Справа № 359/2585/23
Провадження № 1-кс/359/458/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2023 м. Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні з технічної фіксації клопотання слідчого СВ Бориспільського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000944 від 11.08.2022, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст. 246 КК України,

в с т а н о в и в:

У провадженні СВ Бориспільського РУП ГУ НП в області перебуває кримінальне провадження № 0000944 від 11.08.2022 за фактом незаконної порубки дерев у рекреаційно-оздоровчих лісах, що спричинило тяжкі наслідки за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що відповідно до ст. 12 Закону України від 25 червня 1991 року «Про охорону навколишнього природного середовища» громадяни України зобов`язані берегти природу, охороняти, раціонально використовувати її багатства відповідно до вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища та компенсувати шкоду, заподіяну забрудненням чи іншим негативним впливом на навколишнє природне середовище.

Згідно із вимогами ст. 1 Лісового кодексу України ліс - тип природних комплексів (екосистема), у якому поєднуються переважно деревна та чагарникова рослинність з відповідними ґрунтами, трав`яною рослинністю, тваринним світом, мікроорганізмами та іншими природними компонентами, що взаємопов`язані у своєму розвитку, впливають один на одного і на навколишнє природне середовище. Ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місце розташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах. Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави. Лісова ділянка - ділянка лісового фонду України з визначеними межами, виділена відповідно до цього Кодексу для ведення лісового господарства та використання лісових ресурсів без вилучення її у землекористувача або власника землі.

Відповідно до ст. 5 Лісового кодексу України до земель лісогосподарського призначення належать лісові землі, на яких розташовані лісові ділянки, та нелісові землі, зайняті сільськогосподарськими угіддями, водами й болотами, спорудами, комунікаціями, малопродуктивними землями тощо, які надані в установленому порядку та використовуються для потреб лісового господарства. До земель лісогосподарського призначення не належать землі, на яких розташовані полезахисні лісові смуги.

Віднесення земельних ділянок до складу земель лісогосподарського призначення здійснюється відповідно до земельного законодавства.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2007 № 733 відповідно до ст. 39 і 41 Лісового кодексу України встановлено, що ліси залежно від основних виконуваних ними функцій поділяються на такі категорії: 1) ліси природоохоронного, наукового, історико-культурного призначення; 2) рекреаційно-оздоровчі ліси; 3) захисні ліси; 4) експлуатаційні ліси.

Згідно пункту 6 вище вказаної постанови зазначено наступне: «До рекреаційно-оздоровчих лісів відносяться лісові ділянки, що виконують рекреаційну, санітарно-гігієнічну та оздоровчу функцію, використовуються для туризму, зайняття спортом, санаторно-курортного лікування та відпочинку населення і розташовані: 1) у межах міст, селищ та інших населених пунктів; 2) у межах округів санітарної охорони лікувально-оздоровчих територій і курортів; 3) у межах поясів зон санітарної охорони водних об`єктів; 4) у лісах зелених зон навколо населених пунктів. Площа таких лісових ділянок визначається за нормативами згідно з додатком 1; 5) поза межами лісів зелених зон, що виділяються за нормативами згідно з додатком 2;

Статтею 3 Лісового кодексу України визначено, що лісові відносини в Україні регулюються Конституцією України, Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища», цим Кодексом, іншими законодавчими актами України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно із ст. 13 Конституції України, ст. 7 Лісового кодексу України ліси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Ліси можуть перебувати в державній, комунальній та приватній власності. Суб`єктами права власності на ліси є держава, територіальні громади, громадяни та юридичні особи.

Відповідно до ст. 8 Лісового кодексу України та ст. 84 Земельного кодексу України, у державній власності перебувають усі ліси та землі України, крім лісів та земель, що перебувають у комунальній або приватній власності. Право державної власності на ліси та землю набувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій відповідно до закону.

Разом з цим, земельні ділянки лісогосподарського призначення за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються в постійне користування спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим державним і комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані підрозділи, для ведення лісового господарства (стаття 57 ЗК України, частина перша статті 17 ЛК України).

Згідно з пунктом 5 розділу VIII «Прикінцеві положення» Лісового кодексу України, до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування.

Частиною 1 статті 69 ЛК України спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубний квиток або лісовий квиток, що видається безоплатно.

Відповідно до п. 2 Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2007 № 761 (далі - Порядку) лісорубний або лісовий квиток є основним документом, на підставі якого: здійснюється спеціальне використання лісових ресурсів; ведеться облік дозволених до відпуску запасів деревини та інших продуктів лісу, встановлюються строки здійснення лісових користувань та вивезення заготовленої продукції, строки і способи розчищення лісосік від порубкових решток, а також облік природного поновлення лісу, що підлягає збереженню; ведеться облік плати, нарахованої за використання лісових ресурсів.

Згідно п. 3 вказаного Порядку, лісорубний квиток видається органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, територіальними органами Держлісагентства на заготівлю деревини під час проведення рубок головного користування на підставі затвердженої в установленому порядку розрахункової лісосіки.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в серпні 2022 року ОСОБА_5 , керуючись корисливим мотивом і переслідуючи мету незаконного збагачення, усвідомлюючи, що власних зусиль буде не достатньо для реалізації злочинного умислу щодо виконання лісорубних робіт, транспортування, завантаження, вивантаження незаконно здобутої деревини, усвідомлюючи неможливість самостійної його реалізації, складність та об`єми запланованих ним робіт, ОСОБА_5 розробив план злочинної діяльності та шляхом матеріальної зацікавленості, підшукав виконавців робіт пов`язаних із порубкою дерев з числа мешканців Бориспільського району Київської області.

З метою реалізації свого злочинного умислу в невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, ОСОБА_5 здійснив наступні дії, якими передбачив:

визначення місця для порубки деревини в межах Старівського лісництва ДП «Бориспільський лісгосп» на території Бориспільського району Київської області;

наявність необхідних засобів та знарядь праці для вчинення злочинної діяльності (транспорт, бензинові пилки, запасні частини до них, паливно-мастильні матеріали);

залучення до виконання лісорубних робіт шляхом матеріальної зацікавленості місцевих жителів с. Старе Бориспільського району Київської області, що будуть виконувати відведені їм функції під час виконання його злочинних намірів для досягнення поставленої мети.

Продовжуючи вчиняти дії, спрямовані на реалізацію свого злочинного плану, усвідомлюючи неможливість самостійної його реалізації, ОСОБА_5 в невстановлений досудовим розслідуванням час та місці шляхом повідомлення неправдивих відомостей щодо наявності у нього дозвільних документів на порубку та вивезення деревини, за грошову винагороду, дійшов усної домовленості з місцевими жителями с. Старе Бориспільського району Київської області: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ввівши в оману останніх, тим самим залучивши їх до виконання робіт, що пов`язані із незаконною порубкою дерев у рекреаційно-оздоровчих лісах на території Старівського лісництва квартал 19 виділ 9,10,11 ДП «Бориспільський лісгосп».

Зокрема, в період часу з 20.08.2022 по 02.09.2022, більш точного часу у ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 з метою виконання робіт по незаконній порубці дерев на території Старівське лісництво ДП «Бориспільський лісгосп» на автомобілі марки «Lada», модель «Samara» білого кольору д.н.з. « НОМЕР_1 », яким користується на законних підставах, здійснював систематичне перевезення ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 із с. Старе Бориспільського району до місця проведення порубки дерев на територію вказаного лісництва у квартал 19.

Також, ОСОБА_5 , з метою реалізації свого злочинного плану у вказаний період часу здійснював перевезення на територію Старівського лісництва ДП «Бориспільський лісгосп» знарядь вчинення кримінального правопорушення, а саме попередньо підготовлені ланцюгову пилку марки «KRAISSMANN» модель «KSC 65» чорного кольору із серійним номером «58LC120294», ланцюгову пилку марки «Витязь» модель «БП 45 5,5» синього кольору із серійним номером «00000489», додаткових металевих ланцюгів для пилок, інструментів та паливо-мастильних матеріалів та передав їх ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з метою виконання ними робіт.

У подальшому продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу ОСОБА_5 визначив ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 певну ділянку місцевості на території виділу 9,10,11 кварталу 19 Старівського лісництва ДП «Бориспільський лісгосп», де зростали сироростучі дерева породи «Клен ясенелистий», порубку яких необхідно було здійснити.

На виконання вказаних домовленостей, в період часу з 20.08.2022 по 02.09.2022, ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , які не були обізнані про злочинні наміри ОСОБА_5 , за допомогою ланцюгових пилок марки «KRAISSMANN» модель «KSC 65» чорного кольору із серійним номером «58LC120294», марки «Витязь» модель «БП 45 5,5» синього кольору із серійним номером «00000489», шляхом спилювання та повного відокремлення стовбура від шийки кореня, здійснено незаконну порубку 86 сироростучих дерев породи «Клен ясенелистий» з діаметром пня у корні наступного розміру: 7 см 1 шт.; 7,5 см 1 шт.; 8 см 4 шт.; 8,5 см 1 шт.; 9 см -2 шт.; 9,5 см 1 шт.; 10,5 см 1 шт.; 11 см 5 шт.; 12 см 2 шт.; 13 см - 1 шт.; 13,5 см 1 шт.; 14 см 2 шт.; 14,5 см 1 шт.; 15 см 2 шт.; 16 см 3 шт.; 17 см 1 шт.; 17,5 см 1 шт.; 18 см 2 шт.; 18,5 см 2 шт.; 19 см 2 шт.; 19,5 см 2 шт.; 20,5 см 2 шт.; 21 см 3 шт.; 22 см 1 шт.; 25 см 1 шт.; 25,5 см 2шт.; 26 см 2 шт.; 26, 5 см 1 шт.; 23см 3 шт; 23,5 см 1 шт.; 27 см 2 шт; 28 см 1 шт.; 28,5 см 1 шт.; 29 см 3 шт.; 29,5 см 1 шт.; 39 см 2 шт.; 30 см 1 шт.; 31 см 3 шт.; 32 см 2 шт.; 32,5 см 1 шт; 33 см 1 шт.; 33,5 см 1 шт.; 34,5 см 1 шт.; 35 см 3 шт.; 38,5 см 1 шт.; 39,5 см 1 шт.; 40 см 1 шт.; 43 см -2 шт.; 44 см 1 шт.; 45,5 см 1 шт.; 47 см 1 шт.; 60 см 1 шт., в подальшому здійснено розпил стовбурів деревини на колоди, придатних для подальшого транспортування.

Також, в період вказаного часу, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які не були обізнані про злочинні наміри ОСОБА_5 , здійснено завантаження підготовлених колод дерев у кузов автомобіля марки «Камаз 5511» д.н.з. « НОМЕР_2 », яким користується на законних підставах ОСОБА_11 , які вивезено з території Старівського лісництва ДП «Бориспільський лісгосп» у невстановлене досудовим розслідуванням місце.

Таким чином, ОСОБА_5 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом і переслідуючи мету незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у порушення вимог ст. 69 Лісового кодексу України, пункту 2 Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 761 від 23.05.2007, порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання та відтворення лісу, не маючи спеціального дозволу для використання лісових ресурсів (лісорубного або лісового квитка) у період часу з 20.08.2022 по 02.09.2022, залучивши громадян ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 шляхом повідомлення їм неправдивих відомостей щодо наявності у нього дозвільних документів на порубку та вивезення деревини, ввівши в оману останніх, за допомогою ланцюгових пилок марки «KRAISSMANN» модель «KSC 65» чорного кольору із серійним номером «58LC120294», ланцюгову пилку марки «Витязь» модель «БП 45 5,5» синього кольору із серійним номером «00000489» на території виділу 9,10,11 кварталу 19 Старівського лісництва ДП «Бориспільський лісгосп» Бориспільського району Київської області шляхом спилювання та повного відокремлення стовбура від шийки кореня здійснив незаконну порубку 86 сироростучих дерев породи «Клен ясенелистий» з діаметром пня у корні наступного розміру: 7 см 1 шт.; 7,5 см 1 шт.; 8 см 4 шт.; 8,5 см 1 шт.; 9 см -2 шт.; 9,5 см 1 шт.; 10,5 см 1 шт.; 11 см 5 шт.; 12 см 2 шт.; 13 см - 1 шт.; 13,5 см 1 шт.; 14 см 2 шт.; 14,5 см 1 шт.; 15 см 2 шт.; 16 см 3 шт.; 17 см 1 шт.; 17,5 см 1 шт.; 18 см 2 шт.; 18,5 см 2 шт.; 19 см 2 шт.; 19,5 см 2 шт.; 20,5 см 2 шт.; 21 см 3 шт.; 22 см 1 шт.; 25 см 1 шт.; 25,5 см 2шт.; 26 см 2 шт.; 26, 5 см 1 шт.; 23см 3 шт; 23,5 см 1 шт.; 27 см 2 шт; 28 см 1 шт.; 28,5 см 1 шт.; 29 см 3 шт.; 29,5 см 1 шт.; 39 см 2 шт.; 30 см 1 шт.; 31 см 3 шт.; 32 см 2 шт.; 32,5 см 1 шт; 33 см 1 шт.; 33,5 см 1 шт.; 34,5 см 1 шт.; 35 см 3 шт.; 38,5 см 1 шт.; 39,5 см 1 шт.; 40 см 1 шт.; 43 см -2 шт.; 44 см 1 шт.; 45,5 см 1 шт.; 47 см 1 шт.; 60 см 1 шт.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_5 , згідно висновку експерта інженерно-екологічної експертизи, довкіллю завдано істотної шкоди та розмір заподіяної шкоди становить 348 618,00 (триста сорок вісім тисяч шістсот вісімнадцять) гривень.

Згідно п. 2 примітки до ст. 246 КК України, у цій статті тяжкими наслідками вважаються такі наслідки, які у шістдесят і більше разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Так як з 1 січня 2022 року неоподатковуваний мінімум доходів громадян становив 1240,50 гривень, мінімальний розмір шкоди при кваліфікації кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 246 КК України з урахуванням наявності тяжких наслідків станом на момент вчинення кримінального правопорушення становить 74 430 гривень, відповідно ОСОБА_5 вчинено кримінальне правопорушення (злочин), якщо воно спричинило тяжкі наслідки.

Під час досудового розслідування слідчим, за погодженням із прокурором, 08.03.2023 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Київ, громадянину України, українцю, з вищою освітою, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), а саме у вчиненні незаконної порубки дерев у лісах, якщо вона спричинила тяжкі наслідки, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України.

В ході досудового розслідування, згідно відповіді КП КМР «КМ БТІ» та копії свідоцтва про право власності на житло встановлено, що у власності ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває 1/4 квартири (25%), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, 20.03.2023 року в ході досудового розслідування, що у власності ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває автомобіль марки «SKODA FABIA» д.н.з. НОМЕР_3 , 2007 року випуску.

Завданням арешту майна є запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження речового доказу.

Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Як передбачено у ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, серед іншого 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Враховуючи вище викладене, з метою забезпечення відшкодування завданої шкоди ОСОБА_5 , внаслідок вчиненого ним кримінального правопорушення, необхідно накласти арешт на майно, що перебуває у власності ОСОБА_5 , а саме: на квартиру яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; автомобіль марки «SKODA FABIA» д.н.з. НОМЕР_3 , 2007 року випуску.

Таким чином, органом досудового розслідування встановлено наявність підстав, визначених у ст. ст. 167-169,170, 171, 172 КПК України, для вжиття даного заходу забезпечення кримінального провадження та вказаних вище у клопотанні обмежень.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали і просили задовольнити у повному обсязі.

Власник майна ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 , при вирішення даного клопотання покладалися на розсуд суду. Крім того ОСОБА_5 повідомив, що вулиця, де він має частину квартири, переімменована із Лайоша Гавро на Йорданську.

Заслухавши доводи слідчого, прокурора, підозрюваного та його захисника, вивчивши матеріали клопотання про арешт майна, слідчий суддя дійшов до такого висновку.

Відповідно до ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження. Статтею 132 КПК України встановлені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Вони не допускаються, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ, обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Із змісту клопотання та долучених до нього матеріалів вбачається, що органом досудового розслідування здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000944 від 11.08.2022, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст. 246 КК України.

На підтвердження вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч ч.4 ст. 246 КК України та обґрунтування вищевказаного клопотання, слідчий долучив: витяг із ЄРДР від 11.08.2022; копію свідоцтва про право власності; повідомлення про підозру; висновком експерта.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Клопотання слідчого обґрунтовано необхідністю відшкодування завданої шкоди ОСОБА_5 , внаслідок вчиненого ним кримінального правопорушення.

Частина 3 статті 170 КПК України передбачає, що у випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, досудове розслідування розпочато 11.08.2022 та орган досудового слідства продовжує збір доказів у кримінальному провадженні за №0000944, підставою та метою, з якою слідчий звертається до суду з даним клопотанням є метою забезпечення відшкодування завданої шкоди в наслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 1 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Державним реєстратором є: 1) громадянин України, який має вищу освіту за спеціальністю правознавство, відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим Міністерством юстиції України, та перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав; 2) нотаріус; 3) державний виконавець, приватний виконавець - у разі державної реєстрації обтяжень, накладених під час примусового виконання рішень відповідно до закону, а також у разі державної реєстрації припинення іпотеки у зв`язку з придбанням (передачею) за результатом прилюдних торгів (аукціонів) нерухомого майна, що є предметом іпотеки.

Отже, відсутність заборони на розпорядження квартирою та автомобілем може призвести до їх відчуження на користь третіх осіб або подальшого незаконного поділу з метою не бажанням відшкодування завданої шкоди, що унеможливить в подальшому витребування частини квартири та автомобіля від законного набувача на користь держави.

Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя вважає, що клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись: ст.ст. 170-173, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт з метою заборони відчуження на (25%) квартири за адресою: АДРЕСА_1 , частка якої належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та автомобіль марки «SKODA FABIA» д.н.з. НОМЕР_3 , 2007 року випуску, який зареєстрований на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду на протязі 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1