У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника заявників адвоката ОСОБА_3 , прокурора - ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгород скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , на бездіяльність прокурора у рамках кримінального провадження № 0000233, та зобов`язання прокурора Закарпатської області ОСОБА_7 виконати вимоги ст. 220 КПК України належним чином розглянути клопотання № 2 адвоката ОСОБА_3 від 10.10.2020 року та винести вмотивовану постанову,-

встановив:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді зі скаргою, згідно з якою просив:

- скаргу розглянути в їх присутності у законом встановлений строк (72 години) для цього «обов`язково» витребувати до суду 12 томів матеріали кримінального провадження № 0000233 та матеріали кримінального провадження № 0000090 і після вивчення та дослідження матеріалів кримінальних проваджень визнати неправомірною бездіяльність прокурора Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 стосовно умисного невиконання ним вимог ст. 220 КПК України по даному представником потерпілих адвокатом ОСОБА_8 клопотання № 2 від 10.10.2020 року;

- зобов`язати прокурора Закарпатської області ОСОБА_7 виконати вимоги ст. 220 КПК України належним чином розглянути клопотання № 2 адвоката ОСОБА_3 від 10.10.2020 року та винести вмотивовану постанову;

- зобов`язати прокурора Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_9 виконати вимоги ст. 219 КПК України та вчинити певну дію у відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 307 КПК України, тобто зобов`язати відповідальну особу Закарпатської обласної прокуратури підписати підозри та обвинувальні акти всім семи членам організованно-злочинної групи рейдерів: керівнику і організатору ОСОБА_10 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ); приватному нотаріусу Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_11 ; приватному нотаріусу Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_12 ; державному реєстратору Ужгородської міської ради ОСОБА_13 ; приватному експерту «Експертний центр» ОСОБА_14 ;

- встановити граничний двомісячний термін для виконання вимог кримінального процесуального законодавства щодо об`єктивного завершення розслідування справи та прийняття остаточних процесуальних рішень з направленням матеріалів кримінального провадження ЄРДР № 0000233 до Ужгородського міськрайонного суду;

- зобов`язати процесуального прокурора та слідчого забезпечити належну охорону речових доказів у даному кримінальному провадженні щодо нерухомого майна реєстраційний номер 01 за адресою: АДРЕСА_2 , а саме будівлі станції технічного обслуговування, автомийки і магазину загальною площею 905,8 кв.м. та земельної ділянки, на якій розташоване вказане майно у відповідності до Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних із їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 лютого 2012 року № 1104;

-з метою належної охорони та збереження речових доказів у даному кримінальному провадженні для збереження пограбованого та захопленого приватного майна потерпілих ОСОБА_15 та ОСОБА_6 у відповідності до вимог ст. 6 Конвенції, на підставі оригіналів належних і допустимих доказів на приватне майно потерпілих зобов`язати слідчого разом із державними судовими виконавцями в рамках виконавчих проваджень по рішенням суду передати на відповідальне зберігання потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (поручителям-іпотекодавцям), так як цього вимагає ст. 58 Закону України «Про державну виконавчу службу».

В обґрунтування скарги зазначено, що 10.10.2020 року представник потерпілих адвокат ОСОБА_16 подав клопотання №2 прокурору Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_17 .

Ними постійно наголошується органу досудового слідства, що в резонансному рейдерському пограбуванні в 2018 році майна потерпілих у м. Ужгороді вартістю 16 мільйонів 400 тисяч гривень причетні 7 осіб, а саме: керівник (організатор) ОСОБА_18 , Приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_11 , державний реєстратор ОСОБА_19 , із центру надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Мукачівської міської ради, Приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_12 , державний реєстратор Ужгородської міської ради ОСОБА_20 , Приватний експерт «Експертного центру» ОСОБА_14 , отримувач кредиту (боржник) ОСОБА_21 .

Заявник зазначає, що станом на 16 листопада 2020 року органи досудового слідства в особі Закарпатської обласної прокуратури в законом встановлений строк (72 год.) не винесли постанови (тобто не прийняла рішення) у відповідності до вимог ст.220 КПК України. Прохальна частина клопотання №2 від 10.10.2020 р. складається із 9 пунктів. Вважає, що прохальна частина клопотання є такою, що підлягає до задоволення, адже досудове слідство триває 4 рік і у даній справі зібрано 13 томів доказів та проведено 4 судові експертизи. Окрім цього в матеріалах кримінального провадження містяться 2 ухвали Ужгородського міськрайонного суду про забезпечення позову накладено арешт та заборону ОСОБА_22 проводити будь-які дії «із купленим ним правом вимоги» до майна поручителів - іпотекодавців; однак рішення суду умисно порушила «банда злочинців».

На даний час обставини змінились і органами досудового слідства здобуті належні та допустимі докази того, що на вищезазначене майно потерпілих ще 27.10.2017 р. Ужгородським міськрайонним судом було накладено арешт в рамках цивільної справи №308/8454/16 та в рамках цивільної справи № 308/9995/17 було заборонено вчиняти будь-які дії із договорами відступлення права вимоги укладеними ОСОБА_23 із ПАТ «Укрсоцбанком», даними рішеннями суду ОСОБА_24 не погодився і в листопаді 2017 р. на ухвалу суду від 27.10.2017р. ОСОБА_23 було подано апеляційну скаргу - тобто ОСОБА_24 прекрасно знав про те, що на приватне майно потерпілих ОСОБА_25 та ОСОБА_26 судом в 2017 році накладено арешт і ОСОБА_27 заборонено вчиняти будь-які дії із «придбаними ним Договорами відступлення прав вимоги». Звертає увагу, що на даний час ОЗГ ОСОБА_28 разом із своїм кумом-боржником ОСОБА_29 вже третій рік перебувають у захопленому майні потерпілих отримують прибутки і наносять матеріальну та моральну шкоду потерпілим. Крім цього, право вимоги ОСОБА_28 до боржника ОСОБА_30 «придбав за 2 мільйони 678 тисяч гривень», а протиправно захопили майно потерпілих ринкова вартість кого згідно «Експертної оцінки» проведеної в рамках досудового слідства становить 16 мільйонів 400 гривень.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.11.2020 року відкрито провадження за вказаною скаргою у частині вимог зобов`язати прокурора Закарпатської області ОСОБА_7 виконати вимоги ст. 220 КПК України належним чином розглянути клопотання № 2 адвоката ОСОБА_3 від 10.10.2020 року та винести вмотивовану постанову. У іншій частині вимог скарги відмовлено у відкритті провадження.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.10.2022 року скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , на бездіяльність прокурора у рамках кримінального провадження № 0000023, - залишено без розгляду.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 20.02.2023 року поновлено ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , строк на апеляційне оскарження судового рішення, апеляційну скаргу задоволено, ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.10.2022 року про залишення без розгляду скарги скасовано та направлено матеріали справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.03.2023 року скаргу адвоката ОСОБА_3 прийнято до свого провадження.

28 березня 2023 року від адвоката ОСОБА_3 надійшло доповнення до поданої скарги до суду та 31.03.2023 року від ОСОБА_3 надійшло клопотання потерпілих слідчому судді, згідно яких просив постановити ухвалу, якою:

-заборонити ОСОБА_10 доступ земельної ділянки Серії ЗК №039315 за кадастровим номером № :17:003:0071 на якій розміщені станція технічного обслуговування, автомийка та магази за адресою: АДРЕСА_2 ) які згідно Свідоцтва про право власності та Державного Акту на землю належать потерпілим ОСОБА_31 та ОСОБА_15 ;

-зобов`язати прокурора ОСОБА_32 передати на відповідальне зберігання арештованого нерухомого майна у АДРЕСА_2 - потерпілим ОСОБА_31 та ОСОБА_15 , надавши прокуророві відповідне судове доручення та встановивши відповідний строк для виконання судового доручення.

В обґрунтування доповнень та клопотання зазначено, що в процесі розгляду зазначених кримінальних проваджень потерпілі багато разів письмово звертались до слідчого та прокурора про передачу їм на зберігання арештованої їхньої земельної ділянки та нерухомого майна - які захопив обвинувачений (на даний час підсудній ОСОБА_18 ), однак, слідчий і прокурор повідомляли про те, що раз суд накладав арешт на зазначене майно - то і слідчий суддя повинен виносити відповідні судові рішення. Станом на 28.03.2023 року ОСОБА_24 протиправно і незаконно володіє і розпоряджається захопленим майном потерпілих. Вказано, що потерпілі звертались до прокурорів про передачу на відповідальне зберігання арештованого майна та заборони доступу до нерухомого майна ОСОБА_33 . Наголошено на тому, що прокурор у кримінальних провадженнях №0000023 та № 0000233 порушив Порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних із їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ від 19.02.2012 року №1104.

У судовому засіданні представник заявників адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав із підстав, зазначених у ній та просив задовольнити. Вказав, що пройшло багато часу але прокурорами продовжується вчинятися бездіяльність щодо передачі арештованого майна на відповідальне зберігання потерпілим ОСОБА_34 та ОСОБА_15 . Вказує, що основну увагу він звертає на п.п. 3, 5, 6 своєї скарги. Також наголосив на тому, що ухвала Закарпатського апеляційного суду від 05.11.2018 року є обов`язкова до виконання, проте ОСОБА_35 надалі розпоряджається майном потерпілих. Просив передати арештоване майно на відповідальне зберігання потерпілим та заборонити ОСОБА_36 доступ до земельної ділянки.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні вказав, що дана скарга не підлягає розгляду, оскільки обвинувальні акти у кримінальному провадженні були направлені до суду та питання, про які представник заявника зазначає у скарзі повинні вирішуватися судом під час судового розгляду в порядку ст.350 КПК України. Так, кримінальне провадження № 0000090 було скеровано до суду, кримінальне провадження №0000233 було об`єднано із кримінальним провадженням №0000023, яке також скеровано до суду. Матеріали кримінальних проваджень не має можливості надати слідчому судді, оскільки такі є доказами у судових справах. Вказав, що на майно накладено арешт, адвокат ОСОБА_3 звертався із клопотанням про передачу на відповідальне зберігання арештованого майна та постановою йому було відмовлено у задоволенні клопотання. Щодо вручення іншим особам повідомлення про підозру зазначив, що під час досудового розслідування лише прокурор може вирішувати чи оголошувати особам підозру. Враховуючи наведене, просив відмовити у задоволенні скарги.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали скарги, оцінивши докази, в їх сукупності, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Щодо поданих представником потерпілих адвокатом ОСОБА_3 доповнень до поданої скарги слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Однією із вимог доповнень до скарги є постановлення ухвали, якою заборонити ОСОБА_10 доступ земельної ділянки Серії ЗК №039315 за кадастровим номером № :17:003:0071 на якій розміщені станція технічного обслуговування, автомийка та магази за адресою: АДРЕСА_2 ) які згідно Свідоцтва про право власності та Державного Акту на землю належать потерпілим ОСОБА_31 та ОСОБА_15 . Вказана вимога не була заявлена при поданні скарги, та по суті є новою скаргою.

Нормами КПК України не передбачено можливості подавати нову скаргу в порядку ст.303 КПК України в рамках раніше поданої скарги.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно ч.1 ст.26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Так, Кримінальний процесуальний кодекс України, на відміну від інших, не закріплює можливості збільшення заявлених вимог в процесі розгляду скарги, відтак надані «доповнення» не підлягають розгляду в межах первинної скарги.

Крім цього, однією із вимог доповнень до скарги є «зобов`язати прокурора ОСОБА_32 передати на відповідальне зберігання арештованого нерухомого майна у АДРЕСА_2 - потерпілим ОСОБА_31 та ОСОБА_15 , надавши прокуророві відповідне судове доручення та встановивши відповідний строк для виконання судового доручення».

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 17.11.2020 року на підставі ч.4 ст.304 КПК України було відмовлено у відкритті провадження за скаргою в частині вимог «з метою належної охорони та збереження речових доказів у даному кримінальному провадженні для збереження пограбованого та захопленого приватного майна потерпілих ОСОБА_15 та ОСОБА_6 у відповідності до вимог ст. 6 Конвенції, на підставі оригіналів належних і допустимих доказів на приватне майно потерпілих зобов`язати слідчого разом із державними судовими виконавцями в рамках виконавчих проваджень по рішенням суду передати на відповідальне зберігання потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (поручителям-іпотекодавцям), так як цього вимагає ст. 58 Закону України «Про державну виконавчу службу».

Враховуючи наведене, вказана вимога скарги не підлягає розгляду слідчим суддею, оскільки оскарження відповідної бездіяльності не передбачене вимогами ст.303 КПК України.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_3 , який дії в інтересах ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернувся до прокурора Закарпатської обласної прокуратури із клопотанням від 10.10.2020 року, в рамках кримінального провадження за №0000233, згідно якого просив:

-визнати потерпілими та допитати в кримінальному провадженні за №0000233 в якості потерпілих ОСОБА_26 та ОСОБА_25 ;

-визнати пограбоване та захоплене спільне майно потерпілих ОСОБА_26 та ОСОБА_25 речовими доказами по даному кримінальному провадженню та з метою належної охорони та збереження речових доказів у даному кримінальному провадженні у відповідності до вимог ст.6 Конвенції, на підставі оригіналів належних і допустимих доказів на приватне майно винести постанову слідчого, якою: «з метою належної охорони та збереження речових доказів у даному кримінальному провадженні зобов`язати процесуального прокурора, слідчого забезпечити передачу речових доказів у даному кримінальному провадженні нерухоме майно реєстраційний номер 01 за адресою: АДРЕСА_2 , а саме будівлі станції технічного обслуговування, авто мийки і магазину загальною площею 905,8 кв.м, земельної ділянки, на якій розташоване вказане майно потерпілій стороні кримінального провадження ОСОБА_25 та М.Романюку0 попередивши їх про кримінальну відповідальність за можливі незаконні дії щодо майна на яке накладено арешт;

-провести перехресні допити законних власників спільного майна ОСОБА_25 та ОСОБА_26 із всіма семи членів ОЗГ, а саме ОСОБА_18 , приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_37 ; державного реєстратора ОСОБА_38 ; приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_39 ; державного реєстратора Ужгородської міської ради ОСОБА_40 ; приватного експерта «Експертний центр» ОСОБА_14 ; отримувача кредиту ОСОБА_21 ;

-зобов`язати процесуального прокурора та слідчого у відповідності до вимог КПК України підписати підозри та обвинувальні акти за ч.4 ст.190 КК України всім семи членам організовано-злочинної групи рейдерів: керівнику і організатору ОСОБА_10 ; отримувачу кредиту ОСОБА_21 ; приватному нотаріусу Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_11 ; приватному нотаріусу Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_12 ; державному реєстратору Мукачівської міської ради ОСОБА_41 ; державному реєстратору Ужгородської міської ради ОСОБА_13 ; приватному експерту «Експертний центр» ОСОБА_42 ;

-встановити граничний двомісячний термін для виконання вимог кримінального процесуального законодавства щодо об`єктивного завершення розслідування справи та прийняття остаточних процесуальних рішень з направленням матеріалів кримінального провадження №0000233 до Ужгородського міськрайонного суду.

Зі змісту витягу з ЄРДР з вкладки «Рух провадження» у кримінальному провадженні №0000023 від 21.03.2018 року вбачається, що 26.06.2020 року кримінальне провадження №0000023 було об`єднано із кримінальним провадженням №0000233 та №0000220, підстава: не встановлено підозрюваних, проте є підстави вважати, що кримінальні правопорушення були вчинені однією особою (особами). Об`єднаному кримінальному провадження присвоєно №0000023.

Постановою прокурора відділу прокуратури Закарпатської області від 06.04.2020 року виділено із матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР №0000023 від 21.03.2018 року в окреме провадження матеріали, відносно підозрюваного ОСОБА_43 , щодо вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.362 КК України. Виділеним матеріалам кримінального провадження присвоєно реєстраційний номер №0000090.

Постановою прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 від 13.01.2022 року виділено із матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР №0000023 від 21.03.2018 року в окреме провадження матеріали, за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.365-2, ч.3 ст.362 КК України. Виділеним матеріалам кримінального провадження присвоєно реєстраційний номер №0000010.

Згідно супровідного листа від 26.06.2020 року №04/2/5-775вих-20 до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області направлено для розгляду по суті обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_44 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.362 та ч.2 ст.358 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.04.2020 за №0000090.

Згідно супровідного листа від 04.04.2022 року №09/2-284/19 обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000023 від 21.03.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_45 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.4 ст.27-ч.1 ст.362 КК України направлено до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області.

Згідно супровідного листа від 06.07.2022 року №09/2-123-22 до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надіслано обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000010 від 13.01.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_46 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.362 та ч.2 ст.358 КК України.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 1 ст.9 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно положень п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до положень ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Частиною 1 ст.5 КПК України регламентовано, що процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Главою 26 КПК України передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадії досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.

Згідно з положеннями ст.7 КПК України зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.

Положеннями п.18 ч.1 ст.3 КПК України передбачено, що слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя Апеляційного суду Автономної Республіки Крим, апеляційного суду області, міст Києва та Севастополя. Слідчий суддя (слідчі судді) у суді першої інстанції обирається зборами суддів зі складу суддів цього суду.

Таким чином, з діючих норм КПК України вбачається, що слідчий суддя - це суддя, уповноважений забезпечувати законність та обґрунтованість обмеження конституційних прав і свобод людини на досудовому провадженні у кримінальній справі, до компетенції якого належить прийняття рішення про застосування заходів кримінального процесуального примусу, проведення слідчих та інших процесуальних дій, що обмежують конституційні права людини, розгляд скарг на дії (бездіяльність) та рішення особи, яка провадить дізнання, слідчого і прокурора.

Зокрема, нормами глави 26 КПК України «Оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування» визначено як перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого та прокурора, що можуть бути оскарженні «під час досудового розслідування» (стаття 303 цього ж Кодексу).

Аналіз положень п. 18 ч. 1 ст.3, ст.303, 307 КПК України дає підстави для висновку, що компетенція слідчого судді щодо здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні розповсюджується лише на стадію досудового розслідування, тобто до направлення обвинувального акту до суду.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до положень ст.283 КПК України звернення прокурора до суду з обвинувальним актом є формою закінчення досудового розслідування.

У разі направлення обвинувального акту до суду вже не слідчий суддя, а саме суд першої інстанції під час судового провадження вирішує всі питання за даним провадженням, в том числі щодо судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у ньому. За таких обставин судовий контроль, що здійснюється на стадії досудового розслідування слідчим суддею, переходить до повноважень суду першої інстанції під час судового провадження, саме з моменту закінчення досудового розслідування - направлення обвинувального акту до суду.

Розгляд слідчим суддею скарги після звернення прокурора до суду із обвинувальним актом, тобто після завершення досудового розслідування не передбачено положеннями КПК України.

Частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Слідчим суддею при розгляді скарги було встановлено, що 26.06.2020 року кримінальне провадження №0000233 (в межах якого адвокат ОСОБА_3 в порядку ст.220 КПК України подав клопотання №2 від 10.10.2020 року до прокурора Закарпатської обласної прокуратури) було об`єднано із кримінальним провадженням №0000023. Об`єднаному кримінальному провадження присвоєно №0000023.

При цьому, 04.04.2022 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000023 від 21.03.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_45 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.4 ст.27-ч.1 ст.362 КК України.

Крім цього, обвинувальні акти в інших кримінальних провадженнях, виділених із кримінального провадження №0000023, також направлені до суду.

Таким чином, станом на момент розгляду даної скарги досудове розслідування у кримінальному провадженні завершено, обвинувальний акт перебуває на розгляді у суді.

З огляду на те, що з моменту передачі до суду обвинувального акту підозрюваний набуває статусу обвинуваченого, а орган досудового розслідування втрачає право на здійснення будь-яких слідчих та процесуальних дій у такому кримінальному провадженні, слідчий суддя також втрачає повноваження щодо розгляду по суті скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого та/або прокурора у цьому кримінальному провадженні.

У відповідності до ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити.

Дана ухвала у відповідності до ч.ч.2, 3 ст.309 КПК України оскарженню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 55, 303, 306-307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , на бездіяльність прокурора у рамках кримінального провадження №0000233, та зобов`язання прокурора Закарпатської області ОСОБА_7 виконати вимоги ст. 220 КПК України належним чином розглянути клопотання № 2 адвоката ОСОБА_3 від 10.10.2020 року та винести вмотивовану постанову,- відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області ОСОБА_1