Справа 688/3409/22
№ 1-кп/688/49/23
Вирок

Іменем України

10 березня 2023 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шепетівка кримінальне провадження №0000997 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шепетівка Хмельницької області, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, проживаючого по АДРЕСА_1 , непрацюючого, раніше судимого 24.07.2018 року Шепетівським міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді 6 років позбавлення волі, звільненого по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

встановив:

Формулювання обвинувачення та стаття закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення

ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення злочинів проти власності, на шлях виправлення не став, маючи не погашену і не зняту у встановленому законом порядку судимість, повторно вчинив нове кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.

Так, 21 вересня 2022 року близько 22 години 30 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи на перехресті вулиць Судилківської та Олександра Ємця у м. Шепетівка Хмельницької області, куди його потерпілий ОСОБА_7 привіз на власному велосипеді, попросив у нього мобільний телефон під приводом здійснення дзвінка, на що останній погодився.

Після здійснення телефонного дзвінка у ОСОБА_8 виник умисел на відкрите викрадення належного ОСОБА_7 мобільного телефону марки та моделі «ZTE Blade A31».

З цією метою, знаходячись на перехресті вищевказаних вулиць, у цей же день та час, ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в присутності ОСОБА_7 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, з метою особистого незаконного збагачення, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно- небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, що введений Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», із змінами внесеними Указом Президента України № 573/2022 від 12.08.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», діючи умисно, відкрито, повторно, тримаючи телефон у руках, побіг по вул. Олександра Ємця в м. Шепетівка у напрямку від потерпілого, у той час як ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що відкрито заволоділи його мобільним телефоном, звернувся усно до ОСОБА_8 з вимогою припинити протиправні дії та повернути мобільний телефон.

ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що його викрито та за його діями спостерігає потерпілий, зник із поля зору ОСОБА_7 та у такий спосіб заволодів належним останньому майном, а саме: мобільним телефоном марки та моделі «ZTE Blade A31» об`ємом пам`яті 2/32Gb, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , S/N: НОМЕР_3 , темно-синього кольору вартістю 700 грн, який знаходився у чохлі книжкового типу чорного кольору вартістю 100 грн, а також сім-карткою ПрАТ «Київстар» вартістю 100 грн та сім-картою TOB «лайфселл» вартістю 100 грн, яким у подальшому розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 1000 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 186 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Відомості про укладену угоду

10 березня 2023 року прокурор Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 472 КПК України уклали угоду про визнання винуватості, за умовами якої ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 4 ст. 186 КК України.

Прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 та призначення йому покарання за ч. 4 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 років.

Сторонами узгоджено, що обставинами, які пом`якшують покарання є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставиною, яка обтяжує покарання є вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України та щодо умисного невиконання угоди про визнання винуватості.

Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам закону і ухваленні вироку, положення закону, якими суд керувався

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно із ч.ч. 2, 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо, в тому числі кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (п.1). Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжкого злочину, діями обвинуваченого шкода завдана потерпілому ОСОБА_7 та він надав письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене сторонами в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, також підтримав угоду про визнання винуватості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_9 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, наслідки невиконання угоди, та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні також підтримала угоду про визнання винуватості ОСОБА_4 і просила її затвердити.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, подав заяву, у якій просив продовжити розгляд справи у його відсутність.

Суд переконався, що укладення угоди між прокурором та обвинуваченим є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону, суд, враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам КПК України та закону, правова кваліфікація дій кримінальних правопорушень вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлено підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, а також відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_10 , що виразилось у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, мало місце. Зазначене діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, не встановлено.

Відомості, які характеризують особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання

При призначенні покарання, суд згідно із вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини справи, які пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_4 неодружений, раніше судимий, має не зняту та не погашену судимість, за місцем проживання характеризується із задовільної сторони, під динамічним спостереженням у лікаря нарколога та психіатра не знаходиться, на обліку в органі пробації не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання є вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Згідно з ч. 5 ст. 65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого, суд дійшов висновку, що узгоджене сторонами покарання відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, особі обвинуваченого, є обґрунтованим та відповідає цілям покарання, узгоджені вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань, які встановлені Кримінальним кодексом України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення узгодженої сторонами міри покарання за ч. 4 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 років.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинувачених згідно зі ст. 124 КПК України.

Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Арешт, накладений на речові докази, слід скасувати відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України.

Оскільки ОСОБА_4 призначається покарання у виді позбавлення волі, яке слід відбувати реально, а існуючі ризики не зникли, а саме ризик вчинення нових кримінальних правопорушень та ухилення від суду, з метою забезпечення виконання вироку суд вважає за необхідне заявлене прокурором клопотання про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою задовольнити.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 174, 368-371, 373-376, 474-475 КПК України, суд -

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 10 березня 2023 року між прокурором Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000997 від 06 жовтня 2022 року.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушенння, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 10 березня 2023 року.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту до набрання вироком законної сили змінити на тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.

Речові докази: паперову коробку від мобільного телефону марки та моделі ZTE Blade A31» з маркуванням та ідентифікуючими ознаками; мобільний телефон марки та моделі «ZTE Blade A31» об`ємом пам`яті 2/32Gb, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , S/N: НОМЕР_3 , темно-синього кольору у чохлі книжкового типу, що зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області - повернути потерпілому ОСОБА_7 .

Скасувати, накладений ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 14 жовтня 2022 року, арешт на мобільний телефон марки та моделі «ZTE Blade A31» об`ємом пам`яті 2/32Gb, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , S/N: НОМЕР_3 , темно-синього кольору, який знаходиться у чохлі книжкового типу у вигляді заборони власнику ОСОБА_7 відчужувати, користуватися та розпоряджатися ним.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/123-22/9567-ТВ від 10 листопада 2022 року в розмірі 1510 (одна тисяча п`ятсот десять) гривень 24 копійки.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Хмельницького апеляційного суду через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_1