Справа № 712/2904/23
Провадження № 1-кс/712/1447/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2023 року Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , особи в якої вилучено майно розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси клопотання прокурора Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000732 від 02.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000732 від 02.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що слідчим відділом Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000732 від 02.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України.

До Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення про те, що 17.08.2021 державний реєстратор зловживаючи своїми повноваженнями на підставі невідповідних документів самостійно прийняв рішення про перереєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 , яка перебувала під арештом органів ДВС, в результаті чого завдано шкоди інтересам ОСОБА_4 .

Так встановлено, що ОСОБА_4 , є переможцем електронних торгів 16.08.2021 відповідно до протоколу № 550497, лот № 487465 по реалізації арештованого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 . Ціна продажу 1 167 642,08 грн. Відповідно до вказаного протоколу, реалізація майна відбувалася по виконанню виконавчого провадження № 36576678, боржником є ПАТ «Трест Київміськбут-1», виконавче провадження відкрито 14.02.2013. Відповідно до заявки на реалізацію арештованого майна ВП № 36576678 у Відділі примусового виконання рішень ДДВС МЮУ знаходиться на виконанні виконавчий лист від 09.11.2012 № 5011-47/12731-2012, виданий Господарським судом м. Києва, сума до стягнення 144 007 783,68 грн., боржник ПАТ «Трест Киівміськбут-1», стягувач Київська міська рада.

Продавцем майна по лоту № 487465 є Відділ примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, який здійснює примусове виконання вищезазначеного виконавчого провадження. На час передачі майна на реалізацію було накладено арешт на все майно ПАТ «Трест Київміськбут-1», .

ПАТ «Трест Київміськбут-1» був власником квартири АДРЕСА_1 на день проведення аукціону 16.08.2021 на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_1 , 01.08.2011, що видано Управлінням власності міста виконавчого комітету Черкаської міської ради.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, встановлено, що 17.08.2021 Державним реєстратором виконавчого комітету Руськополянської сільської ради Черкаського району Черкаської області ОСОБА_5 на підставі акта про проведені торги виданого 15.03.2021 приватним виконавцем ОСОБА_6 , ВП № 64696506, зареєстровано право власності на вищевказану квартиру за ТОВ «УКРСЕДЛЕКС», .

Таким чином, приватним виконавцем виконавчого округу складено акт про проведені торги від 15.03.2021, проте порушено процедуру проведення реалізації арештованого майна, а зазначений акт про проведені торги не є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, а державним реєстратором проведено реєстрацію із ймовірним порушенням вимог законодавства, а тому в ході досудового розслідування виникла необхідність у перевірці фактів можливих зловживань службових осіб, у тому числі шляхом призначення та проведення судових експертиз по дослідженню оригіналів документів та наявних в них підписів посадових осіб.

27.03.2023 вищевказана квартира АДРЕСА_1 , згідно постанови старшого слідчого слідчого відділу Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_7 , визнано речовими доказами.

Прокурор в клопотанні вказує, що з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, виникла необхідність у накладенні арешту на зазначену квартиру.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

ТОВ «УКРСЕДЛЕКС» в судове засідання не з`явилися. Повідомлені про час та місце слухання справи.

Слідчий суддя, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини які регулюються нормами кримінально-процесуального законодавства.

Статтею 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з вимогами ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Виходячи з положень ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 0000732 від 02.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України.

Постановою старшого слідчого СВ Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 від 27.03.2023 року квартира АДРЕСА_1 визнано речовими доказами.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідальності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «АНтріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series A N 296-A, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, п.п. 49-62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогам захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», п.п. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та з метою яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справ «Джеймс та інші проти Сполученого королівства», п. 50, Series A N 98).

Прокурор в клопотанні вказує, що накладення арешту є метою збереження речових доказів.

Відтак, враховуючи викладені вимоги практики Європейського суду з прав людини вважаю, що без накладення арешту на вказане майно, орган досудового розслідування буде позбавлений можливості досягти мети у встановлені істини у цьому кримінальному провадженні вважаю, що матеріали кримінального провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою збереження речового доказу, що може перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до ч.1,2 ст.64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особа.

Оцінюючи встановлені в судовому засіданні обставини, завдання арешту майна, як виду заходу забезпечення кримінального провадження, наслідки, які матиме накладення арешту на майно, зважаючи на те, що майно відповідає ознакам речового доказу, слідчий суддя вважає за необхідне з метою забезпечення збереження речових доказів, клопотання слідчого задовольнити та накласти арешт на майно третьої особи, що відповідає вимогам ст. 64-2 ч.1,2 КК України.

Керуючись ст. ст. 64-2, 98, 100, 131, 132, 167, 170, 171 КПК України,слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт із забороною вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо розпорядження та відчуження майна, що належать ТОВ «УКРСЕДЛЕКС» (код ), а саме квартира АДРЕСА_1 .

Виконання ухвали про накладення арешту на майно покласти на прокурора Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 , а також на слідчих СВ Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 та ОСОБА_7 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали складений 31.03.2023