Справа № 569/5163/22 Провадження №11-кп/802/155/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч. 1 ст. 115 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

потерпілої - ОСОБА_7 ,

представника потерпілих ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_10 ( в режимі відеоконференції),

перекладача ОСОБА_11 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002233 за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_10 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 , представника потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 26 вересня 2022 року, яким

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Чаїрли провінції Ерзінджан Турецької Республіки, по національності турка, громадянин Турецької Республіки, не працює, зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , тимчасово проживає у АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та йому призначено покарання у виді 11 років позбавлення волі.

До набрання вироком чинності обвинуваченому ОСОБА_15 продовжено міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів з 11 години 30 хвилин 26 вересня 2022 року до 11 години 30 хвилин 24 листопада 2022 року, без права внесення застави.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_15 визначено обчислювати з 10 листопада 2021 року - часу його затримання та утримування під вартою.

Вироком вирішено питання речових доказів, а також процесуальних витрат у кримінальному провадженні.

В С Т А Н О В И В

Згідно із вироком суду, ОСОБА_12 визнано винуватим та засуджено за те, що він 01 листопада 2021 року, в обідній час доби, точний час не встановлено, у квартирі АДРЕСА_3 , усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку вчинюваних ним дій, під час словесної суперечки, яка виникла на ґрунті ревнощів, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на протиправне позбавлення життя ОСОБА_16 , передбачаючи наслідки у вигляді смерті та бажаючи їх настання, умисно завдав останній багаторазових (не менше як тринадцятиразових) ударів робочою металевою частиною молотка в область голови, в результаті чого спричинив тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми з чисельними переломами кісток черепа, просторими крововиливами в речовину та під оболонки головного мозку, від яких ОСОБА_16 померла на місці вчинення злочину.

У поданих на вирок суду апеляційних скаргах:

- захисник ОСОБА_10 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 оскаржує вирок в частині призначеного судом покарання, вважаючи у цій його частині незаконним, необґрунтованим та невмотивованим через порушення норм матеріального і процесуального права. Вказує, що прокурор, як в ході усього судового розгляду, так і судових дебатів, не навів жодного належного аргументу для призначеного судом розміру безальтернативного виду покарання, визначеного санкцією ч. 1 ст. 115 КК України, яке як він вважає, є надто суворим, не узгоджується із ступенем тяжкості вчиненого ним злочину, а також особою винного. Зазначає, що обвинувачений ОСОБА_14 , окрім повного визнання факту вчинення ним злочинних дій, висловивши, при цьому, щирий жаль з приводу вчиненого, а також намір відшкодувати заподіяні потерпілим збитки в межах своїх можливостей та грошового забезпечення, вказаний злочин вчинив унаслідок збігу тяжких особистих та сімейних обставин. Виключно з причин, що не залежали від його волі, не зміг особисто вибачитись перед потерпілими, а також відшкодувати їм заподіяні збитки. Зважаючи на викладене, просить вирок суду від 26 вересня 2022 року щодо ОСОБА_12 змінити. Пом`якшити призначене обвинуваченому покарання, шляхом призначення найменш суворого розміру покарання, визначеного санкцією ч. 1 ст. 115 КК України;

- представник потерпілих адвокат ОСОБА_8 також не погоджується із рішенням суду першої інстанції в частині призначеного обвинуваченому покарання. Однак, вважає його надто м`яким, таким, що не перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та наслідками вчиненого, а також особою винного. Вказує, що судом безпідставно не взято до уваги конкретні обставини та спосіб вчинення даного злочину, який є особливо тяжким злочином проти життя та здоров`я особи, зокрема, спричинення потерпілій багаторазових (не менше як тринадцяти разових) травматичних впливів тупих предметів, прижиттєво. Окрім того, зазначає, що даний злочин спричинив тяжкі наслідки для сім`ї потерпілої, оскільки після її смерті залишилась дочка, яка із втратою рідної матері пережила шок та потрясіння. Дитина знаходилась на повному утриманні потерпілої ОСОБА_16 , оскільки батько участі в утриманні дочки, не брав. Ураховуючи викладене вважає, що обраний судом розмір безальтернативного виду покарання у виді позбавлення волі не відповідає принципам справедливості та співмірності, не є достатнім для виправлення та попередження вчинення нових злочинів, як самим обвинуваченим, так і іншими особами. У зв`язку із цим, просить вирок суду в частині призначеного покарання скасувати. Ухвалити у цій частині новий вирок, яким призначити обвинуваченому ОСОБА_15 покарання у виді 15 років позбавлення волі.

Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку суду першої інстанції та доводи апеляційних скарг, міркування обвинуваченого та його захисника які, кожен окремо, підтримали апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів, заперечили апеляційну скаргу потерпілої сторони, потерпілих та їх представника, які підтримали подану ними апеляцію, заперечили апеляційну скаргу обвинуваченого та його захисника, прокурора, який просив задовольнити апеляцію потерпілої сторони, заперечив апеляцію сторони захисту, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів доходить такого висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Кваліфікація протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_12 за ч. 1 ст. 115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині та доведеність його винуватості у вчиненні даного злочину, ґрунтуються на зібраних у передбаченому кримінальним процесуальним законом порядку та перевірених у судовому засіданні доказах, яким суд дав належну юридичну оцінку, і які ніким з учасників судового провадження не оспорюються.

Судом першої інстанції матеріали кримінального провадження, за згодою учасників судового провадження розглянуто в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин та добровільність їх позиції. А тому, вирок суду у цій його частині на предмет законності та обґрунтованості апеляційним судом не перевіряється.

Тоді як доводи апеляційної скарги захисника про застосування до обвинуваченого надто суворих заходів примусу та можливість призначення йому до відбуття найменш суворого розміру покарання, а також доводи представника потерпілих про призначення йому більш суворого покарання є безпідставними.

Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою,обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Згідно із ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду вищої інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті (частини статті) Особливої частини КК, видом та розміром покаранням та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

При обранні обвинуваченому ОСОБА_15 розміру безальтернативного виду покарання, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 115 КК України, судом першої інстанції з достатньою повнотою враховано ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу винного, наявність обставин, які пом`якшують та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Судом зазначено, що вчинене кримінальне правопорушення, у відповідності до ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів. Обвинувачений до кримінальної відповідальності притягується вперше, раніше несудимий, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, суспільно корисною працею не займається, тобто у нього відсутнє стале джерело прибутку, неодружений.

До обставин, які пом`якшують покарання судом цілком підставно віднесено: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Урахувавши усі зазначені вище обставини у їх сукупності, а також конкретні обставини та спосіб вчинення даного злочину,позицію потерпілої сторони, яка не є визначальною, проте ураховується у сукупності із іншими обставинами, ставлення самого обвинуваченого до вчиненого, сприяння слідству у розкритті злочину, повне визнання пред`явленого йому обвинувачення у ході судового розгляду, місцевий суд дійшов законного та обґрунтованого висновку про призначення обвинуваченому безальтернативного виду покарання у розмірі, визначеного санкцією ч. 1 ст. 115 КК України, яке не є надто суворим та м`яким, як вважають у поданих апеляційних скаргах захисник обвинуваченого та представник потерпілих, призначене з урахуванням усіх наведених ними доводів.

Призначене ОСОБА_15 покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами вчиненого ним злочину, оскільки передбачені законом склад кримінального правопорушення та рамки покарання відповідають одне одному, а також загальним засадам призначення покарання, визначених статтями 50, 65 КК України, а його ізоляція, шляхом позбавлення волі, відповідає вимогам справедливості щодо застосування покарання та відображає співмірність злочину та кари, і таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, а тому підстав для його зміни не убачається і апеляційним судом.

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_10 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 , представника потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 підлягають залишенню без задоволення, а вирок суду першої інстанції без зміни.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_10 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 , представника потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 26 вересня 2022 рокущодо ОСОБА_12 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий

Судді: