Справа № 161/6489/22
Номер провадження 1-кп/167/43/23
У Х В А Л А

18 квітня 2023 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

прокурора ОСОБА_12 ,

потерпілого ОСОБА_13 ,

представника потерпілого ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000334, щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 15 п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 297 Кримінального кодексу України (далі - КК),

в с т а н о в и в :

До суду в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000334, надійшов обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 15 п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 1

ст. 263, ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 297 КК, ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 15 п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2

ст. 127, ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 297 КК, ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 146 КК, ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 146 КК.

До обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, термін дії якого згідно з ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 23 лютого 2023 року продовжено на строк 60 днів - по 23 квітня 2023 року включно.

До суду від прокурора ОСОБА_12 надійшло клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 на 60 днів із підстав існування ризиків: переховування обвинуваченого від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та потерпілого, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Посилається прокурор на те, що застосування інших більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наведеним ризикам. Крім того, оскільки інкриміновані обвинуваченому ОСОБА_5 злочини пов`язані із застосуванням насильства, то до нього не може бути застосовано запобіжний захід у виді застави.

Прокурор ОСОБА_12 у судовому засіданні підтримав клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 на 60 днів. Зазначив, що ризики, які стали підставами для застосування до останнього запобіжного заходу, на даний час продовжують існувати. ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні, зокрема, особливо тяжкого злочину, тому до нього не може бути застосовано особисте зобов`язання. Також до обвинуваченого не може бути застосовано й особисту поруку через відсутність особи, яка б заслуговувала на довіру та яка змогла б поручитися за виконання останнім обов`язків, передбачених ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_9 заперечували проти продовження строку тримання під вартою, зазначивши про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Потерпілий ОСОБА_13 та його представник ОСОБА_14 вказували про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Крім цього, потерпілий ОСОБА_13 зазначив, що побоюється за своє життя та здоров`я.

Суд, заслухавши пояснення прокурора, обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_9 , думку потерпілого та його представника, а також думку інших учасників судового провадження, дослідивши зміст клопотання та додані до нього документи, дійшов таких висновків.

Нормою ч. 3 ст. 315 КПК передбачено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Виходячи із змісту ч. 1 ст. 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинення підозрюваним, обвинуваченим дій, передбачених пунктами 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду. Спроби ж протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови достатньої вірогідності їх здійснення.

Рожищенським районним судом Волинської області розпочато судове провадження із стадії підготовчого судового засідання. Суд ще не перейшов до судового розгляду кримінального провадження, не заслухано показань обвинувачених, потерпілих, свідків та не досліджено письмових доказів. Тобто в суді на даний час не досліджено обставин обвинувачення настільки, що можна було б судити про істотне зменшення ризиків, які стали підставою для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Вирішуючи питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, суд погоджується з доводами прокурора про існування ризику переховування обвинуваченого від суду. Такий висновок грунтується на тому, що ОСОБА_5 непрацевлаштований, міцних соціальних зв`язків не має, і обвинувачується у вчиненні, зокрема, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 12 ч. 2 ст. 115 КК, яке, відповідно до ч. 5 ст. 12 КК, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, санкцією якої передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі. Така обставина, як усвідомлення тяжкості покарання, в сукупності із відсутністю в нього міцних соціальних зв`язків, може спонукати обвинуваченого ОСОБА_5 переховуватися від суду та планувати втечу.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків та потерпілого суд враховує встановлену кримінальним процесуальним законом процедуру отримання показань від осіб, які є свідками чи потерпілими у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). При цьому, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК).

Наведене свідчить, що ризик впливу на свідків та потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом від них показань та дослідження їх судом.

Тому, зважаючи, що на момент вирішення питання про продовження застосування запобіжного заходу судовий розгляд кримінального провадження не розпочато, судом не заслухано показань свідків та потерпілого, відтак є необхідність врахування й ризику незаконного впливу з боку обвинуваченого ОСОБА_5 на свідків та потерпілого ОСОБА_13 у даному кримінальному провадженні, показання яких є необхідними для його розгляду в суді. Крім того, судом враховується й та обставина, що під час підготовчого судового засідання потерпілий ОСОБА_13 заявив про побоювання обвинуваченого ОСОБА_5 .

Існування ризику перешкоджання обвинуваченим ОСОБА_5 кримінальному провадженню іншим чином в судовому засіданні не доведено.

Під час розгляду клопотання прокурор довів, що застосування інших більш м`яких запобіжних заходів (домашній арешт, застава, особиста порука та особисте зобов`язання) не буде дієвим для запобігання вищезазначених ризиків та не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_5 . Застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою викликане інтересами дієвості кримінального провадження, з метою забезпечення виконання обвинуваченим процесуального обов`язку явки до суду за судовим викликом та запобігання можливостям обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого.

На цих підставах суд відхиляє доводи сторони захисту про можливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу.

Отже, враховуючи окрім наведеного, дані щодо особи обвинуваченого, ступінь тяжкості злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно до норми

п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК є підстави для продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою на шестидесятиденний строк.

При цьому, беручи до уваги п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів із застосуванням насильства, тому суд, враховуючи встановлені підстави та обставини, передбачені статтями 177, 178 КПК, одночасно із продовженням запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не визначає розмір застави.

Керуючись статтями 110, 177, 178, ч. 3 ст. 315, ч. 2 ст. 369 КПК, суд, -

у х в а л и в:

Клопотання прокурора ОСОБА_12 задовольнити.

Застосований відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою продовжити на строк 60 (шістдесят) днів до 16 червня 2023 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3