Справа №577/3526/21 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/835/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Умисне тяжке тілесне ушкодження
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у режимі відеоконференції у залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 на ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 31 січня 2023 року, якою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 було продовжено обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,-

ВСТАНОВИЛА:

У рамках кримінального провадження № 0000428 від 14 червня 2021 року, по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, до Конотопського міськрайонного суду Сумської області звернувся прокурор з клопотання про продовження останньому строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обгрунтовуючи своє клопотання, прокурор посилався на те, що до спливу строку продовженого обвинуваченому запобіжного заходу розгляд кримінального провадження не може бути завершений, а ризики, передбачені п.п.1, 4, 5 ст. 177 КПК України, які існували при обранні вказаного запобіжного заходу, не зменшилися, і запобігти вказаним ризикам, шляхом застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, неможливо.

Обвинувачений ОСОБА_7 щодо задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував та звернувся до суду з клопотання застосувати до нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання чи домашнього арешту, оскільки у кримінальному провадженні відсутні докази його вини у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 підтримав позицію свого підзахисного.

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 31 січня 2023 року, клопотання прокурора було задоволено та продовжено ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 30 березня 2023 року до 24 год. 00 хв.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на інший більш м`якій запобіжний захід - відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, обвинувачений ОСОБА_7 та адвокат ОСОБА_8 звернулися з апеляційними скаргами, в якій просять скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою змінити обраний ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш м який запобіжний захід - у вигляді особистого зобов`язання чи домашнього арешту у нічний час.

Свої вимоги адвокат ОСОБА_8 обґрунтовує тим, що ОСОБА_7 пояснював суду, що він не скоював злочин за ч.2 ст.121 КК України відносно ОСОБА_9 . На даний час в провадженні ТУ ДБР у м.Полтава є на розгляді скарга підзахисного про те, що до нього працівниками поліції застосовувалось фізичне насильство та були заподіяні тілесні ушкодження під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження, тому його первинні покази у справі здобуті незаконним шляхом.

У його письмовому клопотанні, наданому до Конотопського міськрайсуду вказано на наявність процесуальних порушень при розслідуванні вказаної кримінальної справи та неналежні докази його винуватості у нанесенні умисних тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого. ( Клопотання ОСОБА_7 додається до Апеляційної скарги).

За таких умов адвокат зазначає, що наявності підстав до виправдання підзахисного у пред`явленому йому обвинуваченні примінення до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відповідає вимогам закону.

Крім того, вказує, що підзахисний повідомив суду, що він буде добросовісно з`являтись до суду і ризик його неявки до суду відсутній.

Обвинувачений ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі зазначає, що у своєму клопотанні прокурор зазначає, що він ( ОСОБА_7 ) з 31 травня 2017 року стоїть на обліку у лікаря нарколога з відповідним діагнозом, однак, даний факт нічим не підтверджений, кримінальне провадження відносно нього сфабриковано, експертиза підробна, його звинувачують у вчиненні адміністративних правопорушень, а доказів на підтвердження цього, не надають. Крім того, доказів на підтвердження тих обставин, що він наніс потерпілому ОСОБА_9 умисних тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, що призвело до смерті останнього, також немає, навпаки, він викликав швидку допомогу, всі ці обставини в повному обсязі не були досліджені, його обвинувачення є безпідставним, що на думку апелянта є підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Вважає, що він незаконно протягом всього часу з 24.06.2021 по 31.01.2023 року утримується під вартою.

Крім того, ОСОБА_7 вказує, що характеристика, яка видана з місця проживання, не є правдивою, оскільки голова Поповської громади ні разу його не бачив і не розмовляв, а надав характеристику лише зі слів дільничого.

Заслухавши доповідь головуючого-судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційних скарг, обвинуваченого ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_8 , які вимоги апеляційних скарг підтримав та просили їх задовольнити, прокурора, який вважав ухвалу суду законною та обґрунтованою та просив залишити її без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , вищезазначених вимог Закону дотримався в повному обсязі.

Так, при розгляді клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під варто, в якому прокурор посилався на існування ризиків, передбачених.п.1,4,5 ч.1 ст.177 КПК України судом було встановлено, що останній обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких та за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років. Крім того, судом було враховано і те, що ОСОБА_7 раніше судимий, не працює, не має постійного джерела доходів, інкримінований злочин вчинив у стані алкогольного сп`яніння, за місцем проживання характеризується негативно, а саме, як особа, яка зловживає спиртними напоями та веде антигромадський спосіб життя, перебуває на обліку у наркологічному кабінеті поліклініки для обслуговування дорослого населення КНП КМР «Конотопська ЦРЛ імені академіка М. Давидова» із відповідним діагнозом.

Саме з врахуванням вказаних обставин, суд дійшов висновку, що обвинувачений ОСОБА_7 має підвищену суспільну небезпеку для оточуючих, а ризики, які існували на час обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме, що він може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, не перестали існувати та залишаються актуальними і на даний час.

При цьому, обставин, які б вказували на існування ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, на який прокурор послався у поданому клопотанні, судом встановлено не було.

Таким чином, на спростування доводів апеляційних скарг щодо недоведеності прокурором існування ризиків, підставою для продовження ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стали характеризуючи особу обвинуваченого ОСОБА_7 дані та встановлені судом обставини, яки свідчать про те, що ризики, передбачені п.1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та на які вказував прокурор, існують та не зменшились, і висновок суду про те, що запобігти вказаним ризикам шляхом застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, неможливо, є обґрунтованим та вмотивованим, і з таким висновком колегія суддів погоджується в повному обсязі.

Що стосується доводів апелянтів про те, що кримінальне провадження відносно нього сфабриковане, докази підробні і він потерпілому ударів не наносив, то вказані обставини колегія суддів при розгляді питання щодо продовження строку дії запобіжного заходу не перевіряє, оскільки вони мають бути перевірені судом, який розглядає дане кримінальне провадження по суті і буде приймати у ньому остаточне рішення, а доводів, за яких колегія суддів могла б дійти висновку про можливість застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, апеляційна скарга не містить і таких обставини під час апеляційного розгляду не встановлено.

При цьому, колегія суддів при прийнятті даної ухвали, звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Таким чином, з врахуванням практики ЄСПЛ, а також тих обставин, що злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , становить небезпеку для суспільства, наслідки, що настали від таких дій смерть людини, колегія суддів вважає, що в даному конкретному випадку суспільний інтерес має більшу вагу над повагою до свободи особи, а тому, і з цих підстав, обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є виправданим.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування під час апеляційного розгляду не встановлено, а тому, вказане судове рішення слід залишити без зміни, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_8 без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 31 січня 2023 року, якою обвинуваченому ОСОБА_7 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 24 год. 30 березня 2023 року, залишити без зміни, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_8 на цю ухвалу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4