Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/1125/22
Провадження № 1-кп/542/110/22
В И Р О К
іменем України

02 листопада 2022 року смт Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
представника потерпілої адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новосанжарського районного суду Полтавської області кримінальне провадження №0000108 від 11.08.2022 року за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Полтава, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, відповідно ст. 89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,
В С Т А Н О В И В :
10.08.2022, близько 20 години 40 хвилин, рухаючись разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 повз пляж у с. Лелюхівка, Полтавського району, Полтавської області, побачив біля водойми річки Ворона ОСОБА_6 , до якої підійшов, та почав вчиняти сварку. У той час, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, у останнього виник умисел на спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень.
Після цього, реалізуючи свій злочинний умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння передбачаючи його суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, ОСОБА_5 , штовхнув руками ОСОБА_6 , в результаті чого остання впала на землю, надалі правою рукою стиснувши в кулак, наніс нею потерпілій, у той час, коли остання перебувала в положенні лежачи на спині, обличчям догори, два удари в область правого ока, два удари в область лівого ока, два удари в область лівої щоки, один удар у виличну ділянку зліва, один удар в області нижньої щелепи з лівої сторони, один удар в підборіддя, один удар в область шиї з правої сторони, один удар у грудну клітку зліва, два удари по ребрах зліва, надалі вагою свого тіла натиснув долонями обох рук в області правого та лівого плеча.
У ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: закритих переломів нижніх стінок обох орбіт із пролабуванням орбітальної жирової клітковини у порожнину верхньощелепних пазух, гематоми м`яких тканин повік лівого ока та синця в ділянці повік правого ока з крововиливами в рогівку очей, які утворились від не менш як двохкратної дії тупого твердого предмету (предметів) з обмеженою контактною поверхнею, яким могли бути пальці рук стиснуті в кулак або інший предмет (предмети) з подібною характеристикою, в напрямку переважно спереду-назад, тобто не характерні для утворення при падінні, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №163 від 18.08.2022 кваліфікуються тільки в своїй сукупності як ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я; а також синців на переднє-боковій поверхні шиї справа і розповсюджується на: передню, переднє-бокову та бокову поверхні зліва та далі в ділянку проекції лівого соскоподібного відростка; в ділянці проекції підборідного горбка; в проекції нижньої щелепи зліва з крововиливом під слизову оболонку верхньої губи зліва; в лівій виличній ділянці; на передній поверхні грудної клітки зліва; на внутрішній поверхні правого плеча в середній третині в кількості 2-х; на зовнішній поверхні лівого плеча у верхній та середній третинах; на внутрішній поверхні лівого плеча в середній та нижній третинах; по заднє-пахвовій лінії зліва на рівні проекції 6-8-го грудних хребців; між переднє- пахвовою та заднє-пахвовою лініями зліва на рівні проекції 9-го грудного - 4-го поперекового хребців, які утворились від не менш як 13-кратної дії тупого твердого предмету (предметів) з обмеженою контактною поверхнею, яким могли бути пальці рук (долоня), в тому числі стиснуті в кулак або інший предмет (предмети) з подібною характеристикою, тобто не характерні для утворення при падінні, можливо в строк вказаний в постанові, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №163 від 18.08.2022 кваліфікуються як у своїй сукупності так і кожне окремо як легкі тілесні ушкодження.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, визнав повністю. Цивільний позов, пред`явлений потерпілою до нього про відшкодування матеріальної шкоди в частині відшкодування витрат на лікування в сумі 5767,25 грн. визнав в повному обсязі. А також частково визнав цивільний позов пред`явлений потерпілою ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди. Та не заперечував щодо задоволення позову в частині відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000 грн.
Так, обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що дійсно він разом зі своїми знайомими 10.08.2022 перебували на пляжу річки Ворона в с.Лелюхівка, де вони поминали загиблого товариша. Також на пляжі перебувала й потерпіла, вона привернула на себе його увагу тим, що в вечірній час вона перебувала в купальнику та сонцезахисних окулярах. Потім вони помітили, ще двох чоловіків, які прийшли на пляж. Коли він підійшов до потерпілої, то побачив в сумках, що були біля неї, якійсь реєстраційні журнали, ноутбук, а також консервацію та фрукти. Через що він прийняв її за колаборантку. Він сказав друзям, що треба викликати поліцію, у відповідь же вона почала виправдовуватись, говорити що більше такого не буде робити, через що він впевнився в тому, що вона колаборантка. Підійшовши до неї, він її штовхнув, внаслідок чого вона впала, а він тримаючи її лівою рукою, почав наносити потерпілій удари правою рукою в область голови, обличчя, ребр, грудної клітини. Всього ударів будо близько 10, під час нанесення ударів потерпіла була в лежачому положенні, він сидів. Він наносив потерпілій удари, оскільки бачив в ній ворога. Він дуже шкодує та розкаються в скоєному.
Потерпіла ОСОБА_6 та представник потерпілої в судовому засіданні підтримали заявлені цивільні позови про відшкодування майнової та моральної шкоди та просили їх задовольнити в повному обсязі. Щодо призначення покарання потерпіла ОСОБА_6 просила призначити обвинуваченому суворе покарання, представник потерпілої покладався на розсуд суду.
Враховуючи те, що обвинувачений у судовому засіданні свою вину визнав повністю, фактичні обставини справи ніхто з учасників судового розгляду не оспорював, суд у відповідності до ч. 3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів у судовому засіданні щодо до тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, судом зясовано, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції. Судом розяснено, що у такому випадку сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржити в апеляційному порядку судове рішення з підстав заперечення цих обставин.
Сторони кримінального провадження проти даного рішення суду не заперечували.
Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченого.
Дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, які не є небезпечними для життя і не потягли за собою наслідків, передбачених у статті 121 Кримінального кодексу України, але такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, обвинувачений скоїв кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів.
Обвинувачений раніше не судимий в силу ст.89 КК України, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів психіатра, нарколога не перебуває, має неповнолітніх дітей: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 71-78), та зі слів обвинуваченого ще має сина ОСОБА_13 , 2014 року народження.
За висновком органу пробації виправлення ОСОБА_5 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб; ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінені як середній (а.с. 28-31).
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.
Таким чином, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , відповідно до загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, суд враховує те, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, що відноситься до нетяжкого злочину; всі обставини по справі в їх сукупності, обставину, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, ставлення обвинуваченого до наслідків своїх дій, особу обвинуваченого, думку потерпілої, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді обмеження волі в межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 122 КК України, яке є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Разом з тим, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, висновок органу пробації, наявність пом`якшуючої покарання обставини та відсутність обставин, що обтяжують покарання, негативне ставлення обвинуваченого до скоєного, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і тому до нього слід застосувати положення ст.75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання із випробуванням та з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, які є необхідними та достатніми для виправлення обвинуваченого.

26.09.2022 року потерпілою ОСОБА_6 пред`явлено цивільний позов, в якому остання просить стягнути з ОСОБА_5 на її користь майнову шкоду у розмірі 5767,25 грн., а також моральну шкоду у розмірі 50000,00 грн.
Вирішуючи питання щодо цивільного позову суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Згідно з ч. 1ст. 16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначені способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
Так, згідно ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а відповідно до ч.2 цієї ж статті збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
У відповідності до вимог ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Заявляючи позовну вимогу про відшкодування матеріальної шкоди, потерпіла зазначила, що шкода в розмірі 5767,25 грн. складається з витрат понесених нею на лікування.
Розмір вказаних витрат в судовому засіданні був визнаний обвинуваченим в повному обсязі.
Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.
Враховуючи, що витрати на лікування, понесені потерпілою ОСОБА_6 в розмірі 5767,25 грн., були визнані обвинуваченим в повному обсязі, а також те, що вони підтверджуються фіскальними чеками на придбання медикаментів за період з 10.08.2022 року по 12.09.2022 року (а.с. 45-46), що відповідає строку завдання тілесних ушкоджень потерпілій та проходження нею лікування, суд вважає можливим задовольнити цивільний позов в частині відшкодування матеріальної шкоди в повному обсязі.
З приводу вимоги про стягнення моральної шкоди, завданої скоєним кримінальним правопорушенням потерпілій ОСОБА_6 у розмірі 50000,00 грн., яка полягає у фізичних та моральних стражданнях, які позначили негативні зміни у житті потерпілої: щоденні думки та спогади про наслідки психотравмуючої події, страх можливого повторення подій, негативні переживання та спогади, значний фізичний біль, переживання, суд бере до уваги положення статей 23 та 1167 ЦК України, які передбачають право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
При цьому, згідно роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року ,під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у життєвому становищі, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Оцінюючи доводи потерпілої ОСОБА_6 , викладені нею у якості обгрунтування своїх вимог у мотивувальній частині цивільного позову, а також фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що в результаті скоєного кримінальнього правопорушення потерпіла дійсно зазнала моральних, душевних страждань, що полягають у душевних переживаннях та стресі, пов`язаних з ушкодженням здоров`я, перенесеному фізичному болю, враховуючи чисельність завданих тілесних ушкоджень та їх локалізацію, що потребує часу на відновлення її фізичного та психоемоційного стану, наслідки для здоров`я потерпілої, суд дійшов висновку про достатність відшкодування моральної шкоди в розмірі 30000 грн., що відповідає вимогам розумності, виваженості і справедливості.
Процесуальні витрати, які підлягають стягненню на користь потерпілого або держави, відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не вбачається. Відповідних клопотань стороною обвинувачення не заявлено.

Керуючись ч. 3 ст.349, ст.ст. 368-370, 373, 374, 392, 395 КПК України, суд,
У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, і призначити покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання, якщо він протягом випробувального строку 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.
Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про відшкодування майнової та моральної шкоди, отриманої внаслідок кримінального правопорушення задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , матеріальну шкоду в розмірі 5767 (п`ять тисяч сімсот шістдесят сім) грн. 25 коп. та моральну шкоду в розмірі 30000 (тридцять тисяч) грн.
Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Новосанжарський районний суд Полтавської області.
Відповідно до ч.2 ст.394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому, в порядку, визначеному ст.376 КПК України.

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області ОСОБА_1