Дата документу 23.01.2023 Справа № 314/3331/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 314/3331/22 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/104/23 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 170 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2023 року м . Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю представника володільця майна адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою прокурора Запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 20 грудня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні №0000681, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 грудня 2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий СВ ВП №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором Запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_7 звернулась до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно вказане в ньому.

Згідно клопотання під час досудового розслідування встановлено, що 15 грудня 2022 року до відділення поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізької області надійшло повідомлення по телефону 102 від працівника поліції УСР ГУНП в Запорізькій області про те, що біля ж/д переїзду в с. Солоне Павлівської ОТГ Запорізького району Запорізької області виявлено вантажний фургон марки «Mercedes-Benz»-814D білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в кузові якого виявлено деревину (колоту) породи «дуб» та «акація біла», приблизно 5 куб. м, котру останній перевозив з документами, які викликають сумніви.

15 грудня 2022 року слідчим СВ Відділення поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізької області проведено огляд відкритої ділянки місцевості узбіччя автодороги, розташованої на відстані 100 м від ж/д переїзду в с. Солоне Павлівської ОТГ Запорізького району Запорізької області, де на узбіччі автодороги виявлено вантажний фургон марки «Mercedes-Benz»-814D білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 є власником вказаного транспортного засобу. При огляді кузову вищевказаного автомобіля було виявлено деревину в переробленому вигляді (колота), в сирому виді, породи «дуб» та «акація біла» приблизно 5 куб. м.

В подальшому вантажний фургон марки «Mercedes-Benz»-814D, білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , разом з деревиною в переробленому стані (колота), в сирому виді, породи «дуб» та «акація біла» приблизно 5 куб. м, було вилучено та поміщено до відкритої ділянки місцевості, розташованої поблизу Відділення поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізької області.

Крім того, під час проведення огляду місця події було вилучено товарно-транспортну накладну № 7 від 15.12.2022 Ф № 1-ТН, відповідно до якої замовником являється ФОП ОСОБА_10 , пункт навантаження: с. Солоне Запорізької області, вантажоодержувач «Рейкорс і партнери», пункт розвантаження: АДРЕСА_1 . Також було вилучено накладну № 7 від 15.12.2022, відповідно до якої отримувач (кому): Рейкорс та партнери; відправник (від кого): ФОП ОСОБА_10 . Вказані документи долучені до матеріалів справи.

Також вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , згідно якого власником фургону марки «Mercedes-Benz»-814D білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , є ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає: АДРЕСА_2 , яке долучено до матеріалів справи.

Вилучене в ході огляду майно визнано речовими доказами.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначав, що накладення арешту на вилучене майно необхідно для встановлення об`єктивної істини у даному кримінальному провадженні та на ньому могли зберегтися сліди або інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, слідчий суддя зазначив, що наведені в клопотанні доводи щодо необхідності арешту майна є неспроможними, ризики можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, на яке ставиться питання про арешт, жодним чином не обґрунтовані та не підтверджені.

В апеляційній скарзі прокурор вважає оскаржувану ухвалу незаконною та необґрунтованою.

В обґрунтування своєї скарги вказує, що автомобіль «Mercedes-Benz»-814D, реєстраційний номер НОМЕР_1 , вилучений під час огляду місця події є знаряддям і засобом вчинення кримінального правопорушення, оскільки фігуранти кримінального правопорушення за допомогою транспортного засобу здійснювали транспортування порублених дерев, що є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Зауважує, що арешт свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу унеможливлює відчуження та користування автомобілем «Mercedes-Benz»-814D її власником, що забезпечує кримінальне правопорушення.

Крім того вказує, що накладення арешту на товарно-транспортну накладну №7 від 15 грудня 2022 року Ф №1-ТН та товарно-транспортну накладну №7 від 15 грудня 2022 року необхідно для збереження їх у первинному стані для подальшої перевірки їх спроможності з фактом перевезення порубленої деревини.

Звертає увагу на те, що слідчий суддя в порушення вимог ст. ст. 98, 170 КПК України не надав оцінку наявності обумовлених ризиків можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна.

Просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нову, відповідно до якої задовольнити клопотання слідчого та накласти арешт на майно вказане в ньому.

У судовому засіданні апеляційного суду представник володільця майна адвокат ОСОБА_6 заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вказав, що для накладення арешту на майно немає підстав, органу досудового розслідування було підтверджено законність походження дров, а тому немає факту незаконної порубки.

Повідомлений належним чином прокурор до судового засідання апеляційного суду не з`явився, клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги не подавав.

Заслухавши доповідь судді, представника володільця майна адвоката ОСОБА_6 , дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Виходячи із положень ст. 131 КПК України арешт майна є окремим видом заходу забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Норми, наведені у ст. 132 КПК України, визначають, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно з положеннями ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Якщо ж арешт накладається у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК, тобто з метою конфіскації майна як виду покарання, арешт накладається на майно підозрюваного (обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження).

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Таким чином, вирішуючи питання про застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, у кожному випадку розгляду відповідних клопотань слідчий суддя повинен:

- перевіряти наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи;

- з`ясовувати можливість досягнення мети, на яку посилається ініціатор клопотання, без застосування цих заходів;

- враховувати, що обов`язок довести наявність трьох необхідних складових для їх застосування (частина третя статті 132 КПК України) покладається на слідчого та/або прокурора;

- взяти до уваги розумність та співрозмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

- враховувати, що докази на підтвердження обставин, викладених у клопотанні про застосування заходів забезпечення, подаються особою, яка заявляє таке клопотання.

Колегія суддів приходить до висновку, що в даному провадженні слідчий суддя вищезазначених вимог закону дотримався, прийшов до вірного висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про накладення арешту на майно.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого щодо накладення арешту на вантажний фургон марки «Mersedes-Bens» - 814D, в кузові білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в якому знаходиться деревина в переробленому стані (колота) в сировому виді, породи «дуб» та «акація біла», приблизно 5 куб.м., товарно-транспорту накладну №7 від 15 грудня 2022 Ф №1-ТН та накладну №7 від 15 грудня 2022 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , слідчий суддя, по-перше, перевірив законність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження; а по-друге, врахував співрозмірність (пропорційність) такого втручання в інтереси власника майна.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що відділенням поліції №2 Запорізького районного управління поліції Головного управляння Національної поліції в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000681 від 16 грудня 2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України (а.с. 6).

Із фабули витягу з ЄРДР кримінального провадження №0000681 випливає, що 15 грудня 2022 року до відділення поліції №2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення по тел. 102 від працівника поліції УСР ГУНП в Запорізькій області, про те, що біля ж/д переїзду в с. Солоне, Павлівська ОТГ Запорізького району Запорізької області виявлено вантажний фургон марки «Mersedes-Benz»-814D, білого кольору, реєстраційний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_9 , в кузові якого виявлено деревину (колоту) породи «дуб» та «акація біла», приблизно 5 куб.м., яку останній перевозив з документами, які викликають сумніви.

Отже, із вищезазначеного випливає, що на даний час триває досудове розслідування за ч. 1 ст. 246 КК України, що передбачає кримінальну відповідальність за незаконну порубку дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев або чагарників, що заподіяли істотну шкоду.

Предметом вказаного кримінального правопорушення є дерева у лісах, а також у заповідниках або на територіях та об`єктах природно-заповідного фонду, або в інших особливо охоронюваних лісах України.

Разом з тим, в своєму клопотанні слідчий просить накласти арешт на вантажний фургон марки «Mersedes-Bens» - 814D, в кузові білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в якому знаходиться деревина в переробленому стані (колота) в сировому виді, породи «дуб» та «акація біла», приблизно 5 куб.м., товарно-транспорту накладну №7 від 15 грудня 2022 Ф №1-ТН та накладну №7 від 15 грудня 2022 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , обґрунтовуючи це тим, що вказане майно має суттєве значення для встановлення обставин у справі.

Проте, транспортний засіб у даному випадку не є матеріальним об`єктом, який був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Посилання прокурора на те, що вказаний автомобіль є знаряддям вчинення даного кримінального правопорушення, оскільки на ньому було здійснено транспортування порублених дерев, за відсутності достатніх доказів вважати, що зазначена деревина, яка знаходилась у фургоні є незаконно вирубленою, є тільки припущенням.

Крім того, органом досудового розслідування в своєму клопотанні не ставиться питання щодо накладення арешту на саму деревину.

Також, з матеріалів клопотання не вбачається будь-яких даних, які б свідчили про необхідність проведення дослідження зазначеного транспортного засобу.

Так, слідчий звертаючись з клопотанням в частині накладення арешту на вантажний фургон процитував лише зміст законів, які на його думку підлягають застосуванню, обмежився висновком щодо необхідності накладення арешту на вилучений транспортний засіб, при цьому клопотання в цій частині не містить будь-якого аналізу доводів, не наведені відповідні мотиви.

Також слід зазначити, що накладення арешту, тобто обмеження прав власника користуватися транспортним засобом, у даному випадку не відповідає меті і завданням забезпечення кримінального провадження і не є спів розмірним обмеженню права власності.

Накладення арешту на такі документи як свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та накладні, які самі по собі без накладення арешту на вантажний фургон та деревину, на яку слідчий в своєму клопотанні взагалі не просить накласти арешт, не можуть бути речовими доказами у розумінні ст. 98 КПК України, на думку апеляційного суду є не доцільним.

Враховуючи зміст клопотання про арешт майна і заявлену підставу та мету для його арешту, судова колегія приходить до висновку про недоведеність необхідності накладення арешту на вказане в клопотанні майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод людини кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 6 листопада 2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що «кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Зважаючи на вищевикладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів переконана, що слідчий суддя обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання слідчого, а тому доводи апеляційної скарги прокурора стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, а відтак апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 132, 170, 171, 173, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 20 грудня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні №0000681, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 грудня 2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4