У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/9282/22

№ 1-кс/183/2399/22

02 січня 2023 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання прокурора Балаклійського відділу Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості по якому внесені до ЄРДР 26.12.2022 року за № 0000096 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

До слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області в порядку ст.. 170 КПК України надійшло клопотання прокурора ОСОБА_2 про арешт майна.

В обґрунтування свого клопотання прокурор зазначив, що досудовим розслідування встановлено, що відповідно до розпорядження ВС №11/0/9-22 від 18.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Донецької, Харківської та Херсонської областей) змінено територіальну підсудність судових справ Балаклійського районного суду Харківської області за Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області.

25.12.2022 року до ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області надійшов рапорт від поліцейського ТОР ГУНП в Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про те, що на контрольно-пропускному пункті № 1 м. Балаклія ним було зупинено для перевірки автомобіль «Toyota», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , а на пасажирському сидінні перебував ОСОБА_5 , який пред`явив підроблене посвідчення працівника міліції з ознаками підробки.

25.12.2022 року слідчим СВВП№1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_6 було проведено огляд місця події на відкритій ділянці місцевості, що розташована за адресою: вул. Харківська м. Балаклія Ізюмського району Харківської області, де біля контрольно-пропускного пункту було виявлено легковий автомобіль: «Toyota Higlander», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в якому було виявлено та вилучено документи, а саме: службове посвідчення видане 02.07.2015 року ГУМВС України в Харківській області, серія НОМЕР_2 на ім`я майора міліції ОСОБА_5 начальника ВДАІ, яке дійсне до 02.07.2019 року, яке має ознаки підробки, картку - замісника № 2, видану 19.11.2015 року на і державний реєстраційний номер м`я ОСОБА_5 , та мисливську рушницю.

Відомості за вказаним фактом 26.12.2022 року внесені до ЄРДР за № 0000096 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Під час допиту ОСОБА_5 , останній показав, що 25.12.2022 року приблизно о 21.00 годині, він їхав на легковому автомобілі «Toyota Higlander», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з м. Чугуїв до м. Балаклія зі своїм сином ОСОБА_4 , який керував автомобілем, а він знаходився на пасажирському сидінні. Проїжджаючи контрольно-пропускний пункт по вул. Харківській м. Балаклія Харківської області їх легковий автомобіль був зупинений працівниками поліції для перевірки документів, де ОСОБА_5 пред`явив службове посвідчення працівника міліції, видане 02.07.2015 року ГУМВС України в Харківській області, серія НОМЕР_3 на його ім`я, картку-замісника № 2, видану 19.11.2015 року на ОСОБА_5 на мисливську зброю «WEATHERBY» № НОМЕР_4 . ОСОБА_5 в ході розмови, повідомив працівникам поліції, що службове посвідчення працівника міліції у нього залишилось, іще з того часу, коли він працював в МВС України, а картка-замісника, що надає дозвіл на мисливську зброю, строк дії якої закінчився, але у нього мається дозвіл з дозвільної служби МВС України, але при собі у нього документа не було. Також в багажнику вищевказаного автомобіля було виявлено та вилучено мисливську зброю.

В ході допиту ОСОБА_4 останній відмовився від давання показань згідно ст. 63 Конституції України.

26.12.2022 року старшим дізнавачем СД ВП №1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області капітаном поліції ОСОБА_7 було винесено постанову про визнання речовим доказами у кримінальному провадженні № 0000096 від 23.12.2022 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України (використання завідомо підробленими документами), а саме: службове посвідчення працівника міліції, виданого 02.07.2015 року ГУМВС України в Харківській області, серія ХК № 002179 на ім`я ОСОБА_5 , картка-замісника № 2, видана 19.11.2015 року на ім`я ОСОБА_5 .

Згідно з положенням ст. 98 КПК України, є достатні підстави вважати, що: вилучене в ході огляду місця події 25.12.2022 року службове посвідчення працівника міліції, видане 02.07.2015 року ГУМВС України в Харківській області, серія НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 , картка-замісника № 2, видана 19.11.2015 року на ім`я ОСОБА_5 , що мають ознаки підробки, потертість фотокартки, та строк дії яких прострочений, на які необхідно накласти арешт у зв`язку з тим, що вони зберігають на собі сліди кримінального правопорушення, можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються у кримінальному провадженні.

Зокрема в ході подальшого досудового розслідування у разі накладення арешту буде вирішено питання щодо призначення відповідної судової технічної експертизи щодо можливого факту встановлення підробки документу, а також проведення інших слідчих дій, які будуть відігравати суттєву роль для встановлення об`єктивної істини по справі, а тому на підставі п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України на них доцільно накласти арешт з метою збереження речових доказів.

Документи, що підтверджують право власності на вказані речі, органом досудового розслідування та орган процесуального керівництва не можуть бути зазначені у даному клопотанні та надані слідчому судді у зв`язку з тим, що право власності на них не підлягає державній реєстрації (п.19 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.04.2013 року № 233-559/0/4-13 «Про деякі питання здійснення слідчим суддею першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження») .

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий/дізнавач, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Метою арешту майна є збереження речових доказів. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається треті особи, та юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Крім цього, тільки за їх допомогою можуть бути здобуті докази, які сприятимуть підтвердженню або спростуванню вчинення вказаного злочину конкретною особою, а також забезпечить проведення в наступному ряду необхідних експертиз.

Слід звернути увагу на те, що незастосування цього заходу буде перешкоджати встановленню істини по справі внаслідок того, що вказане майно може бути відчуженим, спотвореним, чи взагалі знищеним. Також у разі незастосування цього заходу не буде забезпечено подальше успішне проведення відповідних судових експертиз.

Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України, вилучені під час проведення огляду речі і документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Таким чином, на даний час, з метою збереження речових доказів, виникла необхідність в накладенні арешту на майно, яке було вилучене 25.12.2022 року під час проведення огляду місця події за адресою: вул. Харківська м. Балаклія Ізюмського району Харківської області, біля контрольно-пропускного пункту, а саме: службове посвідчення працівника міліції, видане 02.07.2015 року ГУМВС України в Харківській області, серія НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 , картка-замісника № 2, видана 19.11.2015 року на ім`я ОСОБА_5 , що мають ознаки підробки, потертість фотокарток, та строк дії документів прострочений.

В судове засідання прокурор ОСОБА_2 не з`явився. У відповідності до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Розглянувши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшла до таких висновків.

Відповідно до постанови дізнавача СД ВП №1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області капітаном поліції ОСОБА_7 від 26.12.2022 року про визнання речовими доказами службове посвідчення працівника міліції, видане 02.07.2015 року ГУМВС України в Харківській області, серія НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 , картка-замісник № 2, видана 19.11.2015 року на ім`я ОСОБА_5 визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ст.. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Як вбачається з наданих слідчим доказів, вилучені під час обшуку речі відповідають вимогам ст.. 98 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

У відповідності з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У відповідності з п. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У відповідності з ч. 3 ст.. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Тому слідчий суддя вважає, що слідчим доведено, що накладення арешту на зазначене майно відповідає завданню арешту майна, визначеного ст.. 170 КПК України, а саме: запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У відповідності з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, в тому числі:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У відповідності з ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

У відповідності з п. 5 ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, в тому числі, порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб. Слідчий суддя вважає, що виконання ухвали необхідно покласти на прокурора Балаклійського відділу Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_2 .

Також на виконання вказаної норми, у відповідності з ч. 7 ст. 173 КПК України копія ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, а також присутнім під час оголошення ухвали - фізичній або юридичній особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт, - при вирішенні питання про арешт майна з метою забезпечення збереження речових доказів. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Однак, при поданні слідчим клопотання до суду, останній не надав слідчому судді даних про засоби зв`язку та місце мешкання власників майна. Тому слідчий суддя вважає, що направлення копії ухвали суду необхідно доручити прокурору Балаклійського відділу Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_2 .

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 170, 171, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Накласти арешт на: службове посвідчення працівника міліції, видане 02.07.2015 року ГУМВС України в Харківській області, серія ХК № 002179 на ім`я ОСОБА_5 , картку-замісник № 2, видану 19.11.2015 року на ім`я ОСОБА_5 шляхом заборони відчужувати, використовувати, розпоряджатися будь-яким особам зазначеним майном.

Виконання ухвали покласти на прокурора Балаклійського відділу Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_2 .

Доручити прокурору Балаклійського відділу Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_2 направити копії ухвали на адресу власників майна.

На ухвалу може бути подано апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1