Провадження № 1-кс/686/9895/22
УХВАЛА

Іменем України

8 листопада 2022 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого ВРЗЗС СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 погоджене з прокурором, про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000009 від 23.01.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2,3,4 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

7.11.2022 року слідчий ВРЗЗС СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду з клопотанням, погодженим з прокурором відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на будинок АДРЕСА_1 , який згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №305054895 від 15.07.2022 року належить на праві приватної власності в частці 1/1 ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою подальшої конфіскації майна як виду покарання відповідно до п.3 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Слідчий, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду клопотання у судове засідання не з`явився, що відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не є перешкодою для розгляду даного клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 у невстановлений досудовим розслідуванням точний час та день, але не пізніше 04.12.2021, перебуваючи у невстановленому місці, діючи умисно, з корисливих мотивів, вирішив створити організовану групу, з метою вчинення злочинів проти власності.

З цією метою ОСОБА_6 залучив до участі у організованій групі свого неповнолітнього внука ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які надали свою згоду на участь у ній.

Відповідно до заздалегідь розробленого спільного плану вчинення злочинів та розподілу ролей, члени вказаної організованої групи вчинили на території України низку заволодінь чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайств), спосіб учинення яких полягав у наступному.

Так, учасники організованої групи, діючи з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного особистого збагачення, шляхом заволодіння чужими грошовими коштами, для втілення своїх злочинних намірів вирішили створити видимість здійснення підприємницької діяльності, пов`язаної із пригоном, розмитненням та подальшим продажем автомобілів з Європи за заниженою ціною в мережі інтернет, і в такий спосіб ввести в оману невизначену кількість осіб, зацікавлених у таких послугах та надалі незаконно обернути на свою користь їх грошові кошти.

Умисел членів організованої групи був спрямований на систематичне вчинення тотожних злочинних дій щодо незаконного обернення на свою користь чужих грошових коштів, а тому відповідно до розробленого плану злочинної діяльності, спрямованого на створення та функціонування організованої групи, на учасників організованої групи покладалось виконання послідовних дій, достатніх за задумом для створення видимих ознак фактично удаваної підприємницької діяльності із пригону, розмитнення та продажу транспортних засобів.

Керівник організованої групи здійснював публікацію недостовірних оголошень в мережі «Internet», підшукував осіб, які зможуть здійснювати переведення отриманих від вчинення злочинів грошових коштів у готівкову форму, отримував дохід від злочинної діяльності.

На кожного учасника організованої групи її керівником покладався ряд функцій, виконання яких було необхідне для досягнення мети злочинної діяльності незаконного заволодіння чужим майном.

Організатор ОСОБА_6 , під час вчинення злочинів виконував наступні функції: надавав вказівки та інструкцій з організації злочинної діяльності та здійснював керівництво діями учасників організованої групи, спільно з іншими учасниками організованої групи розробляв плани вчинення злочинів, координував їх дії під час готування та вчинення кримінальних правопорушень, здійснював публікацію недостовірних оголошень в мережі «Internet» з продажу автомобілів, спілкувався із потерпілими та в ході телефонних розмов надавав недостовірну інформацію з метою отримання грошових коштів, підшукував осіб, які зможуть здійснювати переведення отриманих від вчинення злочинів грошових коштів у готівкову форму, отримував дохід від злочинної діяльності.

Виконавець ОСОБА_7 , під час вчинення злочинів виконував наступні функції: пошук банківських карток, на які можна перерахувати грошові кошти, повідомляв організатору номер банківської картки на яку потерпілому необхідно перерахувати грошові кошти, здійснював публікацію недостовірних оголошень в мережі «Internet» з продажу автомобілів, отримував дохід від злочинної діяльності.

Виконавець ОСОБА_8 , під час вчинення злочинів виконував наступні функції: надання банківських карток ОСОБА_7 на які потерпілий перераховував грошові кошти та повідомлення ОСОБА_7 про зарахування на банківські карти грошових коштів, отримував дохід від злочинної діяльності.

Вказані особи, попередньо зорганізувавшись з метою вчинення особливо тяжких злочинів, мали спільні наміри щодо злочинної діяльності, тобто їх спільні дії були об`єднані єдиним умислом, направленим на заволодіння грошовими коштами фізичних осіб, збагачення за рахунок злочинної діяльності.

Кожний учасник організованої групи, достовірно знав свою роль у вчиненні особливо тяжких злочинів, був обізнаний з ролями інших її членів, діяв у відповідності з попередньо розробленим загальновідомим усім планом, усвідомлював протиправність своїх та інших членів організованої групи дій, знав про настання тяжких наслідків спричинення громадянам матеріальної шкоди, бажав настання таких наслідків і своїми злочинними діями сприяв їх настанню, тобто діяв з прямим умислом.

Вибудувана ОСОБА_6 структура організованої групи, розподіл повноважень та централізована підпорядкованість членів організованої групи, забезпечували чітке керівництво, координацію і контроль за злочинною діяльністю та розподілом коштів, здобутих злочинним шляхом, а також конспірацію її керівника.

Так, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючи у складі організованої групи, у період з 04.12.2021 по 08.12.2021, вчинили ряд незаконних заволодінь чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайств), спричинивши майнової шкоди потерпілим на загальну суму 59 440 грн., а саме:

1)в період часу з 04.12.2021 по 05.12.2021 організована група у складі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , умисно, шляхом обману, під приводом продажу автомобіля, заволоділи грошовими коштами ОСОБА_9 , спричинивши останньому майнової шкоди на суму 8 000 грн.;

2)05.12.2021 організована група у складі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , умисно, повторно, шляхом обману, під приводом продажу автомобіля, заволодів грошовими коштами ОСОБА_10 , спричинивши майнової шкоди на суму 13500 грн.;

3)в період часу з 07.12.2021 по 08.12.2021 організована група у складі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , умисно, повторно, шляхом обману, під приводом продажу автомобіля, заволодів грошовими коштами ОСОБА_11 , спричинивши останньому майнової шкоди на суму 21540 грн.;

4)08.12.2021 організована група у складі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , умисно, повторно, шляхом обману, під приводом продажу автомобіля, заволодів грошовими коштами ОСОБА_12 , спричинивши останньому майнової шкоди на суму 16 400 грн.

Так, ОСОБА_6 , перебуваючи у невстановленому в ході досудового розслідування місці та час, але не пізніше 04.12.2021, будучи керівником організованої групи, діючи з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, створив оголошення в мережі інтернет на сайті «OLX» про продаж автомобіля «Ford», моделі «Focus», зазначивши при цьому абонентський номер телефону НОМЕР_1 .

04.12.2021 потерпілий ОСОБА_9 знайшов на сайті «OLX» повідомлення про продаж автомобіля марки «Opel», моделі «Vivaro» за кордону, після чого, зателефонував на абонентський номер НОМЕР_1 , який був зазначений в оголошені, яким користувався ОСОБА_6 , та домовились про купівлю вказаного автомобіля.

Після чого, ОСОБА_6 надав вказівку неповнолітньому ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , підшукати банківську картку для здійснення спільної злочинної діяльності. В подальшому, ОСОБА_8 , перебуваючи у невстановленому досудовому розслідуванні місці, час та день, підшукав банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_13 , про що повідомив ОСОБА_7 , який в свою чергу повідомив ОСОБА_6 .

В подальшому, ОСОБА_6 повідомив потерпілому ОСОБА_9 про необхідність перерахування грошових коштів на банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_2 , в сумі 8 000 грн., як завдаток за купівлю вказаного автомобіля.

В подальшому, 05.12.2021 о 10 год. 49 хв. потерпілий ОСОБА_9 , перебуваючи у невстановленому в ході досудового розслідуванні місці, за допомогою додатку «ПУМБ 24» перерахував грошові на банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_13 , в сумі 8 000 грн.

Надалі, ОСОБА_6 , будучи організатором організованої групи, перебуваючи у м. Хмельницький, здійснив розподіл вказаних грошових коштів між учасниками організованої групи.

Своїми умисними діями, які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, вчиненого організованою групою, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 190 КК України.

Так, ОСОБА_6 , перебуваючи у невстановленому в ході досудового розслідування місці та час, але не пізніше 04.12.2021, будучи керівником організованої групи, діючи з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, повторно, створив оголошення в мережі інтернет на сайті «OLX» про продаж автомобіля марки «Ford», моделі «Focus», зазначивши при цьому абонентський номер телефону НОМЕР_3 .

04.12.2021 потерпілий ОСОБА_10 знайшов на сайті «OLX» оголошення про продаж автомобіля марки «Ford», моделі «Focus» за кордону, після чого, зателефонував на вказаний номер, який був зазначений в оголошені, яким користувався ОСОБА_6 та домовились про купівлю вказаного автомобіля.

Після чого, ОСОБА_6 надав вказівку неповнолітньому ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підшукати банківську картку для здійснення спільної злочинної діяльності. В подальшому, ОСОБА_8 , перебуваючи у невстановленому досудовому розслідуванні місці, час та день, підшукав банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_13 , про що повідомив ОСОБА_7 , який в свою чергу повідомив ОСОБА_6 .

Так, ОСОБА_6 повідомив потерпілому про необхідність перерахування грошових коштів на банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_2 в сумі 13500 грн.

В подальшому, 05.12.2021 о 10 год. 50 хв. потерпілий ОСОБА_10 , перебуваючи у невстановленому в ході досудового розслідуванні місці за допомогою додатку «Приват 24» перерахував грошові на банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_13 , в сумі 13500 грн.

Надалі, ОСОБА_6 , будучи організатором організованої групи, перебуваючи у м. Хмельницький, здійснив розподіл вказаних грошових коштів між учасниками організованої групи.

Своїми умисними діями, які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживання довірою шахрайстві, вчиненого повторно, організованою групою, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 190 КК України.

Так, ОСОБА_6 , перебуваючи у невстановленому в ході досудового розслідування місці, у невстановлений в ході досудового розслідування точний час, але не пізніше 07.12.2021, будучи керівником організованої групи, діючи з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, діючи повторно, створив оголошення в мережі інтернет на сайті «OLX» про продаж автомобіля марки «Ford», моделі «Focus», зазначивши при цьому абонентський номер телефону НОМЕР_4 .

07.12.2021 потерпілий ОСОБА_11 знайшов оголошення на сайті «OLX» про продаж автомобіля марки «Ford», моделі «Focus» за кордону, після чого, потерпілий зателефонував на вказаний номер,який був зазначений в оголошенні, яким користувався ОСОБА_6 , в ході розмови домовились про купівлю автомобіля.

Після чого, ОСОБА_6 надав вказівку неповнолітньому ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , підшукати банківську картку для здійснення спільної злочинної діяльності. В подальшому, ОСОБА_8 , перебуваючи у невстановленому досудовому розслідуванні місці, час та день, підшукав вказану банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_13 , про що повідомив ОСОБА_7 , який в свою чергу повідомив ОСОБА_6 .

Так, ОСОБА_6 повідомив потерпілому ОСОБА_11 про необхідінсть перерахування грошових коштів на банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_2 , в сумі 13 500 грн.

В подальшому, о 20 год. 02 хв. 07.12.2021 потерпілий ОСОБА_11 , перебуваючи у невстановленому досудовому розслідуванні точному місці, за допомогою додатку «Monobank» перерахував грошові кошти в сумі 13 500 грн. на банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_5 , яка належить ОСОБА_13 , як завдаток за купівлю автомобіля.

Після чого, ОСОБА_6 , будучи організатором організованої групи, здійснив розподіл грошових коштів між учасниками організованої групи, а саме ОСОБА_6 залишив собі 8300 грн., які ОСОБА_7 перерахував із своєї банківської картки АТ «Універсалбанк» № НОМЕР_6 на банківську картку АТ «Універсалбанк» № НОМЕР_7 , яка належить ОСОБА_6 . При цьому, ОСОБА_7 за вказівкою ОСОБА_6 залишив собі грошові кошти в сумі 1000 грн., а ОСОБА_8 за вказівкою ОСОБА_6 залишив собі грошові кошти в сумі 4600 грн.

Надалі, 08.12.2021 ОСОБА_6 продовжуючи свою злочину діяльність, діючи з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, зателефонував до потерпілого ОСОБА_11 в ході розмови повідомив, що необхідно перерахувати додаткову суму грошових кошів в розмірі 7 500 грн. для розмитненням вказаного автомобіля.

Після чого, 08.12.2021 близько 10 год. 30 хв. потерпілий ОСОБА_11 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, за допомогою додатку «Monobank» перерахував грошові кошти в сумі 7 500 грн. на банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_5 , як оплату за розмитнення вказаного автомобіля.

Надалі, ОСОБА_6 , будучи організатором організованої групи, перебуваючи у м. Хмельницький, здійснив розподіл вказаних грошових коштів між учасниками організованої групи, а саме ОСОБА_6 залишив собі 4600 грн., які ОСОБА_7 перерахував із своєї банківської картки АТ «Універсалбанк» № НОМЕР_6 на банківську картку АТ «Універсалбанк» № НОМЕР_7 , яка належить ОСОБА_6 . При цьому, ОСОБА_7 за вказівкою ОСОБА_6 залишив собі грошові кошти в сумі 1400 грн., а ОСОБА_8 , за вказівкою ОСОБА_6 , залишив собі грошові кошти в сумі 1400 грн.

Своїми умисними діями, які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживання довірою шахрайстві, вчиненого повторно, організованою групою, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 190 КК України.

Так, ОСОБА_6 , перебуваючи у невстановленому в ході досудового розслідування місці та час, але не пізніше 08.12.2021, будучи керівником організованої групи, діючи з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, діючи повторно, створив оголошення в мережі інтернет на сайті «OLX» про продаж автомобіля марки «Opel», моделі «Vivaro», зазначивши при цьому абонентський номер телефону НОМЕР_1 .

Так, 08.12.2021 потерпілий ОСОБА_12 знайшов на сайті «OLX» оголошення про продаж автомобіля марки «Opel», моделі «Vivaro» за кордону, після чого, зателефонував на вказаний номер, який був зазначений в оголошені, яким користувався ОСОБА_6 та домовились про купівлю вказаного автомобіля.

Після чого, ОСОБА_6 надав вказівку неповнолітньому ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , підшукати банківську картку для здійснення спільної злочинної діяльності. В подальшому, ОСОБА_8 , перебуваючи у невстановленому досудовому розслідуванні місці, час та день, підшукав вказану банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_13 , про що повідомив ОСОБА_7 , який в свою чергу повідомив ОСОБА_6 .

Так, ОСОБА_6 повідомив потерпілому про необхідінсть перерахування грошових коштів на банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_2 в сумі 8 000 грн.

В подальшому, 08.12.2021 о 13 год. 18 хв. потерпілий ОСОБА_12 , перебуваючи у невстановленому в ході досудового розслідуванні місці за додпомогою додатку «Приват 24» перерахував грошові на банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_13 , в сумі 11 000 грн., як завдаток за купівлю автомобіля.

Окрім того, 08.12.2021 о 14 год. 34 хв. потерпілий ОСОБА_12 , перебуваючи у невстановленому в ході досудового розслідуванні місці за додпомогою додатку «Приват 24» перерахував грошові на банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_13 , в сумі 5 400 грн., як завдаток за купівлю автомобіля.

Надалі, ОСОБА_6 , будучи організатором організованої групи, здійснив розподіл вказаних грошових коштів між учасниками організованої групи, а саме ОСОБА_6 залишив собі 10 600 грн., які ОСОБА_7 перерахував із невстановленої банківської картки АТ «Універсалбанк», виданої на ім`я ОСОБА_14 на банківську картку АТ «Універсалбанк» № НОМЕР_7 , яка належить ОСОБА_6 .

Своїми умисними діями, які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживання довірою шахрайстві, вчиненого повторно, організованою групою, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 190 КК України.

У вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України обґрунтовано підозрюється: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

01 вересня 2022 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України. Санкція ч. 4 ст. 190 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

В ході досудового розслідування, встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 протягом останніх 15 років спільно із ОСОБА_5 . Окрім того, на даний час є достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 придбав вказаний будинок, однак право власності на вказаний будинок ОСОБА_6 оформив на свою дружину з якою спільно проживає.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 305054895 від 15.07.2022 будинок АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_5 в розмірі 1/1 частки.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Частинами 8 та 11 ст.170 КПК України визначено, що вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.1 ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема: правову підставу для арешту майна; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Вказаних вимог слідчим не дотримано, адже з наданих слідчому судді матеріалів встановлено, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт в рамках кримінального провадження №0000009 від 23.01.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2,3,4 ст. 190 КК України, а саме будинок АДРЕСА_1 згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №305054895 від 15.07.2022 року належить на праві приватної власності в частці 1/1 ОСОБА_5 16.01.1968 року, яка в даному кримінальному провадженні не зазначена, також, посилання слідчого на те, що є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 придбав вищевказаний будинок не знаходять в матеріалах клопотання та кримінального провадження документального підтвердження, таким чином до майна ОСОБА_5 не можуть бути застосовані такі заходи забезпечення кримінального провадження як арешт майна з метою подальшої конфіскації майна як виду покарання. Тому у слідчого судді відсутня правова підстава для накладення арешту на вищевказане майно.

Згідно ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд, відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Керуючись ст. ст.170,171, 173, 371,372 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого ВРЗЗС СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000009 від 23.01.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2,3,4 ст. 190 КК України відмовити.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення, якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя Хмельницького

міськрайонного суду ОСОБА_1 ОСОБА_15