Справа № 177/173/23
Провадження № 1-кп/177/70/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2023 року м. Кривий Ріг

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, кримінальне провадження, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000031 від 05.01.2023 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Оргіїв республіка Молдова, громадянина України, з базовою середньою освітою, не одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, офіційно не працевлаштований, раніше не судимий, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України

за участі:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 20.11.2022 звернулась до ОСОБА_3 для здійснення ремонтних робіт належних їй транспортних засобів, після чого в цей день передала ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 для виконання технічного огляду та ремонтних робіт належні їй автомобілі ВАЗ 21013 д.р.н. НОМЕР_1 жовтого кольору 1981 року випуску, та ВАЗ 21013 д.р.н. НОМЕР_2 червоного кольору 1983 року випуску, в яких функціонували акумуляторні батареї «Eurocar 6СТ-78AH АЗЕ 780A R+» по одній в кожному авто відповідно. Отримавши вказані автомобілі для виконання технічних робіт, в період з 20.11.2022 по 30.11.2022, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_3 виник раптовий корисливий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь.

Так, ОСОБА_3 30.11.2022, в денну пору доби, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, знаходячись на території домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , реалізуючи свій умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, діючи в умовах воєнного стану, запровадженого на території України указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер і наслідки свого діяння та бажаючи їх настання, скориставшись відсутністю потерпілої ОСОБА_5 , а також відсутністю інших осіб, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, переслідуючи корисливу мету, умисно, таємно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, шляхом вільного доступу демонтував з автомобіля ВАЗ 21013 д.р.н. НОМЕР_1 , жовтого кольору, 1981 року випуску, акумуляторну батарею «Eurocar 6СТ-78AH АЗЕ 780A R+» с/н НОМЕР_3 , вартість якої, згідно висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи №СЕ-19/104-23/2047-AB від 25.01.2023, складала 1881,52 грн., та з автомобіля ВАЗ 21013 д.р.н. НОМЕР_2 , червоного кольору, 1983 року випуску, іншу акумуляторну батарею «Eurocar 6СТ-78AH АЗЕ 780A R+» с/н 111153, вартість якої, згідно висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи №СЕ-19/104-23/2047-AB від 25.01.2023, складала 1881,52 грн., таким чином заволодів вищевказаними акумуляторними батареями.

Після чого ОСОБА_3 з вищевказаними акумуляторними батареями з місця скоєння злочину зник, розпорядився ними на власний розсуд, обернувши в подальшому кошти з їх продажу на власну користь, таким чином завдавши своїми діями потерпілій ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 3763,04 грн..

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.4 ст. 185 КК України за ознаками: таємного викрадання чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, розкаявся у скоєному, не заперечував фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті щодо часу, місця, способу та мети вчинення ним злочину, та суду пояснив, що 20 листопада 2022 року до нього звернулася його кума ОСОБА_5 та попросила зробити зварювальні роботи двох легкових автомобілів. Автомобілі були в нього близько двох тижнів, та оскільки він перебував у скрутному матеріальному становищі, він зняв з них акумулятори та продав раніше незнайомому чоловіку. Гроші витратив на свої потреби. В подальшому вказав працівникам поліції на особу, який придбав у нього акумулятори, з метою їх повернення власнику. В скоєному розкаюється та просить строго його не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 , будучи присутньою в судовому засіданні 09 березня 2023 року, надала пояснення аналогічні свідченням обвинуваченого щодо передання ОСОБА_3 належних їй автомобілів для ремонту. Через деякий час вона звернулась до обвинуваченого з метою забрати акумулятори з автомобілів, однак останній акумулятори їй не передав, не надавши будь-яких пояснень. Тому вона змушена була звернутися до правоохоронних органів. На даний час акумулятори їй повернуті працівниками поліції, цивільний позов вона не заявила, однак просила суворо покарати обвинуваченого.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, суд за клопотанням учасників судового розгляду визнав недоцільним дослідження інших доказів по даному кримінальному провадженню щодо обставин здійснення обвинуваченим кримінального правопорушення, оскільки ці обставини ніким із учасників судового розгляду не оспорюються.

При цьому обвинувачений ОСОБА_3 суду пояснив, що він розуміє зміст цих обставин та можливість позбавлення права оскаржити їх в апеляційному порядку, крім того у суду немає сумніву щодо добровільності позиції обвинуваченого.

Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами, які є належними, допустимими та достовірними, аналізуючи показання обвинуваченого та потерпілої, які мають логічний та послідовний характер, узгоджуються між собою, оцінюючи зібрані по справі докази, суд дійшов висновку щодо повного підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України за ознаками - таємного викрадання чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд керується положеннями ст. 65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання останнього.

Вивчаючи особу обвинуваченого ОСОБА_3 судом встановлено, що останній скоїв кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, вину визнав повністю, розкаявся в скоєному, не одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, офіційно не працевлаштований; за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

Згідно досудової доповіді органу пробації виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

За таких обставин, суд вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією інкримінованої статті, але без реального його відбування, звільнивши від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покладення на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Суд приходить до висновку, що у відповідності до ст. 50 КК України саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для призначення покарання обвинуваченому з урахуванням положень ст. 69, 69-1 КК України суд не вбачає.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

З обвинуваченого підлягають стягнення в рахунок держави судові витрати на залучення експерта при проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 в рамках даного кримінального провадження не обирався.

Керуючись ч.3 ст. 349, ч.2 ст.373, ст.374, ст. 376, п.1 ч.2 ст. 395 КПК України суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та піддати покаранню у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням терміном на 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Початок строку відбування покарання обвинуваченим обчислювати з моменту проголошення вироку.

Стягнути з ОСОБА_3 витрати пов`язані з проведенням судової транспортно-товарознавчої експертизи від 25.01.2023 №СЕ-19/104-23/2047-АВ у сумі 755 (сімсот п`ятдесят п`ять) грн. 12 копійок.

Речові докази акумуляторну батарею «Eurocar 6СТ-78AH АЗЕ 780A R+» с/н 403163 та акумуляторну батарею «Eurocar 6СТ-78AH АЗЕ 780A R+» с/н 111153, які передані під розписку про одержання на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 після набрання вироком законної сили, залишити у володінні останньої.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту отримання ним копії вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати її в суді, особам, які не були присутні в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1