Справа № 466/1085/23
Провадження № 1-кп/466/464/23
У Х В А Л А

17 лютого 2023 року Шевченківський районний суд м. Львова

у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого за ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 307 КК України ОСОБА_5 ,-

в с т а н о в и в :

В процесі розгляду Шевченківським районним судом м. Львова судового провадження за обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0000081 про обвинувачення ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень , передбачених ч. 5 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 307 КК України , ОСОБА_12 , ОСОБА_4 , ОСОБА_13 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень , передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 307 КК України , прокурор звернулася з клопотанням про продовження терміну дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою , щодо обвинуваченого ОСОБА_5 . Підставою для задоволення такого зазначає неможливість у інший спосіб забезпечити його належну процесуальну поведінку , виходячи з того, що ОСОБА_5 раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, не має міцних соціальних зв`язків, сталого заробітку. Крім того, не зменшились та продовжують існувати ризики, що були підставою для обрання такого запобіжного заходу до скерування провадження до суду .

В судовому засіданні прокурор підтримала заявлене клопотання з мотивів , наведених у зверненні.

Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні клопотання прокурора. Зазначили, що у ОСОБА_5 немає наміру скриватись від суду ,відтак йому може бути обрано запобіжний захід не пов`язаний з позбавлення волі. Крім того, у разі задоволення клопотання прокурора просили зменшити розмір застави, який у заявленому розмірі є непомірним для обвинуваченого та його рідних.

Заслухавши думку учасників судового розгляду з приводу заявленого клопотання суд приходить до наступного висновку.

За матеріалами судового провадження ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 307 КК України, за які передбачено покарання на строк до дванадцяти років із конфіскацією майна. У обвинуваченого відсутні соціальні зв`язки, він не має постійного заробітку.

При вирішенні клопотання прокурора суд враховує як покарання, яке може бути призначене у разі визнання обвинуваченого ОСОБА_5 винним у вчинені інкримінованих йому злочинів , тяжкість злочинів, так і дані про особу останнього . Зазначене свідчить про високу ймовірність існування ризиків того, що він може переховуватись від суду, побоюючись настання кримінальної відповідальності у випадку доведеності його винуватості.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не узявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" № 33977/96 від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Крім того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Лабіта проти Італії", тримання під вартою є виправданим у певному випадку, якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що, попри презумпцію невинуватості, переважає над повагою до особистої свободи; національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави стверджувати про наявність публічного інтересу, який превалює над загальною нормою про повагу до свободи людини.

Дані обставини є істотними та такими, що виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини повинно забезпечити високі стандарти охорони загально суспільних прав та інтересів. Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід тримання під вартою з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає не лише особі обвинуваченого , а й характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого він обвинувачується , виключає можливість перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню його від суду. Враховуючи вищевикладене, підстав для скасування чи зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який немає.

Що стосується доводів сторони захисту, то на думку суду, вони не дають підстав для застосування щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

При цьому суд приймає до уваги те, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до обвинуваченого має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і встановлених в судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом, тобто постановлення обвинувального вироку (п. п. "а" п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

У даному випадку неможливість застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, обумовлюється об`єктивними причинами неможливості усунення негативного впливу ризиків неналежної поведінки ОСОБА_5 .

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом. Така визначена судом у розмірі 496 200 грн.

Суд виходив з того, що розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б обвинуваченого від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

Положення КПК та практика ЄСПЛ орієнтують на такі критерії, які слід врахувати при визначені розміру застави: обставини кримінального правопорушення; особливий характер справи; майновий стан підозрюваного; його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; масштаб його фінансових операцій; даних про особу обвинуваченого ; встановлені ризики, передбачених статтею 177 КПК; «професійне середовище» підозрюваного; помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин) шкода, завдана кримінальним правопорушенням тощо.

З урахуванням наведеного, матеріалів судового провадження , застава в розмірі 496 2000 грн здатна забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та запобігти встановленим ризикам, та не є завідомо непомірною для нього із урахуванням викладеного вище.

Керуючись ст. 376 КПК України, суд , -

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому за ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 307 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з визначенням розміру застави в сумі 496 200 ( чотириста дев`яносто шість тисяч двісті ) грн., строком на 60 діб, до 18 квітня 2023 року включно.

У разі внесення застави у вищевказаному розмірі покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки :

- прибувати на кожну вимогу суду для участі в судових засіданнях ;

- не відлучатись за межі Львівської області без дозволу суду ;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання чи роботи ;

- утримуватись від спілкування зі свідками та іншими обвинуваченими у даному кримінальному провадженні ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважатиметься таким, що якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

У разі невиконання даних обов`язків, застава звертається в дохід держави.

Скерувати ухвалу для виконання.

На ухвалу протягом семи днів з дня її проголошення може бути подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного суду

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлено 20 лютого 2023 року.

Суддя ОСОБА_1