Роздільнянський районний суд Одеської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа 511/433/23

Номер провадження: 1-кп/511/116/23

24 лютого 2023 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,( дистаційно)

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000001 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 04.01.2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки селища Первомайський (Росія), громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 436-2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачена ОСОБА_4 знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи власний ноутбук «ACER EX 2519», під`єднаний до мережі Інтернет з активованим встановленим розширенням, яке дозволяє здійснити вхід і перегляд інформації, що міститься на заблокованих Інтернет- сайтах (сервіс VPN), авторизувавшись у соціальній Інтернет-мережі «Одноклассники» як користувач « ОСОБА_6 )» за web-адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснила поширення публікацій на своїй вільно доступній необмеженому колу користувачів соціальної мережі «Одноклассники» сторінці, шляхом проставлення так званого «вподобання» (Класс), який відображається у блоці новин, в якому відображається оновлення спільнот та сторінок користувачів, зміна статусів друзів, публікації нових фото та інш. (т.з.в. «Лента») наступного змісту:

16.05.2022 здійснила вподобання фотозображення (первинна web- адреса: https://ni.ok.ru/profile/96/album/28/48), на якому міститься текст наступного змісту - «Премьер Венгрии Виктор Орбан ответил на претензии господина ОСОБА_7 по поводу оказания военной помощи: "Мне плевать на Штаты и на Украину. Я - венгр по национальности, и я не хочу потерять свою страну из-за идиота, который устроил бойню в центре Европы, и с кем, с Россией...» та зображення чоловіка, схожого на Прем`єр- міністра Угорщини В. Орбана;

-21.05.2022 здійснила вподобання фотозображення (первинна web- адреса: ІНФОРМАЦІЯ_3 ), на якому міститься текст наступного змісту - «Пленных не отпускать. Пленные после окончания войны, должны строить Донецк, Мариуполь, Макеевку, ОСОБА_8 , АДРЕСА_1 . Строить за миску еды.» та зображення військовополонених Сил оборони України;

-05.06.2022 здійснила вподобання відеозапису під назвою «Да, это наш любимый Президент! ОСОБА_9 ! Мы гордимся Вами! Любим Вас! ПУТИН - ПРЕЗИДЕНТ МИРА!!!! ГОРЖУСЬ!» (первинна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_4 ), на якому відтворено за музичного супроводу особу, яка схожа на президента Російської Федерації ОСОБА_10 у кабіні літака у льотному обмундируванні, а також політ військового літака.

Дії, у яких обвинувачується ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 436-2 КК України - «Виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, глорифікація її учасників» за кваліфікуючими ознаками поширення матеріалів, у яких міститься визнання правомірною та заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році.

15.02.2023 року між прокурором Болградської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_11 та підозрюваною ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 472 КПК України укладено по даному кримінальному провадженню № 0000001 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 04.01.2023 року угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди прокурор ОСОБА_11 та підозрювана ОСОБА_4 з другої сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч.2 ст. 436-2 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачена беззаперечно визнала свою винуватість у зазначеному діянні. Також сторонами угоди узгоджено покарання, яке повинна понести підозрювана за вчинення злочину за ч.2 ст. 436-2 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі, без конфіскації майна (конфіскація майна не застосовується у зв`язку з відсутністю у особи корисливого мотиву та застосування ст. 75 КК України), із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком, та покладенням обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, та наслідки її невиконання, які роз`яснені обвинуваченій та прокурору.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 беззаперечно визнала себе винуватою в вчиненні даного злочину, шляхом опитування повідомила про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про визнання винуватості, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладення та затвердження угоди, просила вказану угоду із прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання.

Прокурор Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 також не заперечував проти затвердження укладеної угоди про визнання винуватості, також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, підтвердив в суді, що підозрювана беззаперечно визнала обвинувачення в обсязі обвинувачення та погодилася на призначення покарання за вчинення злочину за ч. 2 ст. 436-2 КК України у вигляді 3 (трьох ) років позбавлення волі без конфіскації майна (конфіскація майна не застосовується у зв`язку з відсутністю у особи корисливого мотиву та застосування ст. 75 КК України) із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком, та покладенням обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.

Захисник ОСОБА_5 не заперечував проти затвердження укладеної угоди про визнання винуватості та підтвердив, що вона укладена у його присутності та за його участю. При укладенні угоди права та свободи підозрюваної ОСОБА_4 порушені не були.

Суд роз`яснив обвинуваченій положення ч.2 ст.473 КПК України, відповідно до яких наслідком укладення та затвердження угоди про визнання винуватості для підозрюваного чи обвинуваченого є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини у пункті 90 рішення у справі "Нацвлішвілі і Тогонідзе проти Грузії" від 29.04.2014 (заява № 9043/05) зазначив, що не може бути нічого неналежного в самому процесі укладення угод щодо обвинувачень або міри покарання… У цьому зв`язку Суд дотримується думки про те, що угоди про визнання провини не лише надають такі вагомі переваги, як прискорений розгляд кримінальних справ і зменшення навантаження на суди, прокурорів і адвокатів, але можуть також за умови їх правильного застосування стати успішним інструментом у боротьбі з корупцією та організованою злочинністю і сприяти скороченню кількості призначених покарань, а внаслідок цього і кількості ув`язнених.

Згідно з пунктом 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до правил ст. ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнала себе винуватою, згідно із ст.12 КК України є нетяжким злочином.

Узгодженою угодою про визнання винуватості міра покарання для обвинуваченої установлена в межах ч.2 ст.436-2 КК України, з урахуванням характеризуючих даних обвинуваченої.

Так, ОСОБА_4 раніше не судима, повністю визнала свою вину, щиро розкаялася, активно сприяв розкриттю злочину, відсутність тяжких наслідків злочину, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, про що вони підтвердили під час підготовчого судового засідання.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди, свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди та наслідки її не виконання.

Частиною 5 ст.65 КК України встановлено, що у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Суд враховує, що за положеннями ч.2 ст.59 КК України, конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Крім того, за змістом ст. 77 КК України, у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням можуть бути призначені додаткові покарання у виді штрафу, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю та позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу. Таким чином, при звільненні від відбування основного покарання з випробуванням не може бути призначене додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Суд, при вирішенні питання про можливість призначення покарання узгодженого сторонами угоди, враховує тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченої ОСОБА_4 яка раніше не судима, обставини, що пом`якшують покарання, зокрема щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність тяжких наслідків злочину, вважає, за можливе призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки без конфіскації майна з можливим звільненням від відбування покарання, надавши іспитовий строк на підставі ст.75 КК України.

Таке покарання буде відповідати вчиненому обвинуваченою ОСОБА_4 злочину і буде достатнім для її виправлення та попередження вчиненню нових злочинів, а також вказане покарання обумовлене укладеною сторонами кримінального провадження угодою про визнання винуватості.

Оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_4 повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди та призначення обвинуваченій ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання.

Також, судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 05.01.2023 року був накладений арешт на тимчасове вилучене майно, а саме на ноутбук марки «ACER» модель «EX 2519», чорного кольору, 2016 року випуску S/N НОМЕР_1 , у кількості 1 шт.

У відповідності до ст. 174 ч. 4 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Суд вважає, що арешт, накладений на тимчасове вилучене майно підлягає скасуванню.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Долю речових доказів по справі суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.100, 124, 314, 368, 369-371,373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 15 лютого 2023 року, укладену між прокурором у кримінальному провадженні прокурор Болградської окружної прокуратури Одеської області, ОСОБА_11 та підозрюваною ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0000001 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 04.01.2023 року.

ОСОБА_4 , визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 436-2 КК України і призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, без конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 , від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки, передбачені п.1, п.2 ч.1 ст.76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 05.01.2023 року на тимчасове вилучене майно, а саме на ноутбук марки «ACER» модель «EX 2519», чорного кольору, 2016 року випуску S/N НОМЕР_1 , у кількості 1 шт. .

Речові докази: ноутбук марки «ACER» модель «EX 2519», чорного кольору, 2016 року випуску S/N НОМЕР_1 , у кількості 1 шт., після набрання вироком законної сіли, повернути засудженій ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Роздільнянський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченій та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1