в даному випадку підлягає застосуванню ч. 4 ст. 70 КК України.

Остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень слід призначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, при цьому в строк остаточно призначеного покарання слід зарахувати частково відбуте покарання за попереднім вироком, починаючи з 18.08.2022.

5. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

У кримінальному провадженні цивільний позов не заявлено, потерпіла претензій до обвинуваченого не має.

Щодо обвинуваченого в межах цього кримінального провадження запобіжний захід не застосовувався, проте у зв`язку з засудженням обвинуваченого до реального строку позбавлення волі наявні підстави для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Процесуальні витрати складаються з витрат на проведення судової експертизи та підлягають стягненню з обвинуваченого.

Питання речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Ураховуючи викладене, керуючись ст.ст. 7, 100, 124, 128, 349, 368-370, 373, 374, 376, 394, 395, 615 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 10 місяців.

Урахувати покарання у виді позбавлення волі строком три роки, призначене ОСОБА_7 вироком Богунського районного суду м.Житомира від 11.01.2023 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

На підставі частини 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_7 визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком три роки.

Відповідно до ч. 4 ст. 70, ч. 5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_7 у строк покарання частково відбуте покарання за вироком Богунського районного суду м.Житомира від 11.01.2023 (судова справа № 295/9774/22), а саме строк з 18.08.2022.

Строк відбуття ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі рахувати з часу набрання вироком законної сили.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до набрання вироком законної сили, але не більше, ніж на 60 днів, тобто до 28.04.2023.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 1510,24 (одна тисяча п`ятсот десять грн. 24 коп) грн, які складають з витрат на проведення судової експертизи від 20.07.2022 № СЕ-19/124-22/7312-Д.

Речовий доказ у кримінальному провадженні - чашку залишити у володінні потерпілої ОСОБА_6 .

Речовий доказ у кримінальному провадженні - три сліди папілярних узорів з поверхні чашки, які поміщено до паперового конверта залишити при матеріалах справи.

На вирок суду протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1