Справа №481/1152/22
Провадж.№1-кп/481/15/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2023 року м. Новий Буг

Новобузький районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої по справі судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Новий Буг Миколаївської області кримінальне провадження №0000244 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новогригорівка Новобузького району Миколаївської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

03.10.2022 близько 23:05 год., водій ОСОБА_5 у порушення п. 2.9 «а» Правил Дорожнього руху України, керуючи технічно не справним автомобілем марки «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, рухався у темний час доби по сухій, чистій, неосвітленій проїзній частині автодороги сполученням «Новий Буг Станційне» на території Баштанського району Миколаївської області зі сторони м. Новий Буг в напрямку с. Станційне.

Рухаючись в обраному напрямку, на відстані близько 1-го кілометру від с. Станційне, водій ОСОБА_5 , грубо порушив вимоги п.п. 2.3 «б», 12.1 ПДР України, а саме: рухаючись по проїздній частині вищевказаної автодороги, проявив неуважність та недбалість до забезпечення вимог безпеки дорожнього руху, а також до дорожньої обстановки та її змінам, хоча зобов`язаний був постійно її контролювати і мав таку можливість, не обрав, в установлених межах безпечної швидкості руху, не ураховував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. В результаті чого допустив наїзд керованого ним автомобіля за межі проїжджої частини із подальшим його перекиданням.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від отриманих тілесних ушкоджень загинула на місці пригоди.

Дана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_7 вимог п. 2.3 «б», п. 12.1 ПДР України, які знаходяться в прямому, причинному зв`язку з наслідками, що настали.

Таким чином, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 286-1 КК України.

В судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України визнав повністю та надав показання, якими підтвердив усі обставини, вчиненого ним порушення. Так, ОСОБА_5 пояснив, що 03.10.2022 він зустрівся з ОСОБА_8 в селищі Станційне Баштанського району Миколаївської області біля магазину «Колорит», який йому запропонував поїхати на водосховище в с. Софіївка Баштанського району Миколаївської області відпочити зі своїми дівчатами, на що він надав свою згоду. Він разом із своїм знайомим ОСОБА_8 сів за кермо автомобіля «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яке перебувало на СТО у ремонті де він працював і належало військовим і поїхали до магазину купити алкогольні напої. В магазині «Колоріт» в селищі Станційне вони придбали 1 пляшку коньяку та 4 пляшки пива, після чого ОСОБА_9 запропонував йому передати керування автомобілем, щоб останній міг забрати з свою дівчину ОСОБА_10 та запросити із собою на відпочинок ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , на що ОСОБА_5 погодився і надав транспортний засіб у користування ОСОБА_13 . Від магазину він пішки пішов до своєї дівчини ОСОБА_14 додому, яка проживає по АДРЕСА_2 , де вони чекали на приїзд ОСОБА_15 , через деякий час останній разом із ОСОБА_16 , ОСОБА_17 і ОСОБА_18 приїхав до будинку ОСОБА_19 звідки вони всі разом приблизно о 19:00 годині 03 жовтня 2022 року поїхали до річки, де відпочивали та розпивали спиртні напої, коньяк вживали хлопці, а пиво дівчата. Десь о 22:00 год. вони почали збиратися їхати до м. Новий Буг Миколаївської області, за кермо автомобіля сів ОСОБА_9 та по приїзду в м. Новий Буг дівчата запропонували заїхати на дитячий майданчик «Казка» в центрі міста, де посидіти та ще поспілкуватися, на що хлопці погодилися. Вони всі разом деякий час перебували на дитячому майданчику «Казка» і вже після 22:30 все ж таки вирішили їхати додому в селище Станційне. В цей час ОСОБА_9 повідомив, що за кермом автомобіля не поїде, а тому за кермо сів ОСОБА_5 , під час руху, він обминав на дорозі ями і не впорався з керуванням, автомобіль потягло у лівий бік, він упіймав узбіччя і транспортний засіб перекинувся фактично на правий бік. З автомобіля першим виліз ОСОБА_18 та ОСОБА_17 , потім вони витягли ОСОБА_20 , а потім його, ОСОБА_9 та ОСОБА_21 залишалися в автомобілі, оскільки спроби їм надати допомогу та звільнити з транспортного засобу були марними. Він зупинив автомобіль, який проїжджав повз них і вони всі разом намагалися надати допомогу ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , однак нічого не виходило. Тоді люди, які зупинилися надати допомогу зателефонували і викликали швидку та поліцію. Також підтверджує, що дорожньо-транспортна пригода сталася під час дії комендантської години. У вчиненому він щиро кається, більше подібного не вчинить, він вибачився перед батьками загиблої дівчини, просив суворо його не карати.

Захисник ОСОБА_4 просив суд врахувати позитивну характеристику його підзахисного ОСОБА_5 , молодий вік, визнання в повному обсязі ним вини та відшкодування матеріальних збитків, та призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті та застосувати ст. 69 КК України, визначивши покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 5 років.

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, його винуватість в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, вчиненому при викладених вище обставинах, доведена зібраними в ході досудового слідства доказами, дійсність та достовірність яких учасниками судового розгляду не оспорюється.

Відтак, з врахуванням вимог ч.3 ст. 349 КПК України, з`ясувавши, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, враховуючи згоду учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, роз`яснивши учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити вирок суду з цих обставин в апеляційному порядку.

Сукупність зібраних доказів вказує на те, та суд вважає доведеним, що ОСОБА_5 03.10.2022 близько 23:05 у порушення п. п. 2.3 «б», 12.1 ПДР України на проїзній частині автодороги сполученням «Новий Буг Станційне» на території Баштанського району Миколаївської області, керував транспортним засобом «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння та внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від отриманих тілесних ушкоджень загинула на місці пригоди, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 286-1 КК України.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Згідно матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 , останній проживає за адресою: АДРЕСА_1 , по місцю проживання характеризується з позитивної сторони, проживає з обома батьками, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не знаходиться, не працює, раніше не судимий.

Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, є: щире каяття.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Згідно п. п. 1 та 2 ч. 1 ст. 66 КК України при призначенні покарання обставинами, які його пом`якшують, визнаються з`явлення із зізнанням, щире каяття або активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди.

Доводи захисника ОСОБА_4 про можливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 положень ст. 69 КК України є безпідставними, оскільки наявна лише одна обставина, яка пом`якшує покарання щире каяття. Щодо наведеної в судовому засіданні такої пом`якшуючої обставини, як відшкодування матеріальної шкоди, стороною захисту не надано переконливих доказів, як і не зазначено про це самим обвинуваченим, а отже не може бути взята судом до уваги.

При призначені покарання ОСОБА_5 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, та те, що обвинувачений грубо порушуючи вимоги Правил дорожнього руху та перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчинив суспільно небезпечне діяння, об`єктом посягання якого стало не тільки життя і здоров`я людини, а й безпека дорожнього руху в цілому, що призвело до загибелі людини, тобто наслідки які є тяжкими, спосіб вчинення кримінального правопорушення, його мотиви, форму вини, обстановку вчинення правопорушення, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючої покарання обставини - щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення, відсутність обтяжуючих покарання обставин, а також вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_5 призначити покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами в межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за вчинене порушення.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 06.10.2022 застосовано до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 02 грудня 2022 року включно.

Ухвалою Новобузького районного суду Миколаївської області від 02.12.2022 запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_5 змінено на цілодобовий домашній арешт строком на два місяці.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 07.10.2022 накладено арешт на транспортний засіб марки «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_24 .

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати підлягають вирішенню відповідно до ст. 124 КПК України, які підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 у зв`язку із проведенням судових експертиз: №22-1032 від 19.10.2022 на суму 1887,70грн.; №22-1031 від 19.10.2022 на суму 2265,24грн., №22-1047 від 21.10.2022 на суму 1887,70грн. на користь держави.

Доля речових доказів підлягає вирішенню у відповідності до приписів ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.369-371, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України та призначити покарання у виді п`яти років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк п`ять років.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_5 рахувати з дня його затримання після набрання вироком законної сили, зарахувавши час перебування його під вартою з 06.10.22 по 02.12.2022.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити у виді цілодобового домашнього арешту.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 07.10.2022 на транспортний засіб марки «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_24 скасувати.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз: №22-1032 від 19.10.2022 на суму 1887,70грн.; №22-1031 від 19.10.2022 на суму 2265,24грн., №22-1047 від 21.10.2022 на суму 1887,70грн.

Речові докази:

- транспортний засіб марки «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_24 , який зберігається на території спец. майданчика для тимчасово затриманих транспортних засобів ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області повернути власнику за належністю.

Вирок може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Наталя ВАСИЛЬЧЕНКО-ДРИГА