ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2022 року

м. Київ

справа № 133/3327/20

провадження № 51- 611км22

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд) у складі:

головуючогоОСОБА_9.,
суддівОСОБА_10., ОСОБА_11.,
за участю: секретаря судового засідання захисника прокурора ОСОБА_12., ОСОБА_13. (в режимі відеоконференції), ОСОБА_1 ,
розглянув у судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_13. на вирок Вінницького апеляційного суду від 19 листопада 2021 року щодо

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_3

Обставини справи

1. Вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 16 лютого 2021 року ОСОБА_2 засуджено до покарання: за частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України (далі - КК) - у виді обмеження волі на строк 1 рік, за частиною 2 статті 185 КК - у виді позбавлення волі на строк 3 роки, за частиною 2 статті 186 КК у виді позбавлення волі на строк 5 років і за сукупністю злочинів на підставі частини 1 статті 70 КК - у виді позбавлення волі на строк 5 років. Відповідно до статті 75 КК засудженого звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки.

2. Суд визнав доведеним, що засуджений протягом вересня - жовтня 2020 року на території Козятинського району Вінницької області вчинив ряд корисливих кримінальних правопорушень, а саме:

- 07 вересня, близько 18:00 у смт. Глухівці через банкомат - зняв через банкомат (викрав) з банківської карти ОСОБА_3 4200,00 грн;

- 14 вересня, близько 05:00 зі стоянки біля будинку на АДРЕСА_1 - викрав велосипед ОСОБА_4 вартістю 4299,50 грн;

- 15 вересня близько 00:00 з під`їзду будинку на АДРЕСА_2 - викрав велосипед ОСОБА_5 вартістю 1283,33 грн;

- 17 вересня близько 15:00 зі стоянки біля магазину «Господарочка» на вул. Вінниченка, 16 у м. Козятині - викрав велосипед ОСОБА_6 вартістю 2666,67 грн.

- 21 вересня близько 17:45 з супермаркету «Пан Економ» ТОВ «Аргон» на вул. Героїв Майдану, 18 у м. Козятині - викрав товари загальною вартістю 683,57 грн.

- 23 вересня близько 01:20 на вул. Привокзальній у м. Козятині -відкрито викрав у ОСОБА_7 мобільний телефон в чохлі загальною вартістю 6816,33 грн,

- 04 жовтня близько 12:30 біля магазину «Фора» на вул. Михайла Грушевського, 46 у м. Козятині - викрав велосипед ОСОБА_8 вартістю 5300,00 грн.

3. Вінницький апеляційний суд скасував вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання й ухвалив свій вирок, яким засудив ОСОБА_2 до покарання: за частиною 1 статті 185 КК - у виді обмеження волі на строк 1 рік, за частиною 2 статті 185 КК - у виді позбавлення волі на строк 2 роки, за частиною 2 статті 186 КК - у виді позбавлення волі на строк 4 років і за сукупністю злочинів на підставі частини 1 статті 70 КК остаточно - у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Вимоги і доводи касаційної скарги

4. Захисник у касаційній скарзі, посилаючись на частину 1 статті 438 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), просить скасувати вирок апеляційного суду і призначити новий розгляд в цьому суді.

5. Він стверджує, що апеляційний суд усупереч вимогам статті 65 КК не врахував повною мірою даних про особу засудженого і наявних у справі пом`якшуючих обставин та дійшов необґрунтованого висновку про неможливість його виправлення без ізоляції від суспільства.

6. Зазначає, що вапеляційному суді ОСОБА_2 стверджував про неповноту судового розгляду, відсутність в нього захисника, обіцянки обвинувачення про призначення йому умовного покарання, однак апеляційний суд не звернув належної уваги на його доводи.

Позиції учасників судового провадження

7. Під час касаційного розгляду захисник підтримав доводи скарги.

8. Прокурор заперечив проти задоволення касаційних вимог сторони захисту та просив залишити вирок апеляційного суду без зміни.

9. Іншим учасникам кримінального провадження було належним чином повідомлено про дату, час та місце касаційного розгляду, клопотань про його відкладення до суду касаційної інстанції не надходило.

Оцінка Суду

10. Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши наведені в скарзі доводи, Суд дійшов висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

11. Відповідно до статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. Суд не має права скасовувати або змінювати судові рішення, постановлені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

12. Згідно з частинами 1 і 3 статті 26 КПК сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а суд вирішує лише питання, винесені на його розгляд сторонами. Відповідно до частини 1 статті 404 КПК апеляційний суд переглядає вирок суду першої інстанції в межах питань, винесених на його розгляд сторонами.

13. Як видно з матеріалів провадження розгляд справи в суді першої інстанції здійснювався в порядку частини 3 статті 349 КПК, оскільки обвинувачений не оспорював обставин вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

14. Також сторона захисту не оскаржувала вироку в апеляційному порядку і, таким чином, не порушувала перед апеляційним судом питань, викладених у пункті 6 вище.

15. Тому апеляційний суд розглянув справу в межах апеляційної скарги прокурора, що стосувалася виключно правильності застосування статті 75 КК.

16. Отже, апеляційний суд під час розгляду справи повністю дотримався вимог процесуального закону, зокрема частини 1 статті 404 КПК, і цього достатньо для відхилення доводів касаційної скарги, оскільки виконання судом процесуальних правил не може бути підставою для скасування судових рішень.

17. Також Суд вважає непереконливими доводи скарги про порушення апеляційним судом визначених законом загальних засад призначенні засудженому покарання.

18. Відповідно до статей 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, воно повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

19. Суд звертає увагу, що доводи захисника зводяться до незгоди з оцінкою судом апеляційної інстанції фактичних обставин справи та їх значення для визначення порядку відбування покарання.

20. Стаття 75 КК вимагає обов`язково врахувати дані, які характеризують особу винного, під час вирішення питання, чи є можливим виправлення засудженого без реального відбування покарання, й навести переконливі аргументи, що ґрунтуються на конкретних обставинах справи.

21. Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що апеляційний суд дотримався вимог закону в частині призначеного засудженому покарання. Ухвалюючи свій вирок, апеляційний суд урахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного й усі інші обставини, які мають правове значення, і дійшов висновку про неправильне застосування місцевим судом положень статті 75 КК, що призвело до м`якості заходу примусу, незабезпечення досягнення його мети.

22. Апеляційний суд виходив з того, що ОСОБА_2 протягом незначного періоду часу вчинив сім корисливих кримінальних правопорушень, одне з яких у стані алкогольного сп`яніння, що визнано обтяжуючою покарання обставиною. Досліджуючи дані про особу винного, суд з`ясував, що засуджений раніше притягувався до кримінальної відповідальності, в характеристиці за місцем проживання зазначено про його схильність до вчинення правопорушень. Cуд також взяв до уваги поведінку засудженого після ухвалення вироку, який ухилявся від явки до апеляційного суду, а тому оголошувався у розшук з обранням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Ці обставини суд обґрунтовано оцінив як стійке небажання засудженого стати на шлях виправлення.

23. Суд не має підстав ставити під сумнів таку оцінку апеляційного суду.

24. Зважаючи на наведені обставини в сукупності з характером установлених конкретних дій винного, апеляційний суд визнав неможливим досягти мети попередження вчинення ним нових злочинів і його виправлення без ізоляції його від суспільства.

25. Разом із тим суд апеляційної інстанції не залишив поза увагою всіх інших даних про особу засудженого та обставин, що впливають на розмір покарання, у тому числі й тих, на які посилається сторона захисту, зокрема визнання вини та його щирого каяття.

26. Урахувавши зазначене, суд апеляційної інстанції пом`якшив засудженому покарання як за вчинення окремих злочинів так і за їх сукупністю, застосувавши при визначенні остаточного покарання на підставі частини 1 статті 70 КК принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим

27. Переконливих аргументів, які би доводили явну несправедливість призначеного засудженому покарання, в касаційній скарзі не наведено.

28. Таким чином, апеляційний суд не порушив вимог статей 50, 65 КК, а призначене засудженому покарання відповідає визначеним законом меті та загальним засадам.

29. Ураховуючи наведене, Суд не вбачає підстав для скасування вироку апеляційного суду за доводами касаційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись статтями 433, 436, 441, 442 КПК, Суд

ухвалив:

Вирок Вінницького апеляційного суду від 19 листопада 2021 року щодо ОСОБА_2 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_14 ОСОБА_10 ОСОБА_11