УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 495/6944/22

Номер провадження 1-кс/495/2496/2022

07 грудня 2022 рокум. Білгород-Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровському клопотання
слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,
В С Т А Н О В И В:
05.12.2022 року слідчий СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області капітан поліції ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з погодженим прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури клопотанням про накладення арешту на майно.
В клопотанні зазначено, що в провадженні СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного 06 серпня 2022, до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000923, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України.
Так, 13 липня 2022 року приблизно о 09 годині 55 хвилин невстановлена особа, перебуваючи у відділенні №10015/0339 АТ "Ощадбанк", котре розташоване за адресою: вулиця Єврейська, 28, місто Білгород-Дністровський, Одеської області, з рахунку ОСОБА_4 , неправомірно здійснила зняття його грошових коштів.
В ході проведення досудового розслідування кримінального правопорушення, відомості про яке внесені за №0000923 від 06 серпня 2022 року стало відомо про те, що невстановлена особа заволоділа банківською карткою банку АТ «Ощадбанк», яка належить громадянину ОСОБА_4 , шляхом її викрадення.
Під час досудового розслідування, в ході проведення заходів встановлено, що до скоєння даних кримінальних правопорушень причетна громадянка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , де по місцю її мешкання можуть зберігатися банківська картка потерпілого та інші речові докази.
Так 29.11.2022 року за клопотанням слідчого про проведення обшуку слідчим суддею Білгород-Дністровського міськрайонного суду винесено ухвалу про надання дозволу проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..
02.11.2022 року слідчим СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області на підставі ухвали про проведення обшуку було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , у ході проведення якого було виявлено та вилучено:
- мобільний телефон марки «iPhone» в корпусі синього кольору, що поміщено до пакету №PSP1199579;
- банківські картки банку «Приватбанк» № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , що поміщено до пакету №PSP1199580;
- 2 згортки з речовиною рослинного походження в сухому та подрібненому стані, що поміщено до пакету №PSP1199535;
- гілки та квіти рослинного походження в сухому та подрібненому стані, що поміщено до пакету №PSP1199814.
02.11.2022 року вилучені в ході проведення санкціонованого обшуку адресою: АДРЕСА_1 , мобільний телефон марки «iPhone» в корпусі синього кольору, що поміщено до пакету №PSP1199579; банківські картки банку «Приватбанк» № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , що поміщено до пакету №PSP1199580; 2 згортки з речовиною рослинного походження в сухому та подрібненому стані, що поміщено до пакету №PSP1199535; гілки та квіти рослинного походження в сухому та подрібненому стані, що поміщено до пакету №PSP1199814; приєднані до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказі.
На підставі наведеного слідчий просить клопотання задовольнити.
В судове засідання слідчий та прокурор не з`явилися, надали до суду письмову заяву з проханням розглядати дане клопотання за їх відсутності та на підставі доданих копій матеріалів до клопотання, а також зазначили, що клопотання підтримують, просять його задовольнити.
Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди .
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Відповідно до ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведе необхідність такого арешту, а згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до ч.5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст. статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Враховуючи вищевикладене та те, що в ході досудового розслідування необхідно вжити певні заходи щодо всебічного, повного дослідження всіх обставин кримінального провадження, а також з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, а також необхідністю проведення відповідних експертиз, слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність накладення арешту на майно, яке вилучено в ході проведення санкціонованого обшуку адресою: АДРЕСА_1 , у ході проведення якого було вилучено, а саме на: мобільний телефон марки «iPhone» в корпусі синього кольору, що поміщено до пакету №PSP1199579; 2 згортки з речовиною рослинного походження в сухому та подрібненому стані, що поміщено до пакету №PSP1199535; гілки та квіти рослинного походження в сухому та подрібненому стані, що поміщено до пакету №PSP1199814, для збереження речових доказів у кримінальному провадженні № 0000923 та проведення відповідних експертиз.

Між тим, слідчим суддею з матеріалів поданого клопотання не вбачається достатніх підстав вважати, що банківські картки банку «Приватбанк» № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , що поміщено до пакету №PSP1199580 відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України.

Згідно із ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна; 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань сектором дізнання здійснюється досудове розслідування за фактом використання завідомо підробленого документу.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Дослідивши надані матеріали клопотання слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим не зазначено завдання, для виконання (досягнення) якого дізнавач просить суд накласти арешт на банківські картки банку «Приватбанк» № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , не міститься посилання на докази, що свідчать про намір власника чи іншої особи знищити його. У клопотанні у якості обґрунтування необхідності накладення арешту на банківські картки банку «Приватбанк» № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , лише зазначено, що вилучене майно є речовим доказом по матеріалам кримінального провадження.

В ході дослідження клопотання слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим не доведено мету накладення арешту на банківські картки банку «Приватбанк» № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , що поміщено до пакету №PSP1199580, не встановлено з якою саме метою необхідно накласти арешт на вказане майно, не обґрунтовано вірогідність його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Отже, слідчий суддя дійшов висновку про те, що у клопотанні не доведено мету накладення арешту на банківські картки банку «Приватбанк» № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , що поміщено до пакету №PSP1199580.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року зазначено, що право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд та процесуальною гарантією доступу до суду. Виходячи зі змісту цієї статті справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. В клопотанні слідчим зазначено, що необхідно накласти арешт на майно з метою збереження речових доказів, які мають суттєве значення для кримінального провадження.

Слідчий суддя при вирішенні питання про накладення арешту на майно (мобільний телефон) зазначає, що дізнавач в розумінні вимог ст.132 КПК України не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України відмова у задоволенні клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі тимчасово вилученого майна.

Враховуючи те,що орган досудового розслідування у розумінні ст.132 КПК України не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, зокрема щодо необхідності збереження речового доказу, а також не надав оцінку правовим підставам арешту майна (мобільного телефона), слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність відмовити у задоволенні цієї частини клопотання.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 170, 172, 173 Кримінального процесуального України, слідчий суддя -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити частково.
Накласти арешт на майно, яке вилучено в ході проведення санкціонованого обшуку адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: мобільний телефон марки «iPhone» в корпусі синього кольору, що поміщено до пакету №PSP1199579; 2 згортки з речовиною рослинного походження в сухому та подрібненому стані, що поміщено до пакету №PSP1199535; гілки та квіти рослинного походження в сухому та подрібненому стані, що поміщено до пакету №PSP1199814, для проведення відповідних експертиз.
У задоволенні клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на банківські картки банку «Приватбанк» № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , що поміщено до пакету №PSP1199580 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду Одеської області протягом п`яти діб з дня проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1 ОСОБА_6