Провадження №1-кс/369/2145/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.12.2022 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання старшого слідчого, слідчого відділу Бучанського РУП ГУНП в Київській області майора поліції ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні за №0003609 від 28.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
Слідчим відділом Бучанського РУП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003609 від 28.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

В ході проведеного досудового розслідування встановлено, 28.11.2022 о 00:50 год. працівниками поліції Бучанського РУП ГУНП в Київській області під час патрулювання населеного пункту Гаврилівка, за порушення комендантської години ними було зупинено автомобіль марки «ВАЗ-21001», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням якого знаходився ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 навпроти будинку АДРЕСА_1 , під час перевірки документів в останнього було виявлено в передній кишені кофти предмети зовні схожі на набої калібру 5,45 мм. в кількості 56 шт.

28.11.2022 в період часу з 03:05 по 03:28 год. проведено обшук затриманої особи в порядку ст. 208 КПК України, під час якого у затриманого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у передній кишені кофти виявлено та вилучено предмети зовні схожі на набої калібру 5,45 мм. в кількості 56 шт. які в подальшому поміщенні до спец пакету WAR1293561.

28.11.2022 вилучені вході обшуку речі були визнанні та приєднанні до матеріалів кримінального провадження як речовий доказ.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36, 131-132, 167, 170-171 КПК України, Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року № 1104, ст. 41 Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органам дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої наказом №51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010 ГПУ, МВС України, ДПАУ СБУ, ДСАУ, слідчий просив суд задовольнити клопотання та накласти у кримінальному провадженні №0003609 від 28.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, арешт на вилученні 28.11.2022 під час проведення обшуку затриманого ОСОБА_5 , а саме: набої калібру 5,45 мм. в кількості 56 шт.

В судове засідання слідчий не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі, вимоги клопотання підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.
Відповідно до ч. 1. ст. 172 КПК України неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив суд задовольнити його у повному обсязі.
Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, заслухавши думку прокурора, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям
вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У відповідності до ч. 2 ст. 167 KПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.
Стаття 170 КПК України визначає що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу .
Стаття 171 КПК України визначає що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним,
обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу .
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, приходить до переконання, що клопотання обґрунтоване та підлягає до задоволення, оскільки є достатні підстави вважати, що вказані у клопотанні речі відповідають критеріям, зазначеним ст. 98 та ст.167 КПК України та існує можливість використання даного майна як доказів у кримінальному провадженні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання задовольнити.
Накласти у кримінальному провадженні №0003609 від 28.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, арешт на вилученні 28.11.2022 під час проведення обшуку затриманого ОСОБА_5 , а саме: набої калібру 5,45 мм. в кількості 56 шт.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1