Справа 688/1208/23
№ 1-кс/688/607/23
Ухвала

про накладення арешту на майно

23 березня 2023 року м. Шепетівка

Слідчий суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0000487 від 22 березня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, про арешт майна,

встановив:

Слідчий відділення розслідування злочинів у сфері транспорту СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , звернувся із клопотанням про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000487 від 22 березня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 18 березня 2023 року в період часу з 06 год. 40 хв. по 15 год. 00 хв. не встановлена особа, перебуваючи по вул. Героїв Майдану в с. Судилків Шепетівського району Хмельницької області, таємно, шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану здійснила крадіжку велосипеду марки «Аіст», чим завдала ОСОБА_5 матеріальної шкоди. Сума завданого збитку встановлюється.

22 березня 2023 року за даним фактом було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000487 та розпочато досудове розслідування за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

22 березня 2023 року гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася із заявою в якій зазначила, що просить долучити до матеріалів кримінального провадження як речовий доказ велосипед марки «Аіст» синього кольору який

вона придбала у ОСОБА_7 .

Постановою слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 , від 22 березня 2023 року

велосипед марки «Аіст» синього кольору, визнано речовими доказом.

В подальшому під час досудового розслідування виникла потреба в проведенні певних слідчих дій, зокрема проведення експертиз у вказаному кримінальному провадженні, у зв`язку із чим виникла необхідність у арешті на вищевказане майно, так як у разі не застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, це може призвести до його зникнення або пошкодження, та як наслідок призведе до перешкоджання та затягування в прийнятті процесуального рішення по провадженню.

Прокурор ОСОБА_4 та слідчий ОСОБА_3 , в судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд клопотання без їх участі, підтримали клопотання, просили його задовольнити.

Слідчий суддя вважає, що неявка прокурора та слідчого в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Перевіривши надані матеріали клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з огляду на таке.

Статтею 167 КПК України передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України визначено правові підстави для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, згідно з якою арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 31) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Враховуючи, що велосипед марки «Аіст» синього кольору, який 22 березня 2023 року добровільно видала ОСОБА_6 , визнано речовим доказом, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч.1 ст.170 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що з метою збереження речових доказів слід накласти арешт на майно із забороною відчуження, користування та розпорядження ним.

Керуючись ст.ст. 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0000487 від 22 березня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на велосипед марки «Аіст» синього кольору, заборонивши ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , відчужувати, розпоряджатися та користуватися вказаним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ігор ОГОРОДНІК