Справа № 678/63/16-к
Провадження № 1-кп/686/132/22
04 листопада 2022 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючої- судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі секретаря ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
представника потерпілого ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лісо-Березівка Летичівського району Хмельницької області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, освіта базова середня, одруженого, пенсіонера, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,
09 червня 2016 року близько 22 год. 30 хв. ОСОБА_9 , перебуваючи за місцем свого проживання на території домогосподарства по АДРЕСА_2 , захищаючись від нападу свого бувшого зятя ОСОБА_10 , умисно вбив його за наступних обставин, перевищивши при цьому межі необхідної оборони.
Так, у вказаний час обвинувачений в своєму будинку займався хатніми справами, а саме, чистив та смажив гриби. Почувши стукіт у вхідні двері, Балинский відкрив їх та вийшов на вулицю, тримаючи при цьому в правій руці кухонний ніж, яким у кухні чистив гриби. За вхідними дверима обвинувачений побачив свого бувшого зятя ОСОБА_10 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, стояв на ганку, в руках у нього нічого не було. Між ними на грунті тривалих неприязнених стосунків виникла словесна суперечка, в процесі якої Закриничний ударив рукою в груди Балинського, від чого той упав з ганку на землю. Під час його спроби піднятись Закриничний схопив наповнене суцвіттям часнику відро, що стояло поруч, ударив ним обвинуваченого в голову, потім кинув в його сторону лавку та знов штовхнув, від чого Балинський, продовжуючи тримати в руці ніж, упав у садок на кущі, де між ними продовжилась бійка, під час якої Закриничний своїм тілом зверху навалився на обвинуваченого, який лежав на землі, почав пальцем давити в його ліве око, а Балинський, захищаючись, наносити потерпілому удари кухонним ножем, який він протягом всього інцинденту тримав у руці. Внаслідок таких дій Закриничного обвинувачений отримав легкі тілесні ушкодження, що призвели до короткочасного розладу здоров`я, а саме : підшкірні крововиливи нижньої повіки лівого ока, внутрішньої поверхні правого ліктьового суглобу, передньої поверхні правого колінного суглобу, подряпину шкіри внутрішньої поверхні правого ліктьового суглобу, осаджень шкіри лобної ділянки зліва, передньої поверхні середньої третини лівої гомілки та рану шкіри долонної поверхні середньої фаланги середнього пальця правої кисті.
В ході цієї боротьби ОСОБА_9 , усвідомлюючи, що посягання з боку бувшого зятя є небезпечним, застосувавши кухонний ніж, який постійно під час бійки тримав у руці, застосувавши тим самим засоби та вчинивши дії, які явно не відповідали характеру і небезпеці посягання та обстановці захисту, перевищивши межі необхідної оборони, з метою позбавлення Закриничного життя, кухонним ножем умисно заподіяв йому колото-різане ушкодження лівої бокової поверхні шиї з ушкодженням лівої зовнішньої сонної артерії, що призвело до гострої зовнішньої крововтрати, від чого потерпілий помер на місці.
ОСОБА_9 підлягає кримінальній відповідальності за ст. 118 КК України за умисне вбивство при перевищенні меж необхідної оборони.
Встановлені судом обставини підтверджуються наступними безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами.
Так, сам обвинувачений в суді підтвердив, що ввечері 9 жовтня 2016 року перебував по місцю свого проживання в будинку АДРЕСА_2 , де займався хатніми справами, а саме, чистив та смажив гриби. Близько 22 години 30 хвилин почув стукіт у вхідні двері. Він, тримаючи в руці кухонний ніж, яким чистив гриби, відкрив двері і вийшов на ганок будинку. На вулиці були сутінки і нікого не було видно. Обвинувачений вирішив повернутись в будинок і в цей момент помітив, що за вхідними дверима стоїть п`яний колишній зять ОСОБА_10 , в руках у нього нічого не було, та який одразу почав з ним суперечку, висловлював погрози вбивством, при цьому ударив його рукою в груди, від чого обвинувачений упав з ганку на землю. Під час його спроби піднятись бувший зять схопив наповнене суцвіттям часнику відро, що стояло на ганку, ним ударив його в голову, потім кинув в його сторону лавку, однак промахнувся. Після цього Закриничний знов його штовхнув, від чого обвинувачений упав у садок на кущі, а бувший зять своїм тілом навалився на нього зверху, між ними продовжилась бійка, під час якої Закриничний почав пальцем давити в його ліве око. В процесі всього інциндента Балинський в руці тримав кухонний ніж. Під час боротьби на землі він, відчувши біль та злякавшись, що Закриничний може його вбити, почав наносити йому удари кухонним ножем, від чого потерпілий почав хрипіти, його тіло обмякло, почались конвульсії. Балинський зрозумів, що вбив потерпілого, про що повідомив сусідку та працівників поліції.
Зазначені обставини, як свідчать дані відповідного протокола проведення слідчого експеримента від 14 червня 2016 року та дані його відеофіксації, Балинський підтвердив під час проведення з ним цієї слідчої дії. При цьому обвинувачений детально розказав і показав місце та послідовність боротьби з потерпілим, механізм нанесення йому Закриничним тілесних ушкоджень, а також механізм заподіяння ним потерпілому ножових поранень в шию, від яких останній помер на місці.
Із показань в суді потерпілого ОСОБА_6 видно, що від працівників поліції він взнав про насильницьку смерть брата, яка сталась на території домогосподарства бувшого тестя загиблого в селі Майдан Вербецький Летичівського району Хмельницької області. Сліди насилля над братом у вигляді прямих колотих ран в області шиї були чітко видні при його похованні.
Свідок ОСОБА_11 , яка є сусідкою обвинуваченого, суду підтвердила факт загибелі потерпілого на території домогосподарства ОСОБА_9 . Про це та про конфлікт, що відбувся між ним та його колишнім зятем, їй повідомив обвинувачений з проханням викликати поліцію, що вона зробила. У Балинського було опухше око, а, зайшовши на його подвір`я, вона побачила труп ОСОБА_10 , що лежав на землі у садку.
Із показань в суді свідка ОСОБА_12 - дружини обвинуваченого видно, що їй зателефонував чоловік і повідомив, що вбив колишнього зятя. Приїхавши одразу після цього в їх домогосподарство, на території вона побачила сліди боротьби, а в садку на землі лежав труп ОСОБА_10 .
Свідок ОСОБА_13 суду підтвердила, що, перебуваючи 9 червня 2016 року ввечері на своєму подвір`ї в селі Майдан Вербецький, чула чоловічі крики про допомогу. Голос був ніби знайомий, схожий на голос обвинуваченого. Пізніше в село приїхали працівники поліції, питали у неї про місце знаходження вулиці Квітневої, зазначивши, що там загинув молодий чоловік.
В ході проведення огляду місця події, як свідчать дані відповідного протокола від 10 червня 2016 року та фототаблиці до нього, в садку домоволодіння по АДРЕСА_2 на відстані 4-х метрів від будинку було виявлено розташований в лежачому на животі положенні труп ОСОБА_10 з ранами на шиї. Крім того, під час огляду території від будинку до місця розташування трупа були виявлені сліди боротьби у вигляді прим`ятої трави, рихлості ґрунту, перекинутої дерев`яної лавки, а під час огляду самого будинку : в кухні було виявлено металеву миску з рештками нечищених грибів, а в коридорі на стільчику- виявлено та вилучено кухонний ніж з дерев`яною ручкою, на лезі якого наявні плями речовини бурого кольору, схожої на кров. При судово-цитологічному дослідженні змива з леза даного ножа, як свідчать дані відповідного висновку судово-цитологічної експертизи за № 77 від 14 липня 2016 року, зазначена речовина - це кров людини, яка може належати потерпілому. При цьому, групова належність крові ОСОБА_10 та ОСОБА_9 була встановлена відповідними висновками зазначеної судово-цитологічної експертизи та судово-імунологічної експертизи № 396 від 27 липня 2016 року.
Сам обвинувачений в суді підтвердив, що саме вилученим під час огляду місця події ножем він наніс смертельне поранення в шию ОСОБА_10 і кров останнього залишилась на лезі цього ножа.
За даними висновку судово-медичної експертизи №69, яка проводилась з 10 червня по 16 серпня 2016 року, при дослідженні трупа ОСОБА_10 виявлено тілесні ушкодження у вигляді :
- подряпини шкіри правої щоки, осадження шкіри тильної поверхні правої кисті, що могли утворитись від щонайменше 2-х разової травмуючої дії тупих твердих предметів, та мають ознаки тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що мають незначні скороминущі наслідки;
- ран шкіри тильної поверхні середньої фаланги вказівного пальця лівої кисті, долонної поверхні середньої фаланги безіменного пальця лівої кисті, долонної поверхні кінцевої фаланги середнього пальця правої кисті, долонної поверхні середньої фаланги вказівного пальця правої кисті, долонної поверхні великого пальця правої кисті, які утворились від щонайменше 3-х разової ріжучої дії гострого краю якогось твердого плоского травмуючого предмету, та мають ознаки тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що призвели б до короткочасного розладу здоров`я;
- ран шкіри бокової поверхні шиї справа, бокової поверхні шиї справа, підборіддя справа, бокової поверхні шиї зліва, зовнішньої поверхні середньої третини лівого плеча, задньої поверхні грудної клітки справа, задньої поверхні шиї зліва, які утворились від 8-ми разової колюче-ріжучої дії твердого плоского предмету, який володіє колюче-ріжучими конструктивними особливостями характерними для ножа із однобічно гострим клинком, який має не деформоване гострокутне вістря, одне гостре лезо та тупий «П»- подібної форми на своєму поперечному перерізі обух із добре вираженими боковими ребрами, та мають ознаки тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що призвели б до короткочасного розладу здоров`я; всі вищевказані тілесні ушкодження могли утворитись незадовго до настання смерті та у прямому причинному зв`язку з її настанням не перебувають;
- рани шкіри бокової поверхні шиї зліва, наскрізного ушкодження лівої сонної артерії, які утворились незадовго до настання смерті від одноразової колюче-ріжучої дії твердого, плоского предмету, який володіє колюче-ріжучими конструктивними особливостями характерними для ножа із однобічно гострим клинком, який має не деформоване гострокутне вістря, одне гостре лезо та тупий «П»- подібної форми на своєму поперечному перерізі обух із добре вираженими боковими ребрами, та мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як таких, що є небезпечні для життя в момент заподіяння; вище вказані тілесні ушкодження перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті.
Смерть ОСОБА_10 настала від колото-різаного ушкодження лівої бокової поверхні шиї з ушкодженням лівої зовнішньої сонної артерії, що призвело до гострої зовнішньої крововтрати.
Раньовий канал рани шкіри бокової поверхні шиї зліва спрямований зліва на право та дещо зверху вниз по відношенню до сагітальної вісі тіла і має довжину близько 4,0 см.
В момент нанесення тілесних ушкоджень тіло потерпілого могло перебувати як у вертикальному, так і в горизонтальному положенні.
Ймовірність того, що при своєчасному наданні кваліфікованої медичної допомоги потерпілий міг би залишитися живим, а також можливість того, що в момент нанесення тілесних ушкоджень Закриничний міг відчувати сильний фізичний біль, не виключається.
Згідно даних судово-медично-токсилогічної експертизи зразка крові з трупа ОСОБА_10 у крові останнього виявлено етиловий ( винний ) алкоголь в кількості 3,16 проміле, що відповідає сильному алкогольному сп`янінню.
Даний висновок в суді підтвердив експерт ОСОБА_14 , зазначивши, що потерпілому в загальному було спричинено 14 ран різної глибини ( від 0,5 до 4 см ), майже всі вони були заподіяні в короткий проміжок часу внаслідок нанесення йому ударів ножем, а також, коли Закриничний, захищаючись, хапався за лезо ножа, послідовність нанесення ударів визначити неможливо. Смерть потерпілого настала від колото-різаного ушкодження лівої бокової поверхні шиї з наскрізним ушкодженням лівої стінки загальної сонної артерії, що призвело до гострої зовнішньої крововтрати. Дане ушкодження було спричинено внаслідок удару потерпілого в шию ножем зверху вниз із глибиною рани 4 см, що свідчить про те, що її заподіяння було не навідмаш, а умисним та спрямованим.
Сам обвинувачений в суді підтвердив, що указані у висновку та зазначені експертом у суді рани, в тому числі, серед них смертельна, які були виявлені у потерпілого, наніс він ножем, який весь час тримав у руці і використовував його під час боротьби з Закриничним. Цей же механізм заподіяння обвинуваченим тілесних ушкоджень загиблому підтверджується відповідним висновком судово-медичної експертизи № 7, яка проводилась вже за матеріалами кримінального провадження з наданими експерту даними протокола огляду місця події та проведеного з Балинським слідчого експеримента. Зазначені обставини нанесення ножових поранень потерпілому підтвердив в суді і експерт ОСОБА_15 .
Відповідно до висновку експерта № 92-мк від 17 серпня 2016 року судової медико-криміналістичної експертизи одного клаптя шкіри, вилученого із лівої бокової поверхні шиї трупа ОСОБА_10 , та вилученого під час проведення огляду місця події господарського ножа, на зовнішній поверхні зазначеного вище клаптя шкіри виявлено два окремі ушкодження, розташовані на фоні незначного підшкірного крововиливу із розмитими межами, із яких одне ушкодження є проникаюче-наскрізною колото-різаною раною, яка має ще й два окремі додаткові наскрізні розрізи шкіри, а інше ушкодження- є вже не проникаючою, але глибоко поверхневою колото-різаною раною шкіри, які могли утворитись в невідомій послідовності одна від одної від двох окремих та різноспрямованих одноразових колюче- ріжучих дій на шкіру лівої бокової поверхні шиї Закриничного, заподіяних одним і тим же предметом, яким міг бути клинок господарського ножа, вилученого в домогосподарстві ОСОБА_16 під час огляду місця події 10 червня 2016 року.
Сам обвинувачений в суді підтвердив, що дані рани на шиї потерпілого були спричинені ним господарським ножем, який він тримав в руці під час нанесення цих ран в область шиї Закриничного, і вподальшому цей ніж був вилучений працівниками поліції під час огляду місця події.
Під час затримання обвинуваченого, як свідчать дані відповідного протоколу від 10 червня 2016 року, у останнього були вилучені належні йому особисті речі з плямами бурого кольору, а саме, чоловіча сорочка, штани та калоші. Згідно висновку судово-імунологічної експертизи № 396 від 27 липня 2016 року на зазначених вище предметах виявлені плями є кров`ю людини, яка може походити і від обвинуваченого, і від потерпілого, що також є підтвердженням бійки між ними за зазначених вище обставин.
Згідно висновку експерта № 91 від 10 червня 2016 року у ОСОБА_9 станом на ранок зазначеної дати було виявлено тілесні ушкодження у вигляді :
- підшкірних крововиливів нижньої повіки лівого ока, внутрішньої поверхні правого ліктьового суглобу, передньої поверхні правого колінного суглобу, подряпин шкіри внутрішньої поверхні правого ліктьового суглобу; осаджень шкіри лобної ділянки зліва, передньої поверхні середньої третини лівої гомілки, що могли утворитись від щонайменше 5-ти разової травмуючої дії тупих твердих предметів, за строком давності відповідають 6-12 годинному терміну утворення до моменту проведення експертизи та відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що мають незначні скороминущі наслідки;
- ран шкіри долонної поверхні кінцевої фаланги вказівного пальця правої кисті, долонної поверхні середньої фаланги середнього пальця правої кисті, що могли утворитись від щонайменше одноразової ріжучої дії гострого краю якогось твердого плоского травмуючого предмету, за строком давності відповідають 6-12 годинному терміну утворення до моменту проведення судово-медичної експертизи, та відносяться до легкого ступеня тяжкості, що призвели до короткочасного розладу здоров`я (не більше 21 день).
Даний висновок в суді підтвердив експерт ОСОБА_14 , зазначивши, що у обвинуваченого отримані травми не були небезпечними, не свідчили про силу фізичного болю, рани на руці він отримав від тримання в ній та використання ножа, а подряпини ліктя та гомілки-від падіння.
При повторному огляді місця події, як свідчать дані відповідного протоколу від 15 вересня 2016 року, на території домогосподарства обвинуваченого були оглянуті відро та дерев`яна лавка, які мають сліди пошкоджень.
Як зазначив Балинський в суді, а також показав при проведенні слідчого експерименту, під час боротьби Закриничний ударив його в голову відром та кинув в його сторону лавку.
Згідно висновку експерта за №1260 від 28 вересня 2016 року за результатами додаткової судово-медичної експертизи ОСОБА_9 було зазначено, що в цілому механізм та локалізація тілесних ушкоджень у обвинуваченого може відповідати його показам під час проведення слідчого експерименту; характер та локалізація тілесних ушкоджень на обличчі ОСОБА_9 не виключають можливість їх утворення від удару господарським відром чи подібним йому предметом.
Дані обставини в суді підтвердив експерт ОСОБА_17 , зазначивши, що між потерпілим і обвинуваченим велась боротьба, положення їх тіл мінялись, при цьому Балинський використовував ніж.
Об`єктивно вина обвинуваченого стверджується самим речовим доказом- оглянутим в суді господарським ножем, який був вилучений в домогосподарстві ОСОБА_16 під час огляду місця події.
В судовому засіданні Балинський підтвердив, що саме цей ніж він тримав в руках під час бійки з потерпілим і цим ножем наніс йому смертельне поранення.
Причетність обвинуваченого до скоєного злочину також підтверджується наданою ним інформацією в розмовах, зафіксованих в протоколі про результати проведення щодо нього негласних слідчих розшукових дій №1557т/121/14-2016 від 29 червня 2016 року та диском до протоколу, дослідженими в суді, відповідно до яких обвинувачений підтвердив факт вбивства ОСОБА_18 , застосування при цьому під час бійки з потерпілим ножа, нанесення ним поранень, в тому числі в шию, зазначивши в розмові, що «перший раз не чув, куди попав ножем, а другий раз в шию, і він захропів, я завалився на нього і тримав, поки він не кончився. Чув у нього такі як судороги».
Факт тривалих неприязнених стосунків ОСОБА_18 з сім`єю Балинських в суді підтвердили свідки ОСОБА_19 та ОСОБА_20 . Наведені обставини також підтверджуються наданими стороною захисту письмовими доказами у вигляді переписки з правоохоронними органами, винесенням ряду процесуальних документів з приводу неправомірної поведінки потерпілого відносно членів сім`ї ОСОБА_16 .
Відповідно до висновку комплексної судово-психолого-психіатричної експертизи №466 від 08 серпня 2016 року ОСОБА_9 жодним хронічно протікаючим душевним захворюванням (психічним захворюванням), недоумством не страждає, не страждав таким на момент вчинення інкримінованого йому злочину, міг та може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними; в період вчинення злочину в стані тимчасового розладу душевної діяльності, іншого психічного розладу не перебував; в стані фізіологічного афекту, фрустрації, психологічного стресу, патологічного сп`яніння не знаходився; а тому міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Тому суд визнає його осудним.
Дії Балинського органами досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 115 КК України, як умисне вбивство ОСОБА_10 .
Відповідно до правової позиції, що міститься в Постанові Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 1 жовтня 2015 року у справі №5-134кс/15, за нормативним визначенням умисне вбивство ( стаття 115 КК України) з об`єктивної сторони характеризується дією або бездіяльністю у вигляді протиправного посягання на життя людини, наслідками у вигляді смерті та причинним зв`язком між зазначеними діяннями і наслідками, а з суб`єктивної сторони-умисною формою вини ( прямим або непрямим умислом ), коли винний усвідомлює, що може заподіяти смерть особи, передбачає такі наслідки і бажає або свідомо припускає їх настання.
Такі самі ознаки об`єктивної та суб`єктивної сторони характерні і для умисного вбивства, вчиненого при перевищенні меж необхідної оборони ( стаття 118 КК України ). Проте, на відміну від умисного вбивства, відповідальність за вчинення якого передбачена статтею 115 КК України, обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони злочину, передбаченого статтею 118 КК України, є мотив діяння - захист винною особою охоронюваних законом прав та інтересів від суспільно-небезпечного посягання.
Даючи правову оцінку діям обвинуваченого, суд враховує наступне.
Відповідно до ст. 3, 27 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Кожна людина має невід`ємне право на життя. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Обов`язок держави - захищати життя людини. Кожен має право захищати своє життя і здоров» я, життя і здоров» я інших людей від протиправних посягань.
Гарантії реалізації такого права закріплені в положеннях ст. 36 КК України, де у ч.1-3 зазначено, що необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони. Кожна особа має право на необхідну оборону незалежно від можливості уникнути суспільно-небезпечного посягання або звернутись за допомогою до інших осіб чи органів влади. Перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту.
До критеріїв визначення правомірності необхідної оборони належать : наявність суспільно небезпечного посягання, його дійсність та об`єктивна реальність, межі захисних дій, які б не перевищували меж необхідності, а шкода особі, яка здійснює посягання, не перевищувала б ту, яка для цього необхідна.
Відповідно до роз`яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України за № 1 від 26 квітня 2002 року «Про судову практику у справах про необхідну оборону», для вирішення питання про кваліфікацію складу злочину, пов`язаного з умисним позбавленням життя особи, зокрема щодо відсутності чи наявності стану необхідної оборони, перевищення її меж, суд у кожному випадку, враховуючи конкретні обставини справи, повинен здійснити порівняльний аналіз та оцінити наявність чи відсутність акту суспільно небезпечного посягання й акту захисту, встановити їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання.
До критеріїв визначення правомірності необхідної оборони належать : наявність суспільно небезпечного посягання, його дійсність та об`єктивна реальність, межі захисних дій, які б не перевищували меж необхідності, а шкода особі, яка здійснює посягання, не перевищувала б ту, яка для цього необхідна.
Під тяжкою шкодою при перевищенні меж необхідної оборони слід розуміти смерть особи або заподіяння їй тяжкого тілесного ушкодження. Невідповідність тяжкої шкоди, заподіяної тому, хто посягає, небезпечності посягання або обстановці захисту слід визнавати явною тоді, коли це з урахуванням обставин справи є очевидним для кожної людини, а отже і для того, хто обороняється.
Всебічно, повно та неупереджено з`ясувавши встановлені під час кримінального провадження обставини, перевіривши їх доказами, оцінивши ці докази з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, суд поза розумним сумнівом приходить до висновку, що в даній обстановці ОСОБА_9 знаходився в стані необхідної оборони, проте перевищив її межі.
Так, 9 червня 2016 року, близько 22 години 30 хвилин, саме Закриничний ( 37-річний, правильної тілобудови, задовільного живлення ), перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прибув до домогосподарства, де проживає Балинський, влаштував з ним суперечку, яка переросла між ними в бійку, в процесі якої першим наніс обвинуваченому (пенсіонеру, 69 років, який за віком очевидно поступається йому у фізичному розвитку ) удар рукою в груди, кинув в Балинського відро, попавши в голову, кинув в його сторону лавку, штовхав обвинуваченого, під час бійки почав пальцем давити в його ліве око. Тому суд приходить до висновку, що за таких обставин обвинувачений мав право захищатись від такого протиправного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання.
Разом з тим, потерпілий озброєний будь-яким предметом не був, Закриничний наніс Балинському декілька ударів, якими заподіяв йому легкі тілесні ушкодження, у останнього були лише синці та подряпини, що свідчить про відсутність у потерпілого наміру спричинити обвинуваченому тяжку шкоду для здоров`я. При цьому Балинський в процесі суперечки та бійки з потерпілим весь час тримав у руці ніж, неодноразово застосовував його, нанісши Закриничному 14 ножових поранень, серед яких були силові удари в шию, що спричинили смерть потерпілого. За таких обставин, на переконання суду, в обстановці, що склалась, неодноразове застосування обвинуваченим ножа ( 14 ножових поранень ), нанесення силового удару в шию, що спричинило смерть потерпілого, явно не відповідало небезпечності посягання, було виходом за межі необхідної оборони.
Виходячи із вищенаведеного, конкретної обстановки, конкретних дій та наявності у кожного конкретних ушкоджень в процесі суперечки, суд відхиляє твердження обвинуваченого про намір потерпілого під час бійки його вбити.
Також суд відхиляє твердження обвинуваченого про те, що він убив потерпілого з необережності, поскільки ці твердження спростовуються сукупністю вищенаведених доказів по справі, а саме, висновками судово-медичних експертиз, показаннями експертів, показаннями самого Балинського під час проведення щодо нього негласних слідчих розшукових дій про нанесення ним Закриничному ножем силового удару в шию та утримання тіла потерпілого аж до повного припинення його рухової діяльності.
Всі надані стороною захисту письмові докази, які вбільшості вже були отримані після смерті Закриничного, суд також оцінює в сукупності з вищенаведеними доказами по справі.
Дії Балинського суд перекваліфіковує з ч. 1 ст. 115 КК України на ст. 118 КК України, як умисне вбивство, вчинене при перевищенні меж необхідної оборони.
Таким чином, суд приходить до висновку, що з урахуванням положень ч. 5 ст. 74, ст. 49 КК України обвинуваченого слід звільнити від покарання у зв`язку із закінченням строків давності, виходячи з наступного.
Звільнення від кримінальної відповідальності - це відмова держави в особі відповідного суду від офіційного осуду, призначення покарання та визнання судимою особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у випадках, передбачених ККУ, та у порядку, встановленому КПК.
Застосування інституту давності обумовлене зменшенням суспільної небезпечності кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила внаслідок спливу певного проміжку часу.
Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення, що визначено в обвинувальному акті та встановлено судом, і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою для звільнення особи, котра вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.
Чинна ч. 1 ст. 49 КК України передбачає, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.
Особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули зазначені у ч. 1 ст. 49 КК України диференційовані строки давності за умови, що протягом вказаних строків особа не вчинила нового злочину, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років (перебіг давності не перерваний), особа не ухилялася від досудового слідства або суду (перебіг давності не зупинявся), законом не встановлено заборону щодо застосування давності до вчиненого особою злочину.
Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 74 КК України особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених ст. 49 КК України.
Таким чином, враховуючи обґрунтоване обвинувачення у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ст. 118 КК України, яке відповідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином, та те, що з часу вчинення ОСОБА_16 злочину минуло понад шість років, суд, використовуючи свій імперативний обов`язок, приходить до висновку що Балинський підлягає на підставі ч. 5 ст. 74 КК України звільненню від будь-якого можливого покарання.
Цивільний позов по справі не заявлявся, судові витрати відсутні.
Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 118 КК України, та на підставі ч. 5 ст. 74 КК України, ст. 49 КК України звільнити від покарання у зв`язку із закінченням строків давності.
Речові докази: дерев`яну лавку, зелене пластмасове відро залишити у обвинуваченого; мобільний телефон марки Нокіа чорного кольору - залишити потерпілому ОСОБА_6 ; чоловічу сорочку з напівсинтетичної тканини світло-синього кольору з малюнком у вигляді смужок чорного та білого кольорів; штани чоловічі з напівсинтетичної тканини зеленого кольору, на підкладці з синтетичної тканини чорного кольору; пару калош з гуми темно-синього кольору на підкладці із синтетичної тканини в вигляді сітки білого кольору та кухонний ніж, які перебувають в камері зберігання речових доказів Летичівського ВП ГУНП знищити.
На вирок може бути подана апеляція до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а для засудженого - з дня вручення копії вироку суду.