КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №760/3796/22 Слідчий суддя в суді першої інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/229/2023 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
Категорія: ст. ст. 170-173 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2023 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 14 липня 2022 року, -

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 14 липня 2022 року задоволено клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_9 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000193 від 27 вересня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 191 КК України та накладено арешт на майно, яке виявлено та вилучено під час проведення обшуку 17 лютого 2022 року за адресою: АДРЕСА_1 , а саме складського приміщення (інв. № 000326), яке належить ОСОБА_6 , а саме:

- маски «МГП» з маркуванням Ф-108, Т-89 4 кв та Ф-470, Е-90 1 кв в кількості 2 штуки;

- фільтри протигазові ГП-7К з маркуванням ДСТУ EN-14387:2017 в кількості 2 штуки;

- фільтри протигазові ГП-7К з маркуванням ДСТУ EN-14387:2017 (2021) в кількості 2 штуки;

- фільтри протигазові ГП-7К з маркуванням ДСТУ EN-14387:2017 (2020) в кількості 2 штуки;

- фільтри протигазові ГП-5 з маркуванням 69,2 кв в кількості 2 штуки;

- фільтри протигазові ГП-7К з маркуванням 69,2 кв в кількості 2 штуки;

- маску до протигазу ГП-7 (ПМК) з візуальними ознаками перебиття дати виготовлення в кількості 1 штука;

- маски до протигазів ГП-7 (ПМК) з маркуванням 91 в кількості 2 штуки;

- фільтри протигазові ГП-7К з маркуванням 2 кв 90 в кількості 2 штуки;

- дитячі протигази ПДФ з маркуванням 90 1 кв в кількості 2 штуки;

- маски до протигазів ГП-5 з маркуванням 4 кв 68 в кількості 2 штуки;

- фільтри військового протигазу ЕО-1-08-01 з маркуванням 87 в кількості 2 штуки.

Контроль за виконанням ухвали покладено на Солом`янську окружну прокуратуру м. Києва.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, представник ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження та скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нове рішення, яким відмовити у повному обсязі у задоволенні клопотання прокурора в рамках кримінального провадження № 0000193 від 27 вересня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України та накладення арешту на майно. Зобов`язати прокурора невідкладно повернути тимчасово вилучене майно, зазначене у клопотанні про накладення арешту на майно, ОСОБА_6 .

На обґрунтування вимог клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт зазначає, що копію ухвали отримано на електронну почту адвоката ОСОБА_7 26.07.2022 року.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, щодане рішення є необґрунтованим, оскільки суддею не була дотримана розумність та співрозмірність обмеження права власностізавданням кримінального провадження. Прийняте із недотриманням норм кримінального процесуального законодавства України, не в повному обсязі з`ясовано обставини справи, які мають значення для правильного вирішення клопотання, фактично повністю проігноровані пояснення підозрюваного щодо власника майна і відтак, має бути скасовано.

Слідчий суддя проігнорував, що прокурор сфальшував документи, якими

обґрунтовував своє клопотання про накладення арешту на майно, а саме він умисно

не долучив письмові зауваження адвоката, які є невід`ємною частиною протоколу

обшуку від 17.02.2022 року, про що міститься посилання на ст.97 матеріалів справи. Під час прийняття оскаржуваного рішення, повністюпроігнорував відомості, що під час проведення обшуку прокурора та співробітниківправоохоронних органів повідомили, що обшук проводиться без присутності власника приміщення та орендатора приміщення, а саме ОСОБА_6 та ТОВ «СТРИЙ-ТОРГ», яке є орендатором приміщення згідно договору оренди нежитлового приміщення від 01.10.2020 року, що є неприпустимим, проте вони відмовилисявикликати власника та орендатора.

Також слідчим суддею проігноровані клопотання захисника про дослідження у повному обсязі відеозапису з обшуку, який відбувся 17.02.2022 року за адресою АДРЕСА_1 , а також виклик та допит понятих, які зазначені у протоколі обшуку: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з приводу обшуку, який відбувся 17.02.2022 року за адресою АДРЕСА_1 , якізаявлялися письмово у запереченнях на клопотання про арешт майна. При прийнятті оскаржуваного рішення не здійснено аналізу щодо порушень під час проведення обшуку.

В ухвалі слідчого судді відсутнє належне обґрунтування доводів та відсутні посилання на докази, які дають підстави вважати, що майно, яке було арештоване є засобом вчинення кримінального правопорушення або були об`єктом кримінально протиправних дій, як стверджував про це прокурор в своєму клопотанні. Клопотання про арешт майна не містило посилання на висновок судового експерта щодо невідповідності протигазів вимогам ДСТУ, таких даних не міститься і в матеріалах, доданих до клопотання.

З клопотання та долучених матеріалів не вбачається, які слідчі дії з використанням тимчасово вилученого майна на теперішній час проводяться. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

ОСОБА_6 та ТОВ «СТРИЙ-ТОРГ» не є підозрюваними у даному кримінальному провадженні. ОСОБА_6 немає наміру до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Через ухвалу слідчого судді ТОВ «СТРИЙ-ТОРГ» протиправно позбавлений права власності на своє майно, чим порушуються норми Конституції України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. В кримінальному провадженні відсутні дані, які б виправдовували втручання держави у право на мирне володіння майном належним ОСОБА_6 та ТОВ «СТРИЙ-ТОРГ», та не вбачається підстав для застосування вказаного заходу забезпечення

кримінального провадження.

Крім того апелянт звертає увагу на те, що на даний час орган досудового розслідування, який вилучив майно, з урахуванням повномасштабної війни з рф, неспроможній забезпечити збереження та схоронність речового доказу, що може призвести до його псування та знищення, корозії та часткової розукомплектації.

ОСОБА_6 та його представник в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені завчасно та належним чином. Проте від адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , надійшло клопотання про відкладення судового розгляду у зв`язку із веденням воєнного стану на території України та постійними обстрілами м. Нікополя та Нікопольського району, відсутністю швидкісного Інтернету, знаходженням захисника на лікарняному, а тому ОСОБА_6 та його захисник не мають можливості прийняти участь у судовому засіданні, призначеному на 12.01.2023 рік о 10:40 год. Однак дослідивши доводи даного клопотання встановлено, що доказів на підтвердження того, що захисник перебуває на лікарняному до клопотання не долучено.

При цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що представником ОСОБА_6 - адвокатом ОСОБА_7 , з моменту подачі апеляційної скарги, яка надійшла до суду 02.08.2022 року неодноразово подавалися клопотання про відкладення судового розгляду. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 172, ч. 4 ст. 405 КПК України та з урахуванням ст. 422 КПК України, думки прокурора, який не заперечував щодо розгляду вище вказаної апеляційної скарги у відсутності зазначених учасників по справі, колегія суддів вважає за можливе провести судовий розгляд у відсутність даних учасників по справі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги та вважав оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог пункту 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Строк апеляційного оскарження може бути поновлений, якщо причини його пропуску є поважними.

Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 113 КПК України, будь-яка процесуальна дія під час кримінального провадження має бути виконана без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Дослідженням матеріалів судового провадження встановлено, що клопотання про арешт майна розглянуто за участю апелянта, який брав участь в розгляді в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку «EASYCON». Відповідно журналу судового засідання від 14.07.2022 року /а.с. 160/, вбачається, що після виходу слідчого судді з нарадчої кімнати не було можливості налагодити комунікаційний зв`язок через системи відеоконференцзв`язку «EASYCON», тобто оголошення коротко тексту відбулося у відсутність представника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 . Відповідно до довідки /а.с. 167/, вбачається у зв`язку з відсутністю в Солом`янському районному суді м. Києва можливості здійснювати відправлення поштової кореспонденції, копія ухвали суду від 14.07.2022 року у справі за єдиним унікальним номером 760/3796/22 не направлялась учасникам процесу. Копія зазначеного судового рішення надіслана на електронну адресу учасника (представника учасника) судового розгляду, зазначену в матеріалах справи. Відповідно до довідки (а.с. 168) копію ухвали направлено на електрону почту адвоката ОСОБА_7 26.07.2022 року.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вбачає підстави для задоволення клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження.

Як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження та ухвали слідчого судді місцевого суду, що у провадженні слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві знаходиться кримінальне провадження, внесене 27 вересня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000193 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_12 , які є засновниками та кінцевими бенефіціарами суб`єктів господарювання ФОП « ОСОБА_6 » (код ДРФО НОМЕР_1 ) « ОСОБА_12 » (код ДРФО НОМЕР_2 ), ТОВ «Радос СВ» (), ТОВ «Промспецтех» () та ТОВ «Техармапром» () запровадили протиправний механізм ввезення на територію України поза митного контролю вживаних та раніше списаних зі складів військових частин країн СНД протигазів та респіраторів (далі ЗІЗ) з метою подальшої реалізації до органів державної влади та місцевого самоврядування, державних підприємств, установ та організацій України в якості нових.

Після ввезення на територію України вищевказаних ЗІЗ, перед здійсненням їх реалізації, виробничими потужностями ТОВ «ПРОМСПЕЦТЕХ» та ТОВ «Техармапром» здійснюється зміна маркувань та клейм таких виробів з метою приховування їхньої реальної дати виготовлення та походження, після чого ТОВ «ПРОМСПЕЦТЕХ» вказується у технічних паспортах та сертифікатах відповідності ЗІЗ як їх виробник.

За результатами закупівель до органів державної влади та місцевого самоврядування, державних підприємств, установ та організацій, зокрема постачаються ЗІЗ марки ГП-5 та ГП-7 виробництва АО «ТАМБОВМАШ» та ОАО «ЕХМЗ ім. Н.Д. Зелінського» з військових складів Російської Федерації та Республіки Білорусь у яких закінчився гарантований виробником термін захисної дії та які непридатні до подальшого застосування за призначенням, що може призвести до отримання користувачем ЗІЗ отруєння при застосуванні в умовах, передбачених документальною специфікацією для використання виробу. Окрім того, ввезення вищевказаних виробів на територію України здійснюється поза митним контролем та всупереч вимогам Постанови КМ України від 28.01.2004 №86 «Про затвердження Порядку здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів подвійного використання», оскільки підлягає обов`язковому експертному контролю і потребує спеціального дозволу на ввезення, який у вищевказаних суб`єктів господарювання відсутній. Одночасно, реалізація ЗІЗ вищевказаними особами, здійснюється за цінами значно вищими за ринкові на аналогічні вироби.

В ході аналізу господарської діяльності вищевказаних суб`єктів господарювання, встановлено, що між ФОП ОСОБА_12 та відділом освіти виконавчого комітету Бердянської міської ради 12.10.2021 укладено договір №545 про поставку протигазів ГП-7 на загальну суму 324 720 гривень (394 грн. за 1 шт.). За наявними даними поставлена продукція не відповідає вимогам ДСТУ ГОСТ 12.4.041:2006. Замість продукції відповідної якості ОСОБА_12 поставила застарілі протигази, що були відновлені кустарним способом, штампи на яких були перебиті за допомогою методу вулканізації, а термін дії фільтрів для засобу індивідуального захисту (далі - ЗІЗ) закінчився 10-15 років тому.

Також, ОСОБА_12 05.05.2021 уклала договір №8508 з ДП «НВКГ «Зоря» - «Машпроект» про постачання напівмасок - респіраторів ЗМ на загальну суму 428 тис. гривень (450 грн. за 1 шт.). За отриманою інформацію ОСОБА_12 , замість напівмасок ЗМ поставила ГП-9 виробництва ТОВ «БРПЗ-КАМА».

Крім того, 14.08.2020 ФОП ОСОБА_12 заключила договір поставки протигазів ГП-7 товарів №Т-14 з Комунальним некомерційним підприємством «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» Дніпровської міської ради на загальну суму 248 тис. гривень (500 грн. за 1 шт.). Згодом, 08.12.2020 ФОП ОСОБА_12 заключила аналогічний договір №Т-24 з Комунальним некомерційним підприємством «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» Дніпровської міської ради на загальну суму 246 тис. гривень (1100 грн. за 1 шт.). Тобто, різниця у вартості протигазу ГП-7 безпідставно збільшилася 600 гривень.

Також, 21.12.2020 між ПП «Радос» та відділом освіти Мар`їнської РДА укладено договір про поставку протигазів ГП-7 на загальну суму 310 тис. гривень (497 грн. за шт.). За наявними даними поставлена продукція не відповідає вимогам ДСТУ ГОСТ 12.4.041:2006.

Крім того, 25.06.2021 між ПАТ «Запоріжжяобленерго» та ФОП ОСОБА_6 укладено договір поставлення ЗІЗ№1140621 на загальну суму 218 тис. гривень (700 грн. за 1 шт.). За наявними даними поставлена продукція не відповідає вимогам ДСТУ ГОСТ 12.4.041:2006.

Також, 29.12.2020 ФОП ОСОБА_12 уклала договір поставки №ПВРЗ (ВМТП 167/2020-ЮВ) з філією «Панютинський вагоноремонтний завод» ПАТ «Укрзалізниця» на загальну суму 244 тис. гривень. За отриманою інформацію ОСОБА_12 , замість напівмасок ЗМ поставила ГП-9 виробництва ТОВ «БРИЗ-КАМА».

Крім того, 09.08.2021 ТОВ «Радос СВ» уклало договір поставки протигазів ГП-7 з регіональною філією «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця» на загальну суму 1,726 млн. гривень (564 грн. за 1 шт.). Згідно умов договору підприємство має поставити протигаз ГП-7 2021 року виробництва. За наявними даними поставлена продукція не відповідає вимогам ДСТУ ГОСТ 12.4.041:2006.

Також, 28.12.2020 ПП «Радос» уклало договір поставки протигазів ГП-7 з регіональною філією «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця» на загальну суму 558 тис. гривень (693 грн. за 1 шт.). За наявними даними поставлена продукція не відповідає вимогам ДСТУ ГОСТ 12.4.041:2006.

Крім того, 20.07.2021 ТОВ «Радос СВ» уклало договір поставки респіраторів з регіональною філією «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» на загальну суму 267 тис. гривень. За наявними даними поставлена продукція не відповідає вимогам ДСТУ ГОСТ 12.4.041:2006.

Також, 25.06.2021 ТОВ «РАДОС СВ» уклало договір поставки ЗІЗ з «Южно-українська АЕС» на загальну суму 2 766 млн. гривень. За наявними даними поставлена продукція не відповідає вимогам ДСТУ ГОСТ 12.4.041:2006.

Крім того, 22.10.2021 ФОП ОСОБА_6 уклав договір поставки ЗІЗ №80/от-21 з ДП «Укрвуглереструктурезація» на загальну суму 721 тис. гривень. За наявною інформацією замість нової продукції ОСОБА_6 поставив продукцію, що була у використані та пройшла процедуру відновлення.

Також, 13.08.2020 ФОП ОСОБА_12 , уклала договір поставки ЗІЗ №585 з відділом освіти виконавчого комітету Біловодської селищної ради Біловодського району Луганської обл. на загальну суму 154 тис. гривень (485 грн. за 1 шт.). За наявними даними поставлена продукція не відповідає вимогам ДСТУ ГОСТ 12.4.041:2006.

Крім того, 03.09.2021 ФОП ОСОБА_6 уклав договір поставки протигазів ГП-7 з ДП «Держгідрографія» на загальну суму 85 тис. грн. За наявними даними поставлена продукція не відповідає вимогам ДСТУ ГОСТ 12.4.041:2006.

Також, 09.06.2021 ФОП ОСОБА_6 уклав договір поставки ЗІЗ №П/НХ-21472НЮ з регіональною філією «Південна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» на загальну суму 299 тис. гривень. За наявними даними поставлена продукція не відповідає вимогам ДСТУ ГОСТ 12.4.041:2006.

Вищевказані обставини можуть свідчити про можливе заволодіння службовими особами суб`єктів господарювання ТОВ «Радос СВ», ТОВ «Промцпецтех», ТОВ «Техармапром», ФОП « ОСОБА_6 » та ФОП « ОСОБА_12 » грошовими, коштами виділеними з державного бюджету в особливо великих розмірах, шляхом поставлення до органів державної влади та місцевого самоврядування, державних підприємств, установ та організацій неякісних ЗІЗ за завищеними цінами.

На підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 19 січня 2022 року, 17 лютого 2022 року проведено обшук будівлі КВП складу аміаку за адресою: АДРЕСА_1 , яке використовується у господарській діяльності ТОВ «Радос СВ», належить на праві приватної власності ОСОБА_6 , в ході якого було виявлено та вилучено: маски «МГП» з маркуванням ф-108, Т-89 4 кв та Ф-470, Т-90 1кв в кількості 2 шт.; фільтри протигазові ГП-7К з маркуванням ДСТУ EN -14387:2017 в кількості 2 шт.; фільтри протигазові ГП-7К з маркуванням ДСТУ EN - 14387:2017 (2021) в кількості 2 шт.; фільтри протигазові ГП-7К з маркуванням ДСТУ EN - 14387:2017 (2020) в кількості 2 штук; фільтри протигазові ГП-5 з маркуванням 69, 2кв в кількості 2 шт.; фільтри протигазові ГП-7К з маркуванням 69, 2кв в кількості 2 шт.; маску до протигазу ГП-7 (ПМК) з візуальними ознаками перебиття дати виготовлення в кількості 1 шт.; маски до протигазів ГП-7 (ПМК) з маркуванням 91 в кількості 2 шт.; фільтри протигазові ГП-7К з маркуванням 2кв 90 в кількості 2 шт.; дитячі протигази ПДФ з маркуванням 90 1 кв в кількості 2 шт.; маски до протигазів ГП-5 з маркуванням 4 кв 68 в кількості 2 шт.; фільтри військового протигазу ЕО-1-08-01 з маркуванням 87 в кількості 2 шт.

18.02.2022 року прокурором винесено постанову про визнання речовими доказами вищевказаних речей і документів.

21.02.2022 року прокурор Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_9 звернулася до слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва з клопотанням про арешт майна, а саме вище зазначеного, яке виявлене та вилучено під час проведення обшуку 17.02.2022 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме складського приміщення (інв.№000326), яке належить ОСОБА_6 .

Дане клопотання на адресу Солом`янського районного суду м. Києва направлено прокурором 18.02.2022 року поштовим відправленням через Укрпошту Експрес відповідно до копії накладної /а.с.102/.

На обґрунтування вимог даного клопотання сторона обвинувачення послалась на те, що відшукувані речі мають значення для досудового розслідування, оскільки є безпосередніми предметами та знаряддями кримінального правопорушення, у зв`язку з чим, можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні, а також необхідні для проведення товарознавчих, порівняльних експертних досліджень та експертиз виробів з метою встановлення розміру завищення вартості та невідповідності технічній специфікації ЗІЗ та комп`ютерних судових експертиз з метою отримання відомостей про кримінальне правопорушення з електронних носіїв інформації.

З метою всебічного, повного і неупередженого розслідування, збереження речових доказів, попередження подальшого завдання збитків державі, а також зважаючи на те, що вказані речі можуть містити відомості, які буду використані як доказ факту чи обставин, які самостійно та в сукупності з іншими зібраними по кримінальному провадженню доказами мають суттєве значення для з`ясування обставин вчинення злочину, встановлення осіб, причетних до його вчинення, у сторони обвинувачення виникла необхідність звернутися з клопотанням про арешт вищевказаного майна шляхом заборони володіти, користуватися, розпоряджатися ними.

14.07.2022 ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва вказане клопотання прокурора задоволено та накладено арешт на вищезазначене майно.

Задовольняючи дане клопотання слідчий суддя виходив з того, що прокурором доведено наявність підстав вважати, що вказане майно, яке зазначене в клопотанні, є предметом, знаряддям вчинення кримінального правопорушення, та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються. Також зазначив, що вказане майно є речовими доказами у кримінальному проваджені, та має суттєве значення для встановлення обставин у даному провадженні, а також необхідне для проведення товарознавчих, порівняльних експертних досліджень та експертиз виробів з метою встановлення розміру завищення вартості та невідповідності технічній специфікації засобів індивідуального захисту, та комп`ютерних судових експертиз з метою отримання відомостей про кримінальне правопорушення з електронних носіїв інформації.

12 липня 2022 року прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 винесено постанову про призначення судової товарознавчої експертизи.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуження, знищення чи пошкодження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню.

Посилання представника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на те, що вилучене під час обшуку майно належить ТОВ «Стрий-Торг» слідчий суддя визнав необґрунтованими, оскільки не підтверджено належними доказами.

Всі інші твердження представника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , які були зазначені в судовому засіданні, слідчий суддя встановив, що вони також не знайшли свого підтвердження, належними доказами не доведені, ґрунтуються на припущеннях, тому слідчий суддя прийшов до висновку про обґрунтованість клопотання та його задоволення.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції. При цьому були досліджені матеріали судового провадження, вислухано доводи прокурора, пояснення представника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , а також, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на майно, з тих підстав, що воно у встановленому законом порядку визнано речовим доказом в рамках вказаного кримінального провадження та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

На думку колегії суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, перевірив співрозмірність втручання у права особи з потребами кримінального провадження.

Крім того, ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Тому, з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що виявлене та вилучено майно під час проведення обшуку 17.02.2022 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме складського приміщення (інв.№000326), яке належить ОСОБА_6 , відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, тобто є речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні та може бути використано, як доказ у кримінальному провадженні за № 0000193 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, при цьому постановою від 18.02.2022 року, вище зазначене майно визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні, а тому слідчим суддею арешт накладено обґрунтовано, за наявності для цього достатніх правових підстав.

Також, арешт майна з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

З урахуванням цього слідчий суддя встановив належні правові підстави, передбачені ч.ч. 1, 2, 3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вищевказане майно, що відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, всупереч доводам апелянта.

В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Таким чином, накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні, за наявності для цього підстав відповідає вимогам КПК України. Матеріали судового провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні.

Доводи апеляційної скарги щодо порушень судом норм КПК України не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційній скарзі обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

При цьому, згідно із ч. ч. 10, 11 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено у встановленому цим кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що перебувають на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їхнє незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою майна у кримінальному провадженні належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей (майна) державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Враховуючи всі обставини в їх сукупності, колегія суддів вважає, що в даному конкретному випадку, накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, забезпечить справедливу рівновагу між суспільним інтересом та правомірною метою, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовують - арешт та метою, яку прагнуть досягти - збереження речових доказів.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на вказане майно, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апеляційної скарги стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

При цьому під час апеляційного розгляду встановлено, що в кримінальному провадженні за № 0000193 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, слідчим суддею взято до уваги, що 12 липня 2022 року прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 винесено постанову про призначення судової товарознавчої експертизи, а також обставини даного кримінального провадження, які підлягають перевірці під час проведення досудового розслідування.

Всі інші підстави з яких апелянт вважає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, не є безумовними підставами для її скасування та підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, який в подальшому може бути скасований у визначеному законом порядку. У відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170-173, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Поновити представнику ОСОБА_6 - адвокату ОСОБА_7 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 14 липня 2022 року.

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 14 липня 2022 року, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4