УХВАЛА

08 лютого 2023 року

м. Київ

справа № 711/3303/22

провадження № 51-755 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 липня 2022 року та ухвалу Черкаського апеляційного суду від 29 листопада 2022 року щодо нього,

встановив:

У касаційній скарзі засуджений порушує питання про перегляд вказаних судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення її без руху із наданням строку для усунення недоліків, з огляду на таке.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України в касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка її подає, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Тобто, таке обґрунтування має узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК України, згідно з якими підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).

Отже, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи обґрунтувавши їх.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

З касаційної скарги вбачається, що засуджений не наводить обґрунтування щодо незаконності ухвали апеляційного суду, якою відмовлено в задоволенні його клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження вироку Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 липня 2022 року із підстав, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК України, з огляду на відповідні положення статей 117, 370, 393, 395, 399, 404, 412, 419 КПК України у їх взаємозв`язку.

Натомість, засуджений ОСОБА_4 в мотивувальній частині скарги наводить обґрунтування незаконності вироку суду першої інстанції, який оскаржуваною ухвалою апеляційного суду по суті не переглядався, а тому згідно вимог ч. 1 ст. 424 КПК України не може бути предметом касаційного оскарження.

При цьому відмову у поновленні строку на апеляційне оскарження апеляційним судом засуджений у касаційній скарзі трактує, як перегляд вироку суду першої інстанції по суті та залишення його без змін, що не відповідає дійсності.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка її подала із зазначенням того, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції.

Такі вимоги мають відповідати приписам ст. 436 КПК України, згідно з якими суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;

3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.

Викладені у касаційній скарзі вимоги до касаційного суду не узгоджуються з вищенаведеними положеннями в частині повноважень суду касаційної інстанції за наслідками касаційного розгляду. Так, ОСОБА_4 просить задовольнити клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку, скасувати оскаржувані судові рішення і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

При цьому питання про поновлення строку на апеляційне оскарження не віднесено кримінальним процесуальним законом до повноважень суду касаційної інстанції, оскільки дане питання віднесено до виключних повноважень апеляційного суду.

Наявність вказаних недоліків унеможливлює відкриття провадження за даною касаційною скаргою.

У зв`язку із зазначеним, керуючись вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 слід залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 липня 2022 року та ухвалу Черкаського апеляційного суду від 29 листопада 2022 року щодо нього залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення вказаних недоліків.

У разі неусунення в установлений строк недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, така скарга повертається особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3