Справа № 524/899/23
Провадження № 1-кп/524/320/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2023 року року Автозаводський районний суд м.Кременчука в складі:

Головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Кременчук Полтавської області кримінальне провадження, що зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000006, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в:

03.01.2023 року близько 09 год. 50 хв. обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на зупинці громадського транспорту «Аврора», що в м.Кременчуці Полтавської області, побачив потерпілого ОСОБА_5 . Так, вході спілкування обвинувачений ОСОБА_4 , з метою заволодіння мобільним телефоном потерпілого ОСОБА_5 , попросив належний на праві власності останнього мобільний телефон марки HTC One V Black в корпусі чорного кольору, імеі: НОМЕР_1 , вартість якого становить 690 грн. Потерпілий ОСОБА_5 , довіряючи ОСОБА_4 та не знаючи його протиправних намірів, добровільно передав свій мобільний телефон для того, щоб останній зателефонував родичам.

У подальшому ОСОБА_4 , отримавши мобільний телефон, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи прямий умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, вдаючи, що він розмовляє по телефону, не маючи наміру його повертати, віддалився від потерпілого, після чого залишив місце події, мобільним телефоном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду в розмірі 690 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив, що скоїв його так, з таких причин і мотивів як це вказано в описовій частині вироку.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, до суду надав письмову заяву в якій просив слухати справу без його присутності, претензій до обвинуваченого не має, щодо міри покарання покладався на розсуд суду.

Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого, які вважають за можливе проводити судовий розгляд у відсутність потерпілого, суд вважає за можливе провести судовий розгляд без його участі, оскільки можливо з`ясувати всі обставини під час судового розгляду.

Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не заперечує. З урахуванням повного визнання вини у вчиненні вищенаведеного кримінального правопорушення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутністю заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, суд на підставі ч.3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні встановленого судом злочину повністю доведена доказами, що містяться в обвинувальному акті та матеріалах, які ніким з учасників процесу не оспорюються, є належними і допустимими.

Обвинувачений ОСОБА_4 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позицій.

Суд дійшов до переконання, що вина ОСОБА_4 доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ч.1 ст. 190 КК України, як умисні дії, що виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою(шахрайство).

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.. 12 КК України є кримінальним проступком; також положення ст.. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не лише кару, а й виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим так і іншими особами, та згідно до положень ст.. 65 КК України відповідно до якої особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння у розкритті кримінальних правопорушень.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст.67 КК України, суд не вбачає.

Відповідно до Постанови Пленуму ВССУ від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено, що досліджуючи дані про особу, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле, склад сім`ї, його матеріальний стан тощо.

Обвинувачений ОСОБА_4 відповідно до інформаційної довідки в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, характеризується посередньо, на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, вважає себе працездатним.

Беручи до уваги вище викладене, суд приходить до переконання щодо призначення міри покарання у межах санкції статті передбачаючої відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення не пов`язаного з ізоляцією від суспільства з застосуванням ст.. 75 КК України, тобто звільнити від відбування покарання з іспитовим строком, поклавши відповідно до ст.. 76 КК України на нього обов`язки, оскільки саме це покарання, на думку суду, буде достатнім та необхідним для його виправлення.

Запобіжний захід відносно особи не застосовувався, у суду відсутні підстави для його обрання. Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів, приєднаних до матеріалів кримінального провадження, необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373,374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України і призначити покарання у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази мобільний телефон марки HTC One V Black в корпусі чорного кольору, імеі: НОМЕР_1 залишити на зберіганні власника.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію даного вироку.

Суддя Ліна ОБРЕВКО