У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, матеріали кримінальних проваджень, внесених до ЄРДР за № 0000380 № 0000734, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 січня 2022 року відносно
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Очакові Миколаївської області, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 185, ч. ч. 1, 2 ст. 289, ч. 1 ст. 162 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурори ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисник ОСОБА_9 ,

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Вироком Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 січня 2022 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 185, ч. ч. 1, 2 ст. 289, ч. 1 ст. 162 КК України та призначено покарання:
за ч. 1 ст. 162 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.;
за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки;
за ч. 1 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки;
за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років без конфіскації майна.
Ухвалено, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_6 за сукупністю злочинів покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років без конфіскації майна.
Ухвалено, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Миколаївського апеляційного суду від 03.11.2020 р. та призначити ОСОБА_6 , за сукупністю злочинів, покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 3 місяці без конфіскації майна.
За епізодами злочинів, вчинених 24.11.2020 р., 07.12.2020 р. та 10.12.2020 р. за ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_6 призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців.
Ухвалено, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Миколаївського апеляційного суду від 03.11.2020 р. та остаточно призначити ОСОБА_6 покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців без конфіскації майна.
Ухвалено, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_6 строк його попереднього ув`язнення, а саме з 13.01.2021 р. до 14.01.2022 р.
Вирішено питання стосовно речових доказів у кримінальному провадженні та питання розподілу процесуальних витрат.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Обвинувачений ОСОБА_6 просить скасувати оскаржуваний вирок та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Узагальнені доводи апелянта.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 наголошує на тому, що він не вчиняв крадіжки 07.12.2020 р. із магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », належного ОСОБА_10 , і протокол огляду з місця події з фото таблицею до нього, не доводить його причетності до інкримінованого діяння.
В той же час, вважає, що свідок ОСОБА_11 помилково зазначив про його причетність до вказаного епізоду викрадення майна, оскільки він цієї інформації не повідомляв.
На думку апелянта, матеріали справи містять істотні суперечності, оскільки у вироку суду зазначено про вчинення у період часу з 00.30 год. по 01.25-01.30 год. викрадення майна одразу із 2 магазинів «Дольче Віта» та «Умка», що є неможливим, оскільки вони знаходься на значній відстані один від одного.
При цьому, відзначає, що органом досудового розслідування він обвинувачувався у вчиненні 19 епізодів злочинної діяльності, що відображено в обвинувальних актах від 25.09.2020 р. та від 25.01.2021 р., втім, в описовій частині вироку зазначено лише 18 епізодів. Не вказано незаконне проникнення 09.06.2020 р. до будинку АДРЕСА_2 , належного ОСОБА_12 .
Апелянт звертає увагу суду також і на те, що за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України йому призначено покарання у виді штрафу, однак він є неповнолітнім, не працює та не має власного майна і коштів.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

Неповнолітній ОСОБА_6 , будучи раніше засудженим за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення і перевиховання не став і знову вчинив корисливі злочини за таких обставин.
Так, ОСОБА_6 приблизно 05.06.2020 р. о 01.00 год., більш точної дати та часу не встановлено, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи з корисливих мотивів, прийшов до будинку АДРЕСА_3 , переліз через паркан, проникнувши на територію подвір`я вказаного домоволодіння, відчинив двері у воротах гаражу, які були зачиненими на замок, та проник в приміщення гаражу, де незаконно заволодів транспортним засобом мопедом марки «YAMAXA JOG SA16J» рама № НОМЕР_1 сірого кольору № НОМЕР_2 , належним ОСОБА_13 , після чого з місця події зник, розпорядившись викраденим транспортним засобом за власним розсудом, чим спричинив потерпілій майнову шкоду в розмірі 7 210 грн.
05.06.2020 р. в період часу з 20.00 год. до 21.30 год., ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, повторно, проник до приміщення сторожки за адресою: АДРЕСА_4 , звідки таємно викрав портативну музичну колонку марки «VООМВОХ» моделі «Divoom», належну ОСОБА_14 , після чого з місця події зник, розпорядившись викраденим за власним розсудом, чим спричинив потерпілому майнову шкоду в розмірі 683 грн.
09.06.2020 р. в період часу з 00.00 год. до 01.10 год. ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, повторно, шляхом віджимання металевих петель на дверях, відчинив вхідні двері до торгівельного намету, розташованого по АДРЕСА_5 , звідки таємно викрав продукти харчування, належні ОСОБА_15 , після чого з місця події зник, розпорядившись викраденим за власним розсудом, чим спричинив потерпілій майнову шкоду в розмірі 770 грн.
Також ОСОБА_6 09.06.2020 р. в період часу з 21.50 год. до 22.10 год., через незачинені вхідні двері приміщення літньої кухні незаконно проник до будинку за адресою: АДРЕСА_5 , належного ОСОБА_16 , тим самим порушив передбачене Конституцією України право потерпілої на недоторканість житла.
Крім цього, ОСОБА_6 11.06.2020 р. в період часу з 05.00 год. до 15.30 год., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, повторно, розбив скло у віконному отворі та проник до середини приміщення сторожки, що розташована по АДРЕСА_6 , звідки скоїв крадіжку зарядного пристрою до мобільного телефону марки «NOMI» вартістю 48,33 грн. та грошей в сумі 300 грн. купюрами номіналом по 100 грн. кожна, належних ОСОБА_17 , після чого з місця події зник, розпорядившись викраденим за власним розсудом, чим спричинив потерпілій майнову шкоду в розмірі 348,33 грн.
Також ОСОБА_6 12.06.2020 р. близько 18.30 год., діючи умисно, повторно, будучи впевненим, в тому, що за ним ніхто не спостерігає, через незачинені вхідні двері приміщення літньої кухні будинку, розташованого по АДРЕСА_5 , належного ОСОБА_16 , проник до середини приміщення, всупереч волі законного володільця, тим самим порушив передбачене Конституцією України, право потерпілої на недоторканість житла.
У цей же день приблизно о 23 год. ОСОБА_6 , продовжуючи свою злочинну діяльність, прийшов до вказаного вище домоволодіння, де шляхом зриву металевою палицею навісного замку з вхідних дверей літньої кухні, проник до середини приміщення, всупереч волі законного володільця, тим самим порушив передбачене Конституцією України, право потерпілої ОСОБА_16 на недоторканість житла.
Крім цього, ОСОБА_6 14.06.2020 р. близько 15.40 год. прийшов до будинку, розташованого по АДРЕСА_7 , належного ОСОБА_18 , та, діючи умисно, усвідомлюючи незаконність та протиправність своїх дій, будучи впевненим, що за ним ніхто не спостерігає, шляхом зняття штапиків з віконної рами вийняв з вікна скло та через віконний отвір проник до середини приміщення всупереч волі законного володільця ОСОБА_19 , тим самим порушив передбачене Конституцією України право потерпілого на недоторканість житла.
Також ОСОБА_6 18.06.2020 р. приблизно о 10.00 год., маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи з корисливих мотивів, повторно, шляхом вільного доступу заволодів транспортним засобом мопедом марки «Honda Dio», належним ОСОБА_20 , та стояв припаркованим біля під`їзду багатоповерхового будинку АДРЕСА_8 , після чого з місця події зник, розпорядившись викраденим транспортним засобом за власним розсудом, чим спричинив потерпілій майнову шкоду в розмірі 9 370 грн.
Крім цього, ОСОБА_6 08.07.2020 р. приблизно о 03.00 год., маючи умисел на викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, повторно, прийшов до приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою: АДРЕСА_9 , яким користується приватний підприємець ОСОБА_21 , де, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, через отвір в огорожі проник до середини території вказаного кафе, звідки, скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, скоїв крадіжку Power Bank «Proda» 30 000 mAh чорного кольору вартістю 215 грн. та грошових коштів в сумі 370 грн. з каси, належних приватному підприємцю ОСОБА_21 . Викраденим майном ОСОБА_22 розпорядився за власним розсудом, чим заподіяв потерпілій майнову шкоду в розмірі 585 грн.
В подальшому ОСОБА_6 , продовжуючи свою злочинну діяльність, 31.07.2020 р. приблизно о 22.00 год., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, перебуваючи в приміщенні бару « ІНФОРМАЦІЯ_4 » за адресою: АДРЕСА_10 , пройшовши до приміщення кухні, скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, скоїв крадіжку планшету марки «Apple» моделі «А 1445» вартістю 1 309,80 грн. та кабелю USB «Носо U55» чорного кольору до нього вартістю 102,75 грн., що належать ОСОБА_23 , після чого з місця події зник, розпорядившись викраденим за власним розсудом, чим спричинив потерпілому майнову шкоду в розмірі 1 412,55 грн.
Крім того, ОСОБА_6 24.11.2020 р. в період часу з 02.30 год. по 03.30 год., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, прийшов до будівлі кіоску « ІНФОРМАЦІЯ_5 » за адресою: АДРЕСА_11 метрах від інформаційно-вказівного знаку «Зупинка для маршрутних засобів», де шляхом віджимання ролету вікна проник в середину приміщення вказаного кіоску, звідки таємно викрав грошові кошти у сумі 520 грн. та мобільний телефон ERGO F185 SPEAK, належні ОСОБА_24 , після чого з місця події зник, розпорядившись викраденим за власним розсудом, чим спричинив потерпілому майнову шкоду в розмірі 672,50 грн.
07.12.2020 р. в період часу з 00.30 год. по 01.25 год. ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, повторно, прийшов до будівлі магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_12 , де шляхом віджимання одного з вікон, проник до середини приміщення, звідки таємно викрав грошові кошти в сумі 1 700 грн., належні ОСОБА_25 , після чого з місця події зник, розпорядившись викраденим за власним розсудом, чим спричинив потерпілій майнову шкоду на вказану суму.
Також ОСОБА_6 07.12.2020 р. в період часу з 00.30 год. по 01.30 год., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, повторно, прийшов до будівлі магазину « ІНФОРМАЦІЯ_6 » за адресою: АДРЕСА_13 , де, шляхом віджимання ролету вікна, проник в середину приміщення магазину, звідки таємно викрав Wi-fi роутер «BOLT 4G Hydra nobile wifi modem 4G LTE», належний ОСОБА_26 , після чого з місця події зник, розпорядившись викраденим за власним розсудом, чим спричинив потерпілій майнову шкоду в розмірі 516,67 грн.
В подальшому, 10.12.2020 р. в період часу з 01.20 год. по 01.50 год., ОСОБА_6 , маючи умисел на викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, повторно, прийшов до будівлі вказаного вище магазину, де шляхом пролому покриття стелі проник в середину приміщення, звідки викрав грошові кошти в сумі 452 грн., належні ОСОБА_27 , після чого з місця події зник, розпорядившись викраденим за власним розсудом, чим спричинив потерпілій майнову шкоду на вказану суму.
Дії ОСОБА_6 судом кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за ч. 3 ст. 185 КК України, як крадіжка, вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло та інші приміщення, за ч. 1 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, за ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, та за ч. 1 ст. 162 КК України, як порушення недоторканості житла.

Також органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачувався в тому, що 28.05.2020 р. приблизно о 07.00 год. він, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи умисно, шляхом вільного доступу, заволодів транспортним засобом мопедом марки «Suzuki Address», що був припаркований на прилеглій території багатоповерхового будинку АДРЕСА_14 , та належить ОСОБА_28 , після чого з місця події зник, розпорядившись викраденим транспортним засобом за власним розсудом, чим спричинив потерпілому майнову шкоду в розмірі 9 180 грн.
Крім цього, ОСОБА_6 обвинувачувався в тому, що приблизно 27.05. 2020 р. о 23.00 год. та 09.06.2020 р. о 03.00 год., більш точних дат та часу не встановлено, діючи умисно, усвідомлюючи незаконність та протиправність своїх дій, будучи впевненим в тому, що за ним ніхто не спостерігає, перелізши через паркан, проникав до огородженої території домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_2 , а також шляхом розбиття віконного скла в приміщенні веранди проникав до середини приміщення будинку, тим самим порушив передбачене Конституцією України право на недоторканість житла власниці домоволодіння ОСОБА_12 та її доньки ОСОБА_29 .
Також ОСОБА_6 обвинувачувався в тому, що 14.06.2020 р. в період часу з 00.50 год. до 02.00 год., маючи умисел на викрадення чужого майна, діючи повторно, шляхом віджимання металевих петель на дверях, відчинив вхідні двері до торгівельного намету, розташованого по АДРЕСА_5 , звідки таємно викрав продукти харчування, належні ОСОБА_15 , після чого з місця події зник, розпорядившись викраденим за власним розсудом, чим спричинив потерпілій майнову шкоду в розмірі 1 078 грн.

Оцінивши представлені стороною обвинувачення докази за епізодами викрадення 28.05.2020 р. та 14.06.2020 р. майна у ОСОБА_28 та ОСОБА_15 , незаконного проникнення 27.05.2020 р. та 09.06.2020 р. до житлового будинку по АДРЕСА_2 , належного ОСОБА_12 та її донці ОСОБА_29 , суд першої інстанції дійшов висновку, що вчинення цих злочинів обвинуваченим ОСОБА_6 є недоведеним, а тому їх слід виключити з формулювання обвинувачення.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав вирок суду законним та обґрунтованим, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд доходить наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За змістом ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Обвинувальний вирок ухвалюється судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом.
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

У поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 порушує питання щодо істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, що призвело до безпідставного його засудження за епізодом таємного викрадення майна із магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », однак зазначені доводи апеляційний суд уважає такими, що не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження та вимогах кримінального й кримінального процесуального законів.
Так, при перевірці матеріалів кримінального провадження апеляційним судом установлено, що свої висновки про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за епізодом таємного викрадення майна із магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », судом зроблено на підставі доказів, досліджених та оцінених у сукупності з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, про що у судовому рішенні наведено докладні мотиви.
Свої висновки суд першої інстанції зробив, урахувавши показання свідка ОСОБА_11 , який повідомив суду, що обвинувачений ОСОБА_6 особисто розповідав йому про здійснення ним крадіжки з вказаного магазину у грудні 2020 року, а також дані протоколу огляду місця події з фото-таблицею до нього.

Доводи обвинуваченого про те, що він не міг вчинити крадіжку із магазину «Умка», оскільки в інкримінований йому час він перебував у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_6 », який знаходиться на значній відстані, є непереконливими, та такими, що не були предметом перевірки органом досудового розслідування, з огляду на відсутність відповідних клопотань сторони захисту, у зв`язку з незгодою із вказаними обставинами.
Крім того, як убачається із матеріалів провадження, свідок ОСОБА_11 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання свідка, під час його допиту в суді, надав послідовні незмінні показання щодо інформації, отриманої від ОСОБА_6 про здійснення ним крадіжки у грудні 2020 року, саме із магазину «Умка». Такі показання сумніву в апеляційного суду не викликають.
Відтак, будь-яких достовірних даних про неможливість вчинення інкримінованих ОСОБА_6 крадіжок із магазинів « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та «Дольче Віта», які розташовані у с. Куцуруб Очаківського району Миколаївської області, у проміжок часу з 00.30 год. по 01.25-01.30 год., суду не надано.

Порушень процесуального порядку збирання наведених у вироку доказів за матеріалами провадження не встановлено та судом правильно вирішено питання про їхню належність і допустимість, з дотриманням вимог ст. ст. 85-87, 89, 94, 95 КПК України.

Твердження обвинуваченого про відсутність у вироку викладення формулювання обвинувачення за епізодом незаконного проникнення 09.06.2020 р. до будинку АДРЕСА_2 , належного ОСОБА_12 , спростовуються змістом оскаржуваного рішення.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Обґрунтовуючи висновок щодо виду й міри покарання та призначаючи ОСОБА_6 покарання в межах санкцій кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 185, ч. ч. 1, 2 ст. 289, ч. 1 ст. 162 КК України, суд першої інстанції, як убачається з вироку, врахував характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про його особу, а саме те, що він є раніше судимим за корисливі злочини, частково відшкодував збитків, а також те, що за місцем проживання він характеризується вкрай негативно. Встановив відсутність обставин, що обтяжують покарання, та вчинення злочину неповнолітнім як обставину, що його пом`якшує.
Таким чином, урахувавши всі обставини, які за законом мають правове значення, суд першої інстанції, належно умотивувавши своє рішення, дотримуючись принципу співмірності та індивідуалізації покарання, відповідно до ст. ст. 70, 71 КК України призначив ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на певний строк.
Апеляційний суд вважає, що, з урахуванням обставин кримінального провадження, зокрема кількості епізодів злочинної діяльності, призначене обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

При цьому, варто відзначити, що вимоги обвинуваченого про призначення йому іншого виду покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, не можуть бути задоволені, з огляду на те, що за критерієм порівняльної суворості, який покладений в основу законодавчого переліку (системи) покарань, закріпленому у ст. 51 КК України, інші види покарань, передбачені санкцією інкримінованого кримінального правопорушення, є більш суворими. Відтак, призначення обвинуваченому таких видів покарань як виправні роботи або обмеження волі фактично означало би погіршення його становища, що є неприпустимим за апеляційною скаргою сторони захисту.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції дотримався вимог ст. 22, ч. 1 ст. 337 КПК України щодо змагальності сторін, рівності прав на збирання та подання доказів і судового розгляду в межах висунутого обвинувачення та ухвалив законне, обґрунтоване та належним чином вмотивоване рішення, яке в повній мірі відповідає вимогам ст. ст. 370, 374 КПК України.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

вирок Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 січня 2022 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 , без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали суду.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3