Справа №295/585/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2023 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

при секретарях судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 ,

прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_6 ,

слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Житомирі) ТУ ДБР ОСОБА_7 ,

розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_5 від 17.01.2023 р. на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000044,

ВСТАНОВИВ:

17.01.2023 року до суду надійшла вказана скарга, в якій заявник просить скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження № 0000044 від 17.03.2022 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України.

В обґрунтування скарги заявник вказав, що слідчим ОСОБА_7 незважаючи на твердження ОСОБА_5 про застосування до нього тортур, психологічного та фізичного тиску чотирма працівниками карного розшуку ГУНП в Житомирській області 05.09.2021 року під час конвоювання ОСОБА_5 з м. Ружина до м. Житомира, та при подальшому проведенні з ним процесуальних дій у кримінальному провадженні, вказані працівники карного розшуку, які здійснювали конвоювання - не встановлені та не допитані, їх показання у постанові про закриття кримінального провадження не проаналізовані. Не проведено впізнання вказаних працівників поліції ОСОБА_5 як осіб, що застосовували до нього тортури, у тому числі за фотознімками. Не проводились одночасні допити ОСОБА_5 з вказаними працівниками карного розшуку, які, за твердженнями заявника, застосовували до нього тортури, для усунення протиріч у їх показаннях. Не встановлено та не оглянуто службовий автомобіль поліції марки «Шкода», в якому, за твердженнями заявника, до нього застосовувались тортури, та в якому могли зберегтися сліди крові ОСОБА_5 , відповідні експертизи ймовірних слідів крові в автомобілі щодо належності їх ОСОБА_5 (судово-імунологічна, молекулярно-генетична) - не призначені. Слідчий експеримент у вказаному службовому автомобілі «Шкода» (чи аналогічному) за участю ОСОБА_5 для встановлення обставин застосування до нього тортур, ймовірного спричинення йому працівниками поліції тілесних ушкоджень, за участі судово-медичного експерта (спеціаліста) - не проведений. Судово-медична експертиза з метою встановлення наявності у ОСОБА_5 тілесних ушкоджень станом на 05.09.2021 року та можливості їх спричинення працівниками поліції за обставин, вказаних ОСОБА_5 , в тому числі під час слідчого експерименту - не проведена. Натомість слідчий ДБР обмежився долучекням висновку експерта №1438 за результатами судово-медичної експертизи ОСОБА_5 05.09.2021 року з матеріалів кримінального провадження №0000395, під час проведення якої ОСОБА_5 перебував під конвоюванням працівників поліції (в тому числі тих, що застосовували до нього тортури), після вчиненого на нього фізичного та психологічного впливу та не міг вільно висловлювати скарги, описувати механізм спричинення йому тілесних ушкоджень працівниками поліції судово-медичному експерту. До того ж під час проведення вказаної судово-медичної експертизи питання дослідження можливості спричинення тілесних ушкоджень під час застосування до нього тортур працівниками поліції за обставин, вказаних ОСОБА_5 - не досліджувались. Слідчим ДБР, як вбачається з постанови про закриття кримінального провадження, не оглянуто, не долучено до матеріалів кримінального провадження та не проаналізовано у постанові про закриття кримінального провадження протокол слідчого експерименту від 05.09.2021 року з додатком-відеозаписом за участі підозрюваного ОСОБА_5 , який може свідчити про перебування останнього під психологічним тиском внаслідок застосованих до заявника тортур. Судово-психологічна експертиза за відеозаписом слідчого експерименту за участі ОСОБА_5 05.09.2021 року з метою визначення наявності чи відсутності психологічного впливу на останнього - не проведена. З урахуванням викладеного існує необхідність перевірки шляхом проведення судово-психологічної експертизи факту перебування чи не перебування під психологічним впливом працівників поліції під час надання показань в ході слідчого експерименту підозрюваного ОСОБА_5 внаслідок застосованих до нього , за його твердженням тортур. Допит ОСОБА_5 як потерпілого у вказаному кримінальному провадженні слідчим ДБР не проведений. Натомість слідчий ДБР допитав його як свідка, в умовах слідчого ізолятору з порушенням права на захист (на правову(правничу) допомогу без участі захисника(адвоката) та без забезпечення реальної можливості скористатися правовою (правничою) допомогою, внаслідок чого показання ОСОБА_5 щодо обставин застосування до нього тортур, спричинення йому тілесних ушкоджень в матеріалах кримінального провадження та в постанові про закриття кримінального провадження містяться у неповному та перекрученому вигляді.

В подальшому до розгляду скарги залучено адвоката ОСОБА_4 , що відповідно до Ордеру №1051093 від 09.04.2023 року діє в інтересах ОСОБА_5 , оскільки під час розгляду скарги 17.01.2023 р. між адвокатом ОСОБА_8 та ОСОБА_5 розірвано договір.

В подальшому адвокат ОСОБА_4 , що діє в інтересах ОСОБА_5 , подала уточнену скаргу в якій просила скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження №0000044 від 17.03.2022 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 127 КК України, оскільки розслідування даного кримінального провадження було проведено поверхнево. Так, в матеріалах досудового розслідування є протокол допиту свідка слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 від 16.06.2022 року, де останній пояснював: «Що 04.09.2021 року ОСОБА_10 було вчинене умисне вбивство ОСОБА_11 та її малолітньої доньки ОСОБА_12 ». Далі він пояснював, що всі процесуальні дії здійснювались у присутності захисника та в переважній більшості за участю понятих. Жодного психологічного або фізичного тиску на підозрюваного не чинилось та усі дії проведені відповідно до чинного законодавства. 27.06.2022 року був допитаний в якості свідка ОСОБА_13 , який пояснював, що до нього застосовувались тортури, психологічний та фізичний тиск чотирьма працівниками карного розшуку ГУНП Житомирської області 05.09.2021 року під час конвоювання ОСОБА_14 до ОСОБА_15 та при подальшому проведенні з ним процесуальних дій. Як ,зазначає адвокат ОСОБА_4 , на сьогоднішній день вказані працівники карного розшуку, які здійснювали конвоювання - не встановлені та не допитані. Необхідно встановити вказаних працівників поліції та надати їх фотознімки для впізнання ОСОБА_5 . Після встановлення даних працівників необхідно було провести одночасні допити ОСОБА_16 з вказаними працівниками карного розшуку, які, за твердженням його застосовували до нього тортури.

ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду скарги.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 , підтримала вимоги уточненої скарги та просила задовольнити з підстав викладених у них.

Слідчий та прокурор у судовому засіданні, заперечували проти задоволення скарги, оскільки вважають, що всі необхідні процесуальні дії проведено.

Слідчий суддя, дослідивши письмові матеріали скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження №0000044 вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України заявником, потерпілим, його представником чи законним представником на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Виходячи зі змісту ст. 284 КПК України, про закриття кримінального провадження слідчий, дізнавач, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження, зокрема з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4 частини першої цієї статті. Зокрема, згідно п. 2 цієї статті у разі встановленої відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Згідно ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування та судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

За положеннями ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

17.03.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 127 КК України, на підставі ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області за №0000044.

Постановою слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_7 від 26.09.2022 року кримінальне провадження №0000044 закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КК України за відсутністю в діях працівників ГУНП у Житомирській області складу кримінального правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 127 КК України.

Із досліджених в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження №0000044 вбачається, що воно розпочато на підставі ухвали слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 15.02.2022 у справі № 295/1970/22, якою зобов`язано уповноважених осіб другого слідчого відділ (з дислокацією у м. Житомирі) ТУ ДБР у м. Хмельницькому внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення, зазначених у заяві ОСОБА_5 від 26.01.2022. Відповідно до заяви ОСОБА_5 від 26.01.2022 встановлено, що 05.09.2021 в період часу з 04 год 00 хв. по 06 год. 00 хв., працівники УКР ГУНП в Житомирській області за попередньої змовою із слідчим СУ ГУНП Житомирській області ОСОБА_9 під час доставки ОСОБА_5 до ГУНП в Житомирській області з м. Ружин Житомирської області до м. Житомир завдали останньому фізичного страждання шляхом нанесення побоїв та інших насильницьких дій з метою отримання зізнання у вчинення злочину.

З досліджених слідчим суддею матеріалів кримінального провадження №0000044 вбачається, що слідчим ефективно здійснювалося досудове розслідування вказаного кримінального провадження, зокрема, допитано заявника та слідчих з приводу дій яких і відбувалося розслідування, долучено копії матеріалів кримінального проваження №0000395, проведені всі необхідні експертизи, зокрема, судова-медична експертиза щодо встановлення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 станом на 05.09.2021 р., та надано їм правову оцінку. Разом з тим, вважати проведене розслідування повним неможливо з огляду на наступне.

Зокрема, поза увагою слідчого залишився той факт, що не усі вимоги, зазначені адвокатом ОСОБА_4 у скарзі виконанні слідчим, та не спростовано причини їх невиконання. До прикладу, матеріали кримінального провадження не мають відомостей про чотирьох працівників карного розшуку ГУНП в Житомирській області, які, зі слів заявника, 05.09.2021 року здійснювали конвоювання ОСОБА_5 з м. Ружина до м. Житомира, та при подальшому проведенні з ним процесуальних дій у кримінальному провадженні здійснювали психологічний та фізичний вплив. Вказані працівники слідчим не встановлені та не допитані.

Крім того, слідчим не надавалась оцінка висновку судово-психіатрічної експертизи, яка проводилась відносно ОСОБА_5 .

Варто зауважити, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Таким чином, у порушення вимог ч. 5 ст. 110 КПК України проведене слідчим досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України, не можна вважати таким, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, а отже, процесуальне рішення про закриття провадження є передчасним і підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 2, 91, 94, 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу задовольнити

Постанову слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Житомирі) ТУ ДБР ОСОБА_7 від 26.09.2022 р. про закриття кримінального провадження № 0000044, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 127 КК України, скасувати.

Матеріали кримінального провадження № 0000044 від 17.03.2022 р. повернути слідчому для організації проведення досудового розслідування.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Оголошення повного тексту ухвали 19.04.2023 р. о 15-00 год

Слідчий суддя ОСОБА_1