Провадження № 1-кп/204/800/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2022 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000878 від 14.10.2022 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з вищою освітою, військовослужбовця військової служби за мобілізацією, солдату резерву запасної роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат», одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України,

В С Т А Н О В И В:

14 жовтня 2022 року, приблизно о 12 годині 00 хвилин в місці дислокації взводу забезпечення реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 в населеному пункті АДРЕСА_2 в приміщенні для розміщення особового складу підрозділу, командир взводу забезпечення реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової часини А 2167 майстер сержант ОСОБА_6 , встановив, що солдат резерву запасної роти, який прикомандирований до взводу забезпечення реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової часини А 2167 старший солдат ОСОБА_5 знаходився в стані алкогольного сп`яніння, зробив йому зауваження та в послідуючому зафіксував вказаний факт перебування старшого солдата ОСОБА_5 в стані алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Алкофор 505» шляхом тестування на алкоголь.

В свою чергу, старший солдат ОСОБА_5 , будучи невдоволеним діями ОСОБА_6 , 14 жовтня 2022 року, приблизно в 16 годин 30 хвилин, перебуваючи в місці дислокації взводу забезпечення реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової часини А 2167 вступив у словесну перепалку із останнім, висловлюючи своє обурення його діями та незадоволення виконанням майстром сержантом ОСОБА_6 своїх службових обов`язків.

Так, старший солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією і проходячи її на посаді солдата резерву запасної роти військової частини НОМЕР_1 , та будучи прикомандированим до взводу забезпечення реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової часини А 2167, 14 жовтня 2022 року, близько 16 годин 30 хвилин, перебуваючи в місці дислокації взводу забезпечення реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової часини А 2167 в населеному пункті АДРЕСА_2 в приміщені для розміщення особового складу підрозділу, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, в порушення вимог ст.ст. 3,17,28,29,65,68 Конституції України, п.п. 1,2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 28-33, 127, 128 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, в умовах воєнного стану, будучи невдоволеним виконанням обов`язків з військової служби своїм начальником за посадою та військовим званням: командиром взводу забезпечення реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової часини А 2167 майстром сержантом ОСОБА_6 , спричинив кулаками правої руки, в якій утримував саморобний ніж (туристичний ніж господарсько-побутового призначення, який не є холодною зброєю), не менше двох ударів в голову та тулуб ОСОБА_7 , в наслідок чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: різаної рани м`яких тканин потиличної ділянки праворуч між зовнішнім краєм зовнішнього потиличного виступу та верхнім краєм соскоподібного відростку правої виличної кістки, колото різаної рани м`яких тканин задньої поверхні грудної клітини праворуч нарівні п`ятого ребра по правій навколо хребтовий лінії, яка не проникає в плевральну порожнину, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Таким чином ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України заподіяння тілесних ушкоджень начальникові у зв`язку з виконанням ним обов`язків з військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , якій на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, просила суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_5 у присутності захисника ОСОБА_4 в м.Павлоград Дніпропетровської області 18 грудня 2022 року, з додержанням наступних вимог.

Згідно з цією угодою прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 405 КК України.

Із змісту угоди вбачається, що ОСОБА_5 зобов`язався під час судового розгляду в повному обсязі беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі пред`явленого обвинувачення.

Також, сторонами угоди визначено та узгоджене покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене за ч.4 ст.405 КК України. Так, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретних обставин кримінального провадження, особи обвинуваченого, який є раніше не судимою особою, враховуючи характеристику за місцем проживання та місцем служби, низки обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, таких як щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, сторони дійшли згоди при призначенні покарання ОСОБА_5 застосувати норми ст.69 КК України, та погоджуються на призначення останньому покарання нижчого від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч. 4 ст. 405 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки. Також сторони вважають за можливе з урахуванням всіх обставин кримінального провадження на підставі ст.62 КК України замінити основне покарання ОСОБА_5 за вчинене кримінальне правопорушення у вигляді позбавлення волі строком на два роки на тримання у дисциплінарному батальйоні для військовослужбовців строком на 2 роки.

Наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, положення ст.ст. 473, 394, 424, 474, 476 КПК України та ст. 389-1 КК України оговорені сторонами.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості, розуміє; з наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості обізнаний; характер обвинувачення та його суть зрозумілі; обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, із ним узгоджено та є цілком зрозумілим; виконати взяті на себе відповідно угоди про визнання винуватості зобов`язання він в змозі реально; свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а саме дій, які виразились в заподіяння тілесних ушкоджень начальникові у зв`язку з виконанням ним обов`язків з військової служби, вчинене в умовах воєнного стану, визнав та пояснив про скоєння ним кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень статей 468-469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним правам інтересам або правам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ним угоди.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження 18.12.2022 потерпілий ОСОБА_6 надав прокурора заяву, відповідно до якої не заперечує проти укладення угоди між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 . Також зазначив, що примирився з обвинуваченим ОСОБА_5 , претензій до останнього не має.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просила затвердити вказану угоду, призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання. Захисник ОСОБА_4 , вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, в судовому засіданні просив затвердити вказану угоду та призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винним, згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_5 , її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні умисних дій, які виразилися в заподіяння тілесних ушкоджень начальникові у зв`язку з виконанням ним обов`язків з військової служби, вчинене в умовах воєнного стану, та його дії правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 405 КК України.

З урахуванням наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, зокрема щирого каяття обвинуваченого та активного сприяння ним розкриттю злочинну, з урахуванням особи винного, який є раніше не судимим, військовослужбовцем, одруженим, має на своєму утриманні малолітню дитину, суд доходить висновку, що ОСОБА_5 слід призначити міру покарання, узгоджену сторонами про визнання винуватості із застосуванням положень ст.ст. 62, 69 КК України.

Питання з речовими доказами суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України та вважає необхідним речові докази: сорочку зеленого кольору з довгими рукавами та биркою з написом «сорочка демісезонна 8420-61-012-9577, розмір НАТО 9402/6785» та ніж знищити.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 471-475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 18 грудня 2022 року, укладену між прокурором заступником керівника Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 62 КК України призначене ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки замінити на покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні для військовослужбовців строком на 2 (два) роки.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_5 , у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Строк покарання ОСОБА_5 рахувати з часу приведення вироку до виконання.

У строк відбуття покарання ОСОБА_5 зарахувати строк попереднього ув`язнення, починаючи з часу затримання з 15 жовтня 2022 року, виходячи із співвідношення, що один день позбавлення волі відповідає одному дню тримання в дисциплінарному батальйоні.

Речові докази:сорочку зеленого кольору з довгими рукавами та биркою з написом «сорочка демісезонна 8420-61-012-9577, розмір НАТО 9402/6785» та ніж знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_9 ОСОБА_10