Справа № 439/1516/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/549/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2022 року у м.Львові.
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

під головуванням судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 та представника потерпілих ОСОБА_7 на вирок Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 30 травня 2022 року відносно ОСОБА_8

з участю прокурора ОСОБА_9 ,
представника потерпілих ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 30.05.2022 року ОСОБА_8 визнано винним та призначено покарання за ч.3 ст.286 КК України у виді п`яти років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 встановлено рахувати з часу фактичного звернення вироку до виконання.
Зараховано ОСОБА_8 в строк відбування покарання, термін його перебування в місцях попереднього ув`язнення з 05.03.2020 року по 20.03.2020 року.
Вирішено питання про цивільні позови, судові витрати та речові докази в кримінальному провадженні.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_8 16 квітня 2018 року, приблизно о 16 годині 02 хвилин, керуючи мотоциклом марки «Honda CBR600», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , та рухаючись ним у м. Броди по вул. Івана Франка, в напрямку від центра міста, при наближені до перехрестя вул. Івана Франка із вул. Галицька, яка була розташована з правої сторони по напрямку його руху, грубо порушив вимоги Р.1 п.п.1.5, 1.10 (в частині значення термінів «дати дорогу», «безпечна швидкість», «дорожні умови», «дорожня обстановка», «безпечний інтервал», «небезпека для руху»); Р.2 п.п. 2.1 г), 2.3 б); д); Р.10 п.п.10.1, 10.11; Р.12 п.п 12.1, 12.3, 12.4, 12.9 б); Р.13 п.п. 13.1, 13.3, Р.16 п.16.12 Правил дорожнього руху України, які виразилися в тому, що він керуючи транспортним засобом із швидкістю більше 80 км/год., при допустимі 50 км/год., проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, не урахував дорожню обстановку та стан керованого ним транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, наближаючись до перехрестя, де черговість проїзду не обумовлена цими Правилами, не зменшуючи швидкість в момент зміни дорожньої обстановки, яка полягала у виїзді із вулиці Галицької на вулицю Івана Франка, автомобіля марки «OPEL ZAFIRA TOURER», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_10 та його повороту ліворуч, якого він мав об`єктивну можливість побачити завчасно на достатні відстані, не вжив вчасно заходів до зменшення швидкості шляхом застосування гальмування та повної зупинки, не зупинився перед краєм перехрещуваної проїзної частини вулиці Галицька - І.Франка, для надання дороги вищевказаному автомобілю, а почав виконувати маневр об`їзду його, в подальшому після роз`їзду із ним, не переконався у безпеці руху та не вибравши безпечного інтервалу, відносно стоячих чотирьох велосипедистів попереду, продовжив рух, і як наслідок втратив контроль над рухом керованого ним транспортного засобу та здійснив наїзд на ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ..
Внаслідок порушення водієм ОСОБА_8 Правил безпеки дорожнього руху України, ОСОБА_11 отримала поєднану травму у вигляді забою головного мозку важкого ступеня з типом дифузного аксонального ураження, лінійного перелому основи черепа, забою верхньої частки лівої легені, перелому лівої ключиці, яка ускладнилась гнійним запаленням та набряком легенів, набряком - набуханням головного мозку. Вищевказані тілесні ушкодження утворились 16.04.2018 року під час дорожньо-транспортної пригоди, були небезпечними для життя в момент заподіяння та перебувають в причинно-наслідковому зв`язку з настанням її смерті; ОСОБА_13 отримав черепно-мозкову травму у вигляді відкритого вдавленого перелому кісток склепіння та основи лівої половини лицевого та мозкового черепу, забою головного мозку, крововиливу у м`яку мозкову оболонку, що призвела до набряку - набухання головного мозку. Вищевказані тілесні ушкодження утворились під час дорожньо-транспортної пригоди 16.04.2018 року та перебувають у причинному зв`язку з настанням його смерті; ОСОБА_12 отримала забійну рану на тильній поверхні 3-го пальця правої кісті, діагностовано закриті переломи головки другої п`ясткової кістки, основної фаланги 4-го пальця правої кісті, які утворились від дії тупих предметів, могли бути спричиненні під час дорожньо-транспортної пригоди 16 квітня 2018 року та відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.
Захисник ОСОБА_6 , не оспорюючи вину та кваліфікацію дій обвинуваченого, просить в апеляційній скарзі вирок суду в частині призначеного покарання змінити, та звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком.

На підтримання своїх апеляційних вимог захисник ОСОБА_6 зазначає, що обвинувачений ОСОБА_8 є людиною молодого віку, вчинив злочин з необережності, частково визнав свою вину, активно сприяв розкриттю злочину, позитивно характеризується, не має схильності до вчинення нових злочинів, просив вибачення в потерпілих, потерпілій ОСОБА_12 повністю відшкодував шкоду, є інвалідом ІІІ групи.

З огляду на викладене захисник вважає, що виправлення ОСОБА_8 можливе без ізоляції від суспільства і вважає призначене покарання таким, що не відповідає його особі.

Представник потерпілих ОСОБА_7 , не оспорюючи вину та кваліфікацію дій обвинуваченого, просить в апеляційній скарзі вирок суду в частині призначеного покарання скасувати, та постановити в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_8 призначити покарання за ч.2 ст.286 КК України у виді десяти років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки. В решті вирок суду залишити без змін.

На підтримання своїх апеляційних вимог представник потерпілих покликається на те, що судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_8 покарання належним чином не досліджено щирість визнання вини останнім, оскільки потерпілим ОСОБА_14 та ОСОБА_15 шкода не відшкодована, заходів до примирення ним не вживалися, а тому вважає формулювання «щире каяття» формальним.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції обвинувачений та захисник підтримали власну апеляційну скаргу з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, та заперечили проти апеляційної скарги представника потерпілого, натомість представник потерпілого підтримав власну апеляційну скаргу з мотивів, наведених в апеляційній скарзі. та заперечив апеляційну скаргу захисника.

Прокурор заперечив проти апеляційних скарг сторони захисту і представника потерпілого, та просив вирок залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідача про обставини справи і зміст апеляційної скарги, пояснення прокурора, пояснення захисника, обвинуваченого та представника потерпілих, вивчивши матеріали провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.
Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зробив правильний висновок про винуватість у вчиненому обвинуваченого ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч.3 ст.286 КК України. І таке в апеляційних скаргах захисника та представника потерпілих не оспорюється.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд першої інстанції правильно врахував ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушень, наслідки скоєного кримінального правопорушення, а саме смерть двох осіб та заподіяння середньої тяжкості тілесних ушкоджень третьому потерпілому, особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який не одружений, не працевлаштований, позитивно характеризується за місцем проживання, на спеціалізованих обліках не перебуває, є інвалідом ІІІ групи, обставини, що пом`якшують покарання визнання вини та негативне ставлення до наслідків скоєного, часткове відшкодування шкоди потерпілій ОСОБА_12 , обставини, що обтяжують покарання відсутні.
При цьому, судом першої інстанції при призначенні покарання правильно враховано ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_8 за час тривалого розгляду справи не вживав заходів для відшкодування шкоди потерпілим ОСОБА_14 та ОСОБА_15 ..
З огляду на вище викладене та дані, що характеризують особу обвинуваченого, суд апеляційної інстанції не знаходить достатніх та обґрунтованих підстав для задоволення апеляційної скарги захисника про призначення ОСОБА_8 покарання із застосуванням ст.75 КК України та апеляційної скарги представника потерпілих про посилення покарання, яке судом першої інстанції призначено обвинуваченому ОСОБА_8 з дотриманням вимог ст.ст.50, 65 КК України.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б тягли безумовне скасування чи зміну вироку, судом апеляційної інстанції не встановлено.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.376, 405, 407, 419, 426 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Вирок Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 30 травня 2022 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 та представника потерпілих ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції шляхом подання касаційної скарги на протязі трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: