Провадження № 1-кп/761/2802/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі - головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 120 221 001 000 014 54 від 12.06.2022, у якому

гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Бакумівка Семенівського р-ну Полтавської обл, громадянин України, українець, з середньою освітою, який офіційно не працевлаштований, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, без визначеного місця реєстрації та мешкання, судимий: 19.01.2021 Хорольським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки,

обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 263 КК України,

у с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 263 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 314, ч. 1 ст. 315 КПК України у разі, якщо відсутні підстави для прийняття інших рішень, суд у підготовчому судовому засіданні призначає судовий розгляд на підставі обвинувального акту.

Прокурор вважав за можливе призначити обвинувальний акт до судового розгляду, вважаючи вказаний процесуальний документ таким, що відповідає вимогам ст. 291 КПК. Крім того, державний обвинувач просив застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, зазначивши, що у цьому кримінальному провадженні існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачений може вчинити дії, спрямовані на переховування від суду, здійснити незаконний вплив на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник та обвинувачений не заперечували проти призначення акту до судового розгляду, однак просили відмовити у задоволенні клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зазначаючи, що наведені державним обвинувачем ризики необґрунтовані, обвинувачений не має наміру переховуватись чи іншим чином перешкоджати судовому розгляду.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування, клопотання прокурора, дійшов висновку про таке.

Інкриміновані обвинуваченому кримінальні правопорушення мали місце на території Шевченківського району м. Києва, тобто кримінальне провадження підсудне суду, на розгляд якого надійшло.

Статтею 314 КПК визначено, що обвинувальний акт повертається прокурору у разі невідповідності цього документу вимогам КПК.

Відповідно до ст. 291 КПК обвинувальний акт має містити, серед іншого, викладення фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

З огляду на зазначене суд вважає, що прокурором дотримані вимоги ст. 291 КПК, обвинувальний акт містить дані, обов`язкова наявність яких визначена законом.

Відповідно до ч.1 ст.22 КПК кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, у силу ч.6 цієї статті суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

На підставі вказаних засад кримінального провадження, а також згідно з ч.2 ст.318 КПК, суд, з`ясовуючи питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, вважає, що такими особами мають бути прокурор, який здійснює процесуальне керівництво у цьому кримінальному провадженні, обвинувачений, його захисник, потерпілий ОСОБА_6 .

Вирішуючи питання щодо застосування до обвинуваченого запобіжного заходу, суддя бере до уваги, що частиною 1 статті 194 КПК на суд під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу під час досудового розслідування покладений обов`язок встановити існування таких складових:

- чи доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри;

- чи наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК;

- чи не є достатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Водночас Главою 28 КПК визначено, що судовий розгляд кримінального провадження здійснюється з метою встановлення, чи доведена вина особи поза розумним сумнівом. Тобто, оцінка обґрунтованості підозри на цій стадії судового провадження виключається.

Таким чином, суд, розглядаючи питання щодо доцільності застосування до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має встановити існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки цієї особи, а також, чи може запобігти існуючим ризикам застосування до обвинуваченого менш суворого запобіжного заходу.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Зокрема, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів, за які передбачене покарання у виді позбавлення волі до 8 років, що свідчить про наявність обґрунтованого ризику вчинення обвинуваченим дій, спрямованих на ухилення від суду.

Крім того, відповідно до рішення ЄСПЛ «Бекчієв проти Молдови» ризик переховування оцінюється також з урахуванням характеру людини, її моральних принципів, місця проживання, місця роботи, статків, сімейних стосунків, відносин з державою.

Характер інкримінованих обвинуваченому злочинів, один з яких зокрема пов`язаний з умисним нанесенням потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, свідчить про наявність достатніх підстав для критичної оцінки моральних якостей ОСОБА_4 та підтверджує високу ймовірність свідомої позапроцесуальної поведінки останнього.

Крім того, враховуючи, що обвинувачений не має міцних соціальних зв`язків, постійного місця мешкання на території України, місця роботи, сім`ї, утриманців, тобто тих вагомих стримуючих факторів, які б могли зупинити його від вчинення дій з метою переховування, суд вважає, що наведений вище ризик є актуальним.

Також не виключено, що обвинувачений з метою уникнення покарання за вчинення інкримінованих йому дій може вчинити дії, спрямовані на здійснення незаконного впливу на потерпілого та свідків, з метою зміни останніми раніше наданих показань.

Відсутність у обвинуваченого офіційного та стабільного джерела доходу свідчить про актуальність ризику вчинення ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення.

Сукупність викладеного, приводить суд до переконання, що доводи сторони обвинувачення про відсутність підстав для застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу є обґрунтованими.

При цьому відповідно до положень ч.4 ст. 183 КПК суд вважає за можливе при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначати розмір застави, оскільки злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , вчинений шляхом застосування насильства до потерпілого.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 9, 22, 177, 182, 183, 194, 291, 309, 314, 315, 334 КПК України, суд

у х в а л и в :

Судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням гр. ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 263КК України призначити на 14.00 год. 16.08.2022 у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду м. Києва за адресою - м. Київ, вул. Дегтярівська, 31-А.

Клопотання прокурора задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний заходу у виді тримання під вартою строком по 06 жовтня 2022 року включно, без визначення розміру застави.

Про час та місце судового розгляду повідомити сторони кримінального провадження.

Забезпечення присутності під час судового розгляду свідків обвинувачення покласти на прокурора.

Ухвала у частині рішення щодо застосування до гр. ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена до Київського апеляційного суду упродовж п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1