справа № 642/1848/23
провадження № 1-кп/642/232/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2023 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження, відповідно до ст.ст. 381, 382 КПК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000134 від 18.03.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з неповною середньою освітою, тимчасово не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше в силу ст. 89 ККУ не судимого,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 в квітні 2022 року, більш точний час встановити не виявилось можливим, умисно, достовірно знаючи, що не проходив встановлену законом процедуру для отримання посвідчення водія, виступив пособником у підробленні посвідчення, яке видається державною установою та надає право керування транспортними засобами, а саме у підробці посвідчення водія НОМЕР_1 , виданого 19.05.2018 Центром 6341 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Так, ОСОБА_3 в квітні 2022 року, більш точну дату встановити не виявилось можливим, знайшов в мережі Інтернет оголошення про продаж посвідчень водія. Так, ОСОБА_3 бажаючи управляти транспортними засобами категорії «А», «В», «С», але при цьому не проходити навчальні курси в автошколі та не здавати екзамени на знання правил дорожнього руху, зателефонував за вказаним в оголошенні номером невстановленій особі, щодо виготовлення посвідчення на право керування транспортним засобом на його ім`я, тобто ОСОБА_3 за грошову винагороду.

З метою реалізації свого протиправного задуму, ОСОБА_3 виступив в ролі пособника у вчиненні кримінального проступку , передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, надавши за допомогою свого мобільного телефону невстановленій особі, свої персональні дані, зокрема: фотокопію паспорта громадянина України на власне ім`я, власну фотографію у електронній формі, а також фотокопію власного підпису, чим сприяв у виготовленні завідомо підробленого посвідчення водія НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 .

У подальшому невстановлена особа, домовилася з ОСОБА_3 про зустріч при невстановлених обставинах, однак не пізніше 13 год. 55 хв. 17.03.2023, де передала ОСОБА_3 , посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 , видане 19.05.2018 Центром 6341 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому відповідно до висновку судової техніко-криміналістичної експертизи № 13150/14980 від 31.03.2023 року, бланк наданого для дослідження посвідчення водія з серійним номером « НОМЕР_1 » на ім`я ОСОБА_3 не відповідає вимогам, що пред`являються до документів даного виду, тобто бланк виконаний не на підприємстві, яке уповноважене на випуск даних документів.

Таким чином, ОСОБА_3 , виступив пособником у виготовленні завідомо підробленого посвідчення водія, що надало йому право на керування транспортними засобами категорії «А», «В», «С».

Такі дії ОСОБА_3 , кваліфіковані за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, тобто пособництво у незаконному виготовленні документів, який видається установою і надає права, з метою використання його іншою особою.

Також, що приблизно в квітні 2022 року, точну дату встановити не виявилось можливим, ОСОБА_3 , переслідуючи ціль незаконного використання завідомо підробленого документа, діючи умисно, усвідомлюючи, що порушує порядок видачі особі національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами (далі посвідчення водія) відповідної категорії, що передбачений Положенням «Про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 № 340, придбав у невстановленої особи посвідчення водія, серійний номер НОМЕР_1 видане 19.05.2018 Центром TСЦ 6341 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його незаконного використання пред`являючи його, під час керування транспортними засобами, співробітникам поліції у разі його зупинки та перевірки документів.

Так, 17.03.2023 близько о 13 годині 55 хвилин ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «Опель Омега», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , знаходячись за адресою м. Харків, пров. Афанасіївський,24, був зупинений співробітниками патрульної поліції Харківської області для перевірки документів. В цей час у ОСОБА_3 виник прямий умисел, спрямований на використання вищевказаного підробленого посвідчення водія, реалізуючи який ОСОБА_3 під час перевірки поліцейським Управління патрульної поліції в Харківській області документів, пред`явив останнім, тобто незаконно використав завідомо підроблений документ посвідчення водія, серійний номер НОМЕР_1 , видане 19.05.2018 Центром 6341 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому відповідно до висновку судової техніко-криміналістичної експертизи № 13150/14980 від 31.03.2023 року, бланк наданого для дослідження посвідчення водія з серійним номером « НОМЕР_1 » на ім`я ОСОБА_3 не відповідає вимогам, що пред`являються до документів даного виду, тобто бланк виконаний не на підприємстві, яке уповноважене на випуск даних документів.

Такі дії ОСОБА_3 , кваліфіковані за ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа.

Разом з тим, зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками кримінального провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акту за їх відсутності, обвинувачений ОСОБА_3 , представлений захисником адвокатом ОСОБА_4 , беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку. А тому суд, за клопотанням прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_5 , що регламентоване ч.1 ст.302 КПК України, вважає за доцільне розглянути обвинувальний акт та додані до нього матеріали щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників кримінального провадження на підставі обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч.2 ст.382 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалось.

За таких обставин, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, оцінивши всі обставини у сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 , у скоєних кримінальних проступках, передбачених ч.5 ст.27, ч. 1 ст. 358 КК України, тобто пособництво у незаконному виготовленні документів, який видається установою і надає права, з метою використання його іншою особою, та за ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа, доведена у повному обсязі.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд виходить із встановленої ст.50 КК України його мети, кари, виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

Відповідно до ст.66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 , покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно зі ст. 12 КК України є кримінальними проступками, ставлення ОСОБА_3 , до вчиненого, яке полягає у визнанні вини, дані про особу обвинуваченого, який раніше в силу ст. 89 ККУ не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання.

З урахуванням даних про особу обвинуваченого, обставин вчиненого кримінального проступку, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у виді обмеження волі в межах санкцій ч. 1 ст. 358 КК України та ч. 4 ст. 358 КК України, оскільки на думу суду таке покарання необхідне для виправлення та попередження вчинення нового кримінального правопорушення. Остаточне покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначити за сукупністю критмінальних проступків шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Зважаючи на усю сукупність вказаних вище обставин, з урахуванням особи ОСОБА_3 , того факту, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, ставлення обвинуваченого до вчиненого ним діяння, він в повній мірі усвідомив протиправність своїх дій, а також його наслідки, щирого каяття, суд приходить до висновку про можливість виправлення та перевиховання ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства, в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період іспитового строку, у відповідності до ст.ст. 75, 76 КК України, оскільки відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засуджених.

Цивільний позов не заявлений.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , не обирався.

У відповідності до ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Питання про речові докази суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 302, 373-374, 382, 392- 395, КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України - 1 (один) рік обмеження волі;

- за ч. 4 ст. 358 КК України - 1 (один) рік 1 (місяць) обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних проступків шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 1 (один) місяць.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ч.1 п.1, 2 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Речові докази:

-посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на автомобіль Опель Омега, д.н.з. НОМЕР_2 - залишити в матеріалах кримінального провадження №0000134.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на проведення технічно-криміналістичної експертизи документів № 13150/14980 від 31.03.2023 у розмірі 9559 (дев`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят дев`ять) грн. 20 коп.

Відповідно до положень ч.1 ст.394 КПК України - вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку суду за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше наступного дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1