В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2022 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000131 від 06 серпня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с.Соколівка, Ярмолинецького району, Хмельницької області та мешканки АДРЕСА_1 , не одруженої, без освіти, не працюючої, раніше не судимої, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,
учасники кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
обвинувачена ОСОБА_3 ,
захисник ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 діючи умисно, посягаючи на встановлені чинним законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст. ст. 7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотронні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними» від 15.02.1995, постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 та наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 (з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів), достовірно знаючи про порядок обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів на території України та відповідальність за їх незаконний обіг, з метою вчинення кримінального правопорушення, навесні 2021 року на присадибній ділянці за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 виявила одну дикоростучу рослину коноплі. Після цього, ОСОБА_3 з метою подальшого вживання наркотичних засобів, зірвала рослину коноплі, відділила листя від стебла, висушила, подрібнила та зберігала у будинку власного домогосподарства, тобто придбала, виготовила та незаконно зберігала наркотичні засоби, без мети збуту.
В подальшому, 08.09.2022 у період часу з 12 години 58 хвилини по 14 годину 19 хвилину в ході обшуку домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , працівниками Жмеринського районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області у котельні будинку виявлено паперовий згорток із речовиною зеленого кольору, рослинного походження у висушеному та подрібненому стані. Окрім того, в ході особистого обшуку ОСОБА_3 , в бюстгальтері останньої було виявлено полімерний пакет із речовиною зеленого кольору, рослинного походження у висушеному та подрібненому стані.
Згідно висновку експерта № СЕ-19/102-22/13484- НЗПРАП від 31.10.2022, речовини рослинного походження, які було вилучено у ОСОБА_3 в ході обшуку домоволодіння за її місцем проживання, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, загальною масою (у перерахунку на висушену речовину) 28,44 г.
Відповідно до Таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я № 188 від 01 серпня 2000 року із змінами від 11 квітня 2012 року, розміром канабісу для притягнення особи до кримінальної відповідальності вважається вага від 5 г до 500 г.
Органом досудового розслідування дії обвинуваченої ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.1 ст.309 КК України, так як вона вчинила незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
Виходячи з аналізу норм ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання, в тому числі: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення; чи підлягає обвинувачений покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення; чи є обставини, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого, і які саме; яка міра покарання має бути призначена обвинуваченому і чи повинен він її відбувати; як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.
Згідно із ст.8 Конституції України, в Україні діє принцип верховенства права.
Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч.1 ст.8 КПК України).
Статтею 2 КПК України встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Виходячи з аналізу частини 2 статті 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Крім того, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч.6 ст.22 КПК України).
Суд створив необхідні умови для реалізації сторонами кримінального провадження їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Так, обвинувачена ОСОБА_3 , будучи допитаною під час судового розгляду, в повному обсязі визнала свою провину в інкримінованому їй проступку, який передбачений ч.1 ст.309 КК України і викладений в обвинувальному акті від 03.11.2022 року, щиро розкаялася, просив її суворо не карати. Суду показав, що кримінальний проступок вчинила за обставин, викладених вище, а саме на весні 2021 року на присадибній ділянці за місцем проживання по АДРЕСА_1 виявила одну дикоростучу рослину коноплі. Далі з метою подальшого вживання зірвала рослину коноплі, відділила листя від стебла, висушила, подрібнила та зберігала у будинку без мети збуту.
08.09.2022 у ході обшуку домоволодіння працівниками Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області у котельні будинку виявлено паперовий згорток із рослинами коноплі у висушеному та подрібненому стані, а також в бюстгальтері обвинуваченої теж було виявлено пакет із речовинами коноплі у висушеному та подрібненому стані, які вона зберігала для власного вживання шляхом куріння.
Обвинувачена ОСОБА_3 виявляє жаль з приводу вчиненого проступку, запевнила суд, що готова нести покарання за вчинений кримінальний проступок і в подальшому не вчинятиме кримінальних правопорушень.
Прокурор Жмеринської окружної прокуратури ОСОБА_4 , вважає за можливе не досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і здійснювати судовий розгляд на підставі ч.3 ст.349 КПК України.
Зазначене узгоджується із положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен (…) при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.
Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_3 в повному обсязі визнала свою провину в інкримінованому їй кримінальному проступку, який передбачений ч.1 ст.309 КК України і викладений в обвинувальному акті від 03.11.2022 року, та беручи до уваги думки прокурора ОСОБА_4 , показання обвинуваченої ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_5 , за згодою учасників судового розгляду, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому суд з`ясував, чи правильно обвинувачена ОСОБА_3 розуміє зміст цих обставин, які не оспорюються. Сумнівів щодо добровільності та істинності їх позиції у суду немає.
Суд також роз`яснив обвинуваченій ОСОБА_3 , що при таких обставинах вона позбавляюєся права оскаржити ці обставини справи у апеляційному порядку.
Переконавшись у добровільності позиції учасників судового розгляду, а також в тому, що вони усвідомлюють неможливість оскаржити обставини, встановлені під час досудового розслідування, в апеляційному порядку, суд прийшов до висновку про судовий розгляд кримінального провадження за правилами ч.3 ст.349 КПК України.
За таких обставин, виходячи з аналізу обвинувального акту, допитавши обвинувачену, вивчивши матеріали справи, що характеризують її особу, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчинені інкримінованого їй кримінального проступку при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Слід зазначити, що у своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Так, оцінюючи всі досліджені у судовому засіданні докази, суд, керуючись своїм внутрішнім переконанням, на підставі всебічного, повного й неупередженого дослідження усіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору взаємозв`язку й достатності для прийняття відповідного процесуального рішення, «поза розумним сумнівом» дійшов висновку про вчинення обвинуваченою ОСОБА_3 незаконного придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, а тому її дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України.
Відповідно до ст.65 КК України та роз`яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з послідуючими змінами), суд призначає покарання з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, яке має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, який є кримінальним проступком, особу обвинувачену.
Так, обвинувачена ОСОБА_3 щиро покаялася у вчиненому правопорушенні, на обліку в психіатра та на обліку в нарколога не значиться, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, кримінальне правопорушення вчинила вперше, за місцеп проживання характеризується посередньо. Ці обставини суд відносить до обставин, які пом`якшують покарання.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 судом не встановлено.
З урахуванням обставин, що пом`якшують покарання та з урахуванням відсутності обтяжуючих покарання обставин, особи ОСОБА_3 , загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, ставлення обвинуваченої до вчиненого діяння та наслідків діяння, суд вважає, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_3 можливе без ізоляції її від суспільства, та про можливе призначити їй покарання, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних проступків, в межах санкцій інкримінованої статті, тобто покарання у виді штрафу.
Відповідно до ч.1 ст.53 КК України, штраф це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених в Особливій частині цього Кодексу, з урахуванням положень частини другої цієї статті.
Саме таке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_3 і попередження вчинення нею нового проступку.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.
Відповідно до п.13 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити: на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що по справі понесені процесуальні витрати за проведення експертизи у зв`язку із залученням стороною обвинувачення експерта спеціалізованої державної установи.
Процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченої на користь держави.
Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Крім того, відповідно до вимог ст.331 КПК України, враховуючи відсутність клопотань учасників судового розгляду про обрання обвинуваченій ОСОБА_3 запобіжного заходу, підстав для його обрання немає.
Керуючись статтями 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не застосовувати.
Речові докази, а саме: паперовий згорток із речовиною рослинного походження та пакетик із речовинною рослинного походження, що є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, загальною масою (у перерахунку на висушену речовину) 28,44 г, а також електронні ваги сріблясто-сірого кольору, на поверхнях яких міститься парацетамол, який до наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів не відноситься та психотропна речовина, обіг якої обмежено - амфетамін, масою 0,00004 г, вилучені під час обшуку, та які зберігаються в камері зберігання речових доказів Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області знищити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальних витрат на залучення експертів у сумі 2265 (дві тисячі двісті шістдесят п`ять) гривень 36 коп.
Згідно зі ст.ст.376,392, 393, 395, 532 КПК України вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Жмеринського
міськрайонного суду ОСОБА_1