КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №362/3068/22 Слідчий суддя в суді першої інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/3414/2022 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_2
Категорія: ст. ст. 170-173 КПК України
У Х В А Л А
26 жовтня 2022 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційними скаргами представників ОСОБА_6 , - адвоката ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ТОВ «ДНІПРОВСЬКІ ПІСКИ» - адвоката ОСОБА_9 , директора ТОВ «ЖСК-2002» - ОСОБА_10 , представника Української міської ради ОСОБА_11 , з доповненнями представника ОСОБА_6 , - адвоката ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06 серпня 2022 року, -
прокурора ОСОБА_12 ,
володільця майном ОСОБА_6 ,
представника володільців майном ОСОБА_13 , ОСОБА_10 ,
ОСОБА_7 , ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и л а:
Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, представники ОСОБА_6 , - адвокат ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ТОВ «ДНІПРОВСЬКІ ПІСКИ» - адвокат ОСОБА_9 , директор ТОВ «ЖСК-2002» - ОСОБА_10 , представник Української міської ради ОСОБА_15 , подали апеляційні скарги, представником ОСОБА_6 , - адвокатом ОСОБА_7 , також подано доповнення до апеляційної скарги.
В поданій апеляційній скарзі з доповненнями представник ОСОБА_6 , - адвокат ОСОБА_7 , просить поновити строк на апеляційне оскарження та скасувати ухвалу слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06 серпня 2022 року про арешт майна ФОП ОСОБА_6 . Постановити нову ухвалу якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_14 про арешт майна, а саме спеціальної техніки, яка використовується ФОП ОСОБА_16 для здійснення господарської діяльності із забороною використання, переміщення даної спеціальної техніки та плавзасобів для здійснення будь-якої діяльності.
В поданих апеляційних скаргах представник ОСОБА_8 та ТОВ «ДНІПРОВСЬКІ ПІСКИ» - адвокат ОСОБА_9 , просить поновити строк на апеляційне оскарження та скасувати оскаржувану ухвалу в частині, що стосується накладення арешту на майно, належне на праві власності ОСОБА_8 , - автокран МАЗ д.н.з. НОМЕР_2 , належне на праві власності ТОВ «ДНІПРОВСЬКІ ПІСКИ» - земснаряд біло-синього кольору «Сахара». Ухвалити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання прокурора Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури відмовити в частині накладення арешту на майно, належне на праві власності ОСОБА_8 , - автокран МАЗ д.н.з. НОМЕР_2 , належне на праві власності ТОВ «ДНІПРОВСЬКІ ПІСКИ» - земснаряд біло-синього кольору «Сахара».
В поданій апеляційній скарзі директор ТОВ «ЖСК-2002» - ОСОБА_10 , просить скасувати оскаржувану ухвалу в частині накладення арешту на плав-кран жовто-зеленого кольору із позначенням КПЛ5-30 № 73 та постановити нову ухвалу якою залишити без задоволення клопотання прокурора Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури про накладення арешту на майно у цій частині.
В поданій апеляційній скарзі представник Української міської ради ОСОБА_15 , просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про арешт майна, а саме спеціальної техніки, яка використовується ФОП Коширенковим для здійснення господарської діяльності із забороною використання, переміщення даної спеціальної техніки та плавзасобів для здійснення будь-якої діяльності, лінію з переробки-подрібнення щебня із купами намолотого щебня.
Також апелянт зазначає, що в своєму клопотанні про накладення арешту прокурор вказує на відсутність будь яких законних підстав для користування земельною ділянкою, що ніби то призводить до значних матеріальних збитків Українській територіальній громаді внаслідок несплати ФОП Коширенковим орендної плати.
Однак дане твердження не відповідає дійсності, оскільки 1 серпня 2018 року, керуючись Рішенням Української міської ради 30 сесії VI скликання від 14
липня 2011 року (Про затвердження порядку резервування земельних
ділянок в м. Українка та селі Плюти), укладено Угоду про резервування
земельної ділянки в м. Українка між ФОП ОСОБА_16 та Українською
міською радою. Відповідно до зазначеної угоди встановлена плата в розмірі 3%
в рік від базової нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що
резервується, з урахуванням коефіцієнту призначення земель - 1,0. Окрім того п.
даної угоди визначено термін її дії: починаючи з моменту прийняття
Українською міською радою рішення про надання дозволу на проведення
інвентаризації земель до дня державної реєстрації права користування
В порушення вимог п. 2 ч. 2 ст. 173 КПК України, органом
досудового розслідування не надано достатніх доказів, що вказують на вчинення
особою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК
України, тобто в діях ФОП ОСОБА_16 не вбачається прямого злочинного
умислу на самовільне захоплення земельної ділянки, про що також свідчить той
факт, що орган досудового розслідування, достеменно знаючи осіб та їх місце перебування, в діях яких він вбачає склад вказаного кримінального правопорушення, до цих пір не повідомив їй про підозру у цьому злочині.
Стороною обвинувачення також у клопотанні не наведено доказів
та розрахунків, щодо завданої шкоди, як державному бюджету України, оскільки
всі податки були належним сплачені, так і "природоохоронному фонду України,
Крім цього, санкція ч. 2 ст. 197-1 КК України не передбачає конфіскації майна або спеціальної конфіскації, що також не відповідає меті застосування забезпечення кримінального провадження.
Накладення арешту з забороною господарської діяльності призведе до втрати роботи десяти працівників, що у період воєнного стану поставить їх та їхні сім`ї на межу існування.
На обґрунтування вимог апеляційних скарг представник ОСОБА_8 та ТОВ «ДНІПРОВСЬКІ ПІСКИ» зазначає про відсутність обґрунтованої підозри у
вчиненні ФОП ОСОБА_8 та ТОВ «ДНІПРОВСЬКІ ПІСКИ» кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Також апелянт зазначає, що розгляд клопотання про накладення арешту на майно в даній справі відбувся без повідомлення та участі власників майна. Власникам арештованого майна ухвала не була вручена і не вручена на сьогодні. Судом не враховано правові підстави для арешту майна, не перевірено доводи викладені у клопотанні. Стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, не надано судові жодних доказів того, що майно належне ОСОБА_8 та ТОВ «ДНІПРОВСЬКІ ПІСКИ» використовувалося як знаряддя злочину в даній справі. Судом не враховано розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. Прокурором та судом не взято до уваги прав та інтересів осіб, яким завдано значну матеріальну шкоду застосуванням арешту майна в даній справі.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги директор ТОВ «ЖСК-2002» - ОСОБА_10 , зазначає, що жодних обґрунтувань, а ні в ухвалі суду, а ні в клопотанні прокурора, яким чином, плав-кран, який належить ТОВ «ЖСК-2002» та не знаходився на земельній ділянці має відношення до незаконного заняття земельної ділянки іншими особами та ведення ними господарської діяльності.
Слідчий суддя не дослідив чи визнано плав-кран речовим доказом по даній справі, оскільки в ухвалі про це нічого не зазначено, таким чином слідчий суддя не встановив належну правову підставу, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.
Мотивувальна частина оскаржуваної ухвали в частині накладення арешту на плав-кран не відповідає вимогам статті 372 КПК України щодо її змісту, оскільки у ній не наведено жодних встановлених слідчим суддею обставин із посиланням на відповідні докази, а також мотивів, з яких слідчий суддя виходивпри постановленні ухвали про накладення арешту на плав кран.
Також апелянт зазначає, що розгляд клопотання прокурора про накладення арешту проведено з порушенням права власника майна на захист, що призвело до однобічності судового розгляду та незаконності судового рішення.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги, представник Української міської ради ОСОБА_15 , зазначає, що виконавчий комітет Української міської ради відповідно до ст. 64 КПК України є третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт користуючись правом наданим п. 9 ч. 1 ст. 309 та п. 3 ч. 1 ст. 393 КПК України.
Крім того апелянт вказує на те, що стороною обвинувачення не було належним чином з`ясовано а ні належність майна а ні підстави його знаходження на арештованій ділянці. Також стороною обвинувачення невраховані наслідки арешту майна як для ФОП ОСОБА_6 та його контрагентів одним із яких являється держава в особі Виконавчого комітету Української міської ради.
На обґрунтування вимог клопотань про поновлення строку на апеляційне оскарження представник ОСОБА_6 , - адвокат ОСОБА_7 , зазначає, що оскаржувана ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, а її копію було отримано 17.08.2022 року стороною захисту під час ознайомлення з матеріалами справи та 20.08.2022 подано апеляційну скаргу. Представник ОСОБА_8 та ТОВ «ДНІПРОВСЬКІ ПІСКИ» - адвокат ОСОБА_9 , зазначає, що оскаржувана ухвала не надана ОСОБА_8 та ТОВ «ДНІПРОВСЬКІ ПІСКИ» в строки визначені в КПК України та не вручена до сьогоднішнього дня.
Заслухавши доповідь судді, доводи володільця майна та представників володільців майном, в підтримку поданих апеляційних скарг, які вони підтримали в повному обсязі та просили задовольнити з наведених в них підстав, пояснення прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційних скарг та вважав оскаржувану ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, дослідивши матеріали справи, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог пункту 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Строк апеляційного оскарження може бути поновлений, якщо причини його пропуску є поважними.
Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 113 КПК України, будь-яка процесуальна дія під час кримінального провадження має бути виконана без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.
Дослідженням матеріалів судового провадження встановлено, що клопотання прокурора про арешт майна розглянуто без повідомлення та у відсутності володільців майном та їх представників. Представник ОСОБА_6 , - адвокат ОСОБА_7 , зазначив, що оскаржувана ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, а її копію було отримано 17.08.2022 року стороною захисту під час ознайомлення з матеріалами справи та 20.08.2022 подано апеляційну скаргу. Представник ОСОБА_8 та ТОВ «ДНІПРОВСЬКІ ПІСКИ» - адвокат ОСОБА_9 , зазначив, що оскаржувана ухвала не надана ОСОБА_8 та ТОВ «ДНІПРОВСЬКІ ПІСКИ» в строки визначені в КПК України та не вручена до сьогоднішнього дня, іншої інформації матеріали справи не містять, а тому колегія суддів вважає за необхідне задовольнити вказані клопотання представників останніх про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06 серпня 2022 року.
Допитаний в ході досудового розслідування головний спеціаліст ГУ Держгеокадастру у Київській області ОСОБА_17 показав, що на даний час працює державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель - головним спеціалістом відділу державного контролю за додержанням земельного законодавства та оперативного реагування Управління з контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру в Київській області.
- виробнича база, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Виробнича база складається: А-адмінбудівля загальною площею 34,1 м.кв; В-виробнича будівля загальною площею 260,2 м.кв; Б-цех загальною площею 83,6 м.кв; Л-труб. колодязь; К-кан. колодязь; р1-ворота; р2-ворота; р3-огорожа; р4-огорожа; р5-вісова. Реєстраційний номер майна: 22581328. Дата державної реєстрації 20.03.2008.
- портовий комплекс (склад-магазин) сипучих матеріалів, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно із частиною 1 статті 65 Земельного кодексу України, землями промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення визнаються земельні ділянки, надані в установленому порядку підприємствам, установам та організаціям для здійснення відповідної діяльності.
Відповідно до частини 1 статті 66 Земельного кодексу України, До земель промисловості належать землі, надані для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд промислових, гірничодобувних, транспортних та інших підприємств, їх під`їзних шляхів, інженерних мереж, адміністративно-побутових будівель, інших споруд.
Відповідно до статті 20 Закону України «Про державний земельний кадастр», відомості Державного земельного кадастру є офіційними.
Внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру є обов`язковим.
Згідно зі статтею 21 Закону України «Про державний земельний кадастр», відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру: на підставі відповідної документації із землеустрою щодо формування земельних ділянок - у випадках, визначених статтею 79-1 Земельного кодексу України, при їх формуванні; на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) - у разі встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за її фактичним використанням відповідно до статті 107 Земельного кодексу України та у разі зміни меж суміжних земельних ділянок їх власниками;
Відомості про цільове призначення земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру: а) щодо категорії земель: на підставі відповідної документації із землеустрою, яка розробляється при формуванні земельних ділянок, - щодо земельних ділянок, які формуються; на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яким передбачена зміна її цільового призначення; на підставі технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель; б) щодо виду використання земельної ділянки в межах певної категорії земель: на підставі відповідної документації із землеустрою, яка розробляється при формуванні земельних ділянок, - щодо земельних ділянок, які формуються; на підставі письмової заяви власника (користувача) земельної ділянки державної чи комунальної власності, - у разі зміни виду використання земельної ділянки (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони); на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яким передбачена зміна її цільового призначення.
Відомості про угіддя земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру на підставі відповідної документації із землеустрою, яка розробляється при формуванні земельних ділянок, - щодо земельних ділянок, які формуються;на підставі схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь, проектів землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), проектів землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель.
Внесення відомостей до Державного земельного кадастру здійснюється у строк, що не перевищує чотирнадцяти робочих днів з дня отримання відповідних документів, якщо цим Законом не встановлено інший строк для здійснення цих дій.
Заява про внесення відомостей до Державного земельного кадастру разом із документацією із землеустрою та документацією з оцінки земель, яка є підставою для внесення відомостей до Державного земельного кадастру, може подаватися за бажанням заявника в паперовій або електронній формі.
Подання Державному кадастровому реєстратору заяви про внесення відомостей до Державного земельного кадастру разом із документацією із землеустрою чи документацією із оцінки земель здійснюється розробником такої документації, якщо інше не встановлено договором на виконання робіт із землеустрою чи оцінки земель.
Відповідно до статті 24 Закону України «Про державний земельний кадастр», Державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку.
Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.
Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою: особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи; власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи; органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування (у разі формування земельних ділянок відповідно державної чи комунальної власності); замовником технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель (у разі внесення до Державного земельного кадастру за результатами проведення інвентаризації земель масиву земель сільськогосподарського призначення відомостей про земельну ділянку, що входить до такого масиву).
Для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються: заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин, оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки, документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки у формі електронного документа.
Заява з доданими документами надається заявником особисто чи уповноваженою ним особою або надсилається поштою цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення, а в разі подання заяви в електронній формі - надсилається засобами телекомунікаційного зв`язку.
Державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви: перевіряє відповідність документів вимогам законодавства, за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації.
Підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є: розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора, подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі, невідповідність поданих документів вимогам законодавства; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.
На підтвердження державної реєстрації земельної ділянки заявнику безоплатно видається витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Витяг містить всі відомості про земельну ділянку, внесені до Поземельної книги. Складовою частиною витягу є кадастровий план земельної ділянки. При здійсненні державної реєстрації земельної ділянки їй присвоюється кадастровий номер.
Державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок, якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника, ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки.
Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання нечинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності).
У разі скасування державної реєстрації з підстав, зазначених в абзацах третьому і четвертому частини десятої, державний кадастровий реєстратор у десятиденний строк повідомляє про це особу, за заявою якої здійснено державну реєстрацію земельної ділянки, а в разі наявності зареєстрованих речових прав на неї - суб`єктів таких прав.
Згідно зі статтею 25 Закону України «Про державний земельний кадастр», Поземельна книга є документом Державного земельного кадастру, який містить такі відомості про земельну ділянку: кадастровий номер, площа, місцезнаходження (адміністративно-територіальна одиниця), склад угідь, цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель), нормативна грошова оцінка, відомості про обмеження у використанні земельної ділянки, відомості про межі частини земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки, кадастровий план земельної ділянки, дата державної реєстрації земельної ділянки, інформація про документацію із землеустрою, на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки, а також внесені зміни до цих відомостей, інформація про власників (користувачів) земельної ділянки відповідно до даних про зареєстровані речові права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, дані про бонітування ґрунтів.
Поземельна книга відкривається одночасно з державною реєстрацією земельної ділянки. Поземельна книга ведеться в паперовій та електронній (цифровій) формі.
Поземельна книга закривається у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. До Поземельної книги в паперовій формі долучаються всі документи, які стали підставою для внесення відомостей до неї. Форма Поземельної книги та порядок її ведення визначаються Порядком ведення Державного земельного кадастру.
Відповідно до статті 26 Закону України «Про державний земельний кадастр», при відкритті Поземельної книги відомості до неї вносяться на підставі документації, яка подана для державної реєстрації земельної ділянки (крім відомостей про власників та користувачів земельної ділянки).
Зміни до відомостей про земельну ділянку (крім випадків, визначених у частині другій цієї статті) вносяться до Поземельної книги за заявою власника або користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності на підставі документації, передбаченої цим Законом.
Згідно з пунктом 1 статті 79 Земельного кодексу України, земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.
Відповідно до статті 791 Земельного кодексу України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.
Формування земельних ділянок здійснюється у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності, шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).
Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.
Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.
Формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.
Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.
Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.
Відповідно до статті 98 Кримінального процесуального кодексу України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
В той же час, відповідно до даного витягу, в реєстрі наявні відомості про суб`єкта речового права на земельну ділянку - ОСОБА_6 , при цьому інформація про вид речового права, дату державної реєстрації права (в державному реєстрі прав), номер запису про право (в державному реєстрі прав) та орган, що здійснив державну реєстрацію права (в державному реєстрі прав) відсутня.
В ході досудового розслідування на підставі ухвали слідчого судді був проведений огляд території, яка перебуває у користуванні ФОП ОСОБА_6 , в ході якого на вказаній території було виявлено технічну станцію розподілу щебня із купами намолотого щебня та фронтальний навантажувач марки «SDLG» д.н.з. НОМЕР_3 . Тобто, зафіксовано факти здійснення ФОП ОСОБА_6 господарської діяльності.
Своїм листом у відповідь Українська міська рада надала завірені належним чином копії рішень Української міської ради, а саме: рішення Української міської ради сьомого скликання від 14 червня 2018 року «Про надання дозволу ФОП ОСОБА_6 на проведення інвентаризації земельної ділянки» та рішення Української міської ради сьомого скликання від 19 липня 2018 року «Про внесення змін до рішення 42-ї сесії Української міської ради VII скликання від 14 червня 2018 року «Про надання дозволу ФОП ОСОБА_6 на проведення інвентаризації земельної ділянки» на «Проведення інвентаризації земель, визначених адміністративно-територіального підпорядкування Української міської ради, рішенням Господарського суду київської області № 911/2504/16 від 08.11.2017 року».
Відповідно до рішення від 19.07.2018, внести зміни до рішення 42-ї сесії Української міської ради VII скликання від 14 червня 2018 року «Про надання дозволу ФОП ОСОБА_6 на проведення інвентаризації земельної ділянки» на «Проведення інвентаризації земель по АДРЕСА_2 , визначених адміністративно-територіального підпорядкування Української міської ради, на підставі рішення Господарського суду Київської області № 911/2504/16 від 08.11.2017 року», яким були скасовані договори оренди між ФОП ОСОБА_16 та Трипільською сільською радою, додати п. 3 та п. 4, а п. 1 та п. 2 викласти у наступній редакції:
1. Надати дозвіл виконавчому комітету Української міської ради на розробку технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель по АДРЕСА_2 , з метою встановлення місця розташування об`єктів землеустрою, їхніх меж, розмірів, правового статусу, встановлення кількісних та якісних характеристик земель та визначення можливості передачі земель в користування ФОП ОСОБА_6 , які до цього перебували у користуванні ФОП ОСОБА_6 на підставі договорів оренди між ФОП ОСОБА_6 і Трипільською сільською радою, що були скасовані Рішенням Господарського суду Київської області №911/2504/16 від 08.11.2017 року за неналежне визначення адміністративно-територіального підпорядкування території.
2. Технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель, розроблену в установленому законом порядку, після проведення процедури погодження подати на затвердження до Української міської ради.
3. Доручити виконавчому комітету Української міської ради Обухівського району Київської області укласти угоду із землевпорядною організацією на виготовлення Технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель, що має відповідні дозвільні документи на проведення вказаного виду робіт.
4. Контроль за виконанням рішення покласти на постійну депутатську комісію з питань будівництва, транспорту, зв`язку, земельних відносин, охорони навколишнього природного середовища та заступника міського голи згідно із розподілом обов`язків».
Щодо інших запитуваних документів, Українська міська рада повідомила про їх відсутність у приміщенні виконавчого комітету Української міської ради.
Жодні документи, які б надавали ФОП ОСОБА_6 право користування даною земельною ділянкою, відсутні.
Тобто, на даний час ФОП ОСОБА_6 не має законних підстав для користування зазначеною земельною ділянкою та здійснення на ній будь-якої господарської діяльності, що призводить до спричинення матеріальних збитків Українській територіальній громаді внаслідок несплати ФОП ОСОБА_6 в установленому порядку орендної плати за користування даною земельною ділянкою, що призводить до зменшення наповнення бюджету громади.
Крім того, 27.07.2022 до Обухівського РУП ГУНП в Київській області надійшла заява журналіста «Новини» ІТ «ПравдаТУТ» ОСОБА_19 про те, що на земельній ділянці, яку незаконно займає ФОП ОСОБА_6 , знаходиться спеціальна техніка та здійснюється господарська діяльність, незважаючи на наявність діючої ухвали слідчого судді Васильківського районного суду про накладення арешту на дану земельні ділянку із забороною здійснення ФОП ОСОБА_6 на ній господарської діяльності.
06.08.2022 року ухвалою слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області вказане клопотання прокурора задоволено.
З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції, погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні прокурора доводи про накладення арешту на рухоме та нерухоме майно перевірялись судом першої інстанції. При цьому були досліджені матеріали судового провадження, заслухані пояснення прокурора, а також з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 10 ст. 171 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
На думку колегії суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, перевірив співрозмірність втручання у права особи з потребами кримінального провадження.
Крім того, ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.
Тому, з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вказане майно може бути об`єктом кримінально протиправних дій, тобто є речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні, а тому слідчим суддею арешт накладено обґрунтовано, за наявності для цього достатніх правових підстав.
Також, арешт майна з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
З урахуванням цього слідчий суддя встановив належні правові підстави, передбачені ч.ч. 1, 2, 3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вищевказане майно, що відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, всупереч доводам апелянта.
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою майна у кримінальному провадженні належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей (майна) державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Враховуючи всі обставини в їх сукупності, слідчий суддя дійшов вірного висновку, що в даному конкретному випадку, накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, забезпечить справедливу рівновагу між суспільним інтересом та правомірною метою, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовують - арешт та метою, яку прагнуть досягти збереження речових доказів, оскільки існують обставини, які підтверджують, що їхнє незастосування може призвести до незворотних наслідків.
Однак є слушними твердження апелянта про те, щорозгляд клопотання про арешт майна відбувся в порушення вимог ч. 1 ст. 172 КПК України без повідомлення власників майна. Проте дані порушення колегія суддів вважає не істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, які потягли за собою б скасування оскаржуваної ухвали, з урахуванням того, що зазначені обставини надають беззаперечне право останнім звертатися до слідчого судді в порядку ст. 174 КПК України з клопотанням про скасування арешту майна.
Щодо доводів апелянтів про те, що слідчим суддею розглянуто клопотання з порушенням вимог територіальної підсудності є голослівними.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 132 КПК України клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, якщо інше не передбачено пунктом 2 цієї частини.
Відповідно, клопотання про арешт майна подано до Васильківського міськрайонного суду Київської області, оскільки процесуальним керівником у вказаному кримінальному провадженні є прокурор Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області.
Зважаючи на вищевикладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на вказане майно, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апеляційної скарги стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.
Всі інші підстави з яких апелянт вважає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, не є безумовними підставами для її скасування та підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.
Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.
Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, який в подальшому може бути скасований у визначеному законом порядку. У відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційні скарги без задоволення.
Керуючись ст.ст. 170-173, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,
п о с т а н о в и л а:
Поновити представникам ОСОБА_6 , - адвокату ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ТОВ «ДНІПРОВСЬКІ ПІСКИ» - адвокату ОСОБА_9 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06 серпня 2022 року.
Ухвалу слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06 серпня 2022 року, - залишити без зміни, а апеляційні скарги представників ОСОБА_6 , - адвоката ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ТОВ «ДНІПРОВСЬКІ ПІСКИ» - адвоката ОСОБА_9 , директора ТОВ «ЖСК-2002» - ОСОБА_10 , представника Української міської ради ОСОБА_11 , з доповненнями представника ОСОБА_6 , - адвоката ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4