Справа №345/551/23
Провадження № 1-кп/345/138/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.02.2023 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючого судді: ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої: ОСОБА_4

потерпілої: ОСОБА_5 :

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області №6 кримінальне провадження №0000012 по обвинуваченню: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Калуш, зареєстрованої та жительки АДРЕСА_1 , офіційно не працюючої, маючої на утриманні малолітню дитину, у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 заподіяла умисні легкі тілесні ушкодження ОСОБА_5 .

Проступок вчинено за наступних обставин:

ОСОБА_4 , 23.01.2023, близько 16:00 год., прийшла до місця проживання ОСОБА_5 , в АДРЕСА_2 , де вступила з нею у словесний конфлікт,який виник на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин.

В ході даного конфлікту у ОСОБА_4 , виник протиправний умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

З метою реалізації свого протиправного умислу, ОСОБА_4 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, умисно,нанесла декілька ударів кулаками обох рук в ділянку правої та лівої руки ОСОБА_5 .

Продовжуючи свої протиправні дії, з метою спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 , діючи умисно, правою та лівою ногою нанесла кілька ударів ОСОБА_5 в ділянку правої та лівої сідниці, а також в поперекову ділянку.

Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_4 , потерпілій ОСОБА_5 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді синцівв ділянці правої руки, синця в ділянці лівої руки, синця та садна лівої сідниці, синця та садна правої сідниці, синця поперекової ділянки зліва, синця в ділянці крила клубової кістки справа, які, відповідно до висновку експерта від 25.01.2023, відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Суд розглядає дане кримінальне провадження у відповідності до вимог ст.337 КПК України, відповідно до якої, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

В судовому засіданні обвинувачена свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала повністю, щиро розкаялася за вчинене.

Прокурор у судовому засіданні просив визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Потерпіла у судовому засіданні просила визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити їй покарання на розсуд суду.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до частини третьої статті 349 Кримінально процесуального кодексу України суд, вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки про таке не заперечують всі учасники судового провадження, які показали, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи те, що обвинувачена та прокурор не оспорюють всі фактичні обставини справи та правильно розуміють зміст цих обставин; у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції. Роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження письмових доказів та на підставі ч.3 ст.349 КПК України, обмежився допитом обвинуваченого.

Враховуючи, що обвинувачена повністю визнала вину у кримінальному провадженні, суд приходить до висновку, що її вина у вчинені проступку знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, а її дії слід кваліфікувати за ч.1 ст. 125 КК України, оскільки вона заподіяла умисні легкі тілесні ушкодження ОСОБА_5 .

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому, суд, керуючись ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст.12 КК України, відносяться до категорії проступків, дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, однак притягалась до адміністративної відповідальності, під наглядом у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, повністю визнала себе винуватою, має на утриманні малолітню дитину.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , у відповідності до ст.67 КК України, немає, а суд відповідно до ст. 337 КПК України позбавлений можливості самостійно відшукувати вказані обставини.

Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових кримінальних правопорушень, як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у виді штрафу, з урахуванням відношення винного до скоєного, що виразилось у його щирому каятті та засуджені своєї протиправної поведінки, яке буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у кримінальному провадженні не обирався та підстави для його визначення, на даному етапі, відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

Долю речових доказів слід вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені, вирішено відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

Речові докази:

медичну довідку №193 та рентгенограму ОГК від 23.01.2023, які знаходяться при матеріалах кримінального провадження №0000012 повернути законному володільцю;

відео файл 0000000__0003, який міститься на оптичному носії інформації марки «Verbatium» типу «DVD+R», та який знаходиться при матеріалах кримінального провадження №0000012 залишити при даних матеріалах.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя