Справа № 369/610/23
Провадження № 1-кп/369/1532/23
В И Р О К

іменем України

20.01.23 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні за відсутності учасників судового провадження матеріали кримінального провадження відомості про яке 07 січня 2023 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000011 за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Боярка, Київської області, українця, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, неодруженого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, -

встановив:

ОСОБА_2 , 07.01.2023 приблизно о 10 год. 00 хв., перебуваючи неподалік кладовища в с. Стоянка Бучанського району Київської області (більш точного часу та місця судом не встановлено), знайшов на землі два прозорих поліетиленових пакети з вмістом кристалоподібної речовини білого кольору. В подальшому усвідомлюючи, що дана речовина, являється особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - PVP, ОСОБА_2 забрав зазначені поліетиленові пакети з вмістом кристалоподібної речовини білого кольору з собою, поклавши їх до кишені куртки, тим самим незаконно придбав та зберігав вказані психотропні речовини для власного вживання без мети збуту.

Цього ж дня, ОСОБА_2 о 13 год. 45 хв., був зупинений працівниками поліції поблизу кладовища в селі Стоянка Бучанського району Київської області та в ході поверхневого обшуку, в порядку статті 298-2 КПК України, у ОСОБА_2 виявлено та вилучено із лівої кишені куртки вдягненої на нього два прозорих поліетиленових пакети в середині із кристалоподібною речовиною білого кольору, яка згідно висновку експерта є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідін-1-іл- пентан-1-он) масою 0,594г.

PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 за № 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» (зі змінами), «Список № 2 особливо небезпечних психотропних речовини, обіг яких заборонено» в «Таблиці І», є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Дії обвинуваченого ОСОБА_2 кваліфіковані за ч.1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Положення ст. 12 КК України в сукупністю із санкцією ч. 1 ст. 309 КК України свідчать, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Прокурор ОСОБА_3 враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згодний на розгляд обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до ч. 1 ст. 302 КПК України, просить розглядати обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Судом встановлено, що у відповідності до ст. 302 КПК України до обвинувального акту додано заяву ОСОБА_2 складену в присутності захисника ОСОБА_4 , відповідно до якої ОСОБА_2 беззаперечно визнає свою вину у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження та згодний на розгляд кримінального провадження у спрощеному провадженні.

Вказана позиція учасників провадження та факт того, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчинені кримінального проступку, свідчить про наявність підстав для розгляду вказаного обвинувального акту без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження у відповідності до ч. 2 ст. 381 КПК України.

Згідно із ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Із заяви ОСОБА_2 , наданої в присутності захисника, судом встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнає свою вину за ч.1 ст. 309 КК України за описаних у формулюванні обвинувачення обставин, згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами. Обвинуваченим не оспорюються встановлені органами досудового розслідування обставини щодо часу, дати, місця вчинення кримінального правопорушення. Добровільність вказаного судом встановлено із змісту заяви обвинуваченого, складеної за участю захисника.

Враховуючи сукупність вказаного, а саме факт того, що обвинувачений та його захисник не оспорюють всі встановлені обставини кримінального проступку, зазначені в обвинувальному акті, учасники судового провадження згодні з розглядом обвинувального акту без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без їх виклику, суд вважає за можливе здійснити розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, відповідно до положень ст. 381-382 КПК України.

Здійснивши розгляд справи у спрощеному провадженні, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, оцінивши встановлені органом досудового розслідування обставини, позицію учасників судового провадження щодо цих обставин, висловлену з дотриманням вимог ст. 302 КПК України, встановивши, що учасники не оспорюють жодну із встановлених досудовим розслідуванням обставин, суд дійшов висновку про достатність даних для ухвалення вироку із визнанням обвинуваченого винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України.

На підставі вказаного, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_2 за ч.1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_2 суд у відповідності із ст. ст. 65-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання.

Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, яке в силу вимог ст. 12 КК України відноситься до кримінального проступку, а також враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

Крім того, суд враховує, що обвинувачений не працює, а тому суд не вважає за доцільне призначати йому покарання у виді штрафу та не може суд також призначити покарання у виді виправних робіт в силу ч.1 ст. 57 КК України,

Отже, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_2 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді обмеження волі, оскільки вказане покарання визнано судом достатнім для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим.

В той же час, суд, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_2 повністю визнав свою вину, у вчиненому щиро розкаявся, вважає за можливе застосувати вимоги ст. 75 КК України, звільнивши ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком та покладенням обов`язків визначених ст. 76 КК України.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

Процесуальні витрати відповідно до ст.ст. 118, 124, 126 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 373, 374, 375, 376, 381-382 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_2 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов?язати ОСОБА_2 в період іспитового строку: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_2 процесуальні витрати, на користь держави в сумі 1510 (одна тисяча п`ятсот десять) грн. 24 коп.

Речові докази:

- PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), масою 0,594 г., що поміщений до спецпакету №5252922 та переданий на зберігання до камери збереження речових доказів Бучанського РУП ГУНП в Київській області (а.с.51-52 т.2) знищити.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1