КРОПИВНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ провадження 11-кп/4809/553/22 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 186 (82, 86-1, 141) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.12.2022 року м. Кропивницький
Колегія суддів Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
при участі:

прокурора ОСОБА_6 ,
адвоката - ОСОБА_7
обвинувачених - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
переглянула у відкритому судовому засіданні, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 , вирок Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 05 серпня 2022 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Новомиколаївка Бобринецького району Кіровоградської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та виправдано на підставі п. 3) ч. 1 ст. 373 КПК України, у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України;

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, уродженця с. Новомиколаївка Бобринецького району Кіровоградської області, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

визнати невинуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та виправдати на підставі п. 3) ч. 1 ст. 373 КПК України, у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

ВСТАНОВИЛА:
Вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 , ОСОБА_9 визнані не винуватими і виправдані за вчинення відкритого викрадення чужого майна (грабіж), за попередньою змовою групою осіб.

Кримінальне правопорушення, як те слідує з обвинувального акту, вчинені при наступних обставинах.

ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , 16 серпня 2015 року, приблизно о 09 годині 00 хвилин, за попередньою змовою, самовільно, всупереч встановленому законом порядку, на двох тракторах прибули до території домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_3 , що належить потерпілому ОСОБА_11 , де знаходились дві стійки ЛЕП СВ-10,5, також належні потерпілому.

ОСОБА_9 та ОСОБА_8 зачепили до тракторів дві стійки ЛЕП СВ -10,5, вартістю, відповідно до довідки-обґрунтування про визначення вартості електричної стійки від 16.08.2015 року, 462 грн. за одну стійку, на загальну суму 924 грн., при цьому, в присутності потерпілого ОСОБА_11 , не реагуючи на його зауваження про те, що стійки належать саме йому, заволоділи ними та зникли у невідомому напрямку, обернувши їх у свою власність та розпорядились ними на власний розсуд як особистим, завдавши потерпілому, власнику стійок ЛЕП СВ-10,5, ОСОБА_11 значної шкоди на суму 924 грн.

Допитавши обвинувачених, потерпілого ОСОБА_11 , свідків, дослідивши письмові докази у кримінальному провадженні, оцінивши їх у сукупності, суд першої інстанції прийшов до висновку, що інкриміноване ОСОБА_8 , ОСОБА_9 обвинувачення не знайшло свого підтвердження, у діях останніх відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок суду першої інстанції у зв`язку із невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, ухвалити новий, обвинувальний вирок, яким ОСОБА_8 , ОСОБА_9 визнати винуватими, за ч. 2 ст. 186 КК України кожного, кожному призначити покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки, звільнивши від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України, встановивши іспитовий строк тривалістю два роки.

Також прокурор вважає за необхідне провести повне судове слідство у обсязі допиту обвинувачених, потерпілого, свідків, дослідження письмових матеріалів кримінального провадження.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки зібраним доказам, кримінальне провадження містить достатньо доказів винуватості ОСОБА_9 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Посилання суду на те, що між обвинуваченими та потерпілим існував спір щодо належності стійок, обвинувачені вважали, що реалізують своє право на стійки, - не відповідають фактичним обставинам провадження, оскільки відсутній будь-який спір з приводу означених стійок, відсутні будь-які цивільні справи між потерпілим та обвинуваченими про вирішення спору щодо стійок.

Показаннями потерпілого, свідків достеменно встановлено належність стійок батькові потерпілого, власне сам потерпілий заперечував, коли обвинувачені приїхали забирати стійки, стійки були у доброму стані, гідні для використання, потерпілий та свідки заперечили наявність будь-яких домовленостей з приводу даного майна.

Також, у справі встановлено доказами, що стійки купувались батьком потерпілого, належали йому, після його смерті належали на праві власності потерпілому.

Прокурор посилається на постанову ВС, якою переглянуто попередні рішення судів, в якій йдеться про те, що судами першої та апеляційної інстанцій не надано оцінки тому, що Тітаєвські не мали законних прав на майно та його вилучення, висновки про те, що вони реалізували свої права на майно передчасні.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, у дебатах думку прокурора, яка підтримала подану прокурором апеляційну скаргу за доводів, викладених у ній, просила скасувати вирок суду першої інстанції, думку обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , адвоката ОСОБА_7 , який здійснює захист обвинувачених, які заперечили апеляційну скаргу, вивчивши матеріали кримінального провадження, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.
Підстави для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції регламентовані ст. 409 КПК України, зокрема, ними є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Згідно із ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог Кримінального процесуального кодексу України, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно із ч. 2 ст. 370 КПК України законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Стаття 439 Кримінального процесуального кодексу України регламентує порядок нового розгляду справи після скасування судового рішення судом касаційної інстанції, зокрема, ч. 2 цієї норми закону визначає: вказівки суду, який розглянув справу в касаційному порядку, є обов`язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Бобринецького районного суду Кіровоградської області 28 березня 2019 року ОСОБА_8 та ОСОБА_9 визнано невинуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та виправдано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України в зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.

Суд першої інстанції тоді прийшов до висновку про відсутність об`єктивної та суб`єктивної сторони кримінального правопорушення, мети та умислу на його вчинення; що між потерпілим та обвинуваченими існував спір щодо належності стійок, обвинувачені, вилучаючи стійки з неогородженої території потерпілого, вважали, що реалізують своє законне право на вказані стійки, які їм передав за життя батько потерпілого ОСОБА_12 в обмін на використання останнім встановлених стовпів лінії електропередач, які належать ОСОБА_8 , для підведення до свого житлового будинку електроживлення; що вартість опор марки ЛЕП СВ-10,5 під час судового розгляду не виявилось можливим встановити.

У подальшому, постановою Верховного Суду 21 травня 2020 року, зокрема, виправдувальний вирок суду першої інстанції скасований (аркуш провадження 206-208 том 6).

У постанові суд касаційної інстанції, скасовуючи судове рішення суду першої інстанції, послався на: показання свідка ОСОБА_13 про факт придбання у Бобринецькому РЕМ батьком потерпілого ( ОСОБА_14 ) за життя залізобетонних опор СВ-10,5 за 1 200 гривень, копію заяви ОСОБА_15 до Бобринецького РЕМ, копію платіжного доручення про оплату вартості опор, на показання свідка ОСОБА_16 про те, що частина куплених опор залишилась невикористаною, на документи щодо підтвердження правонаступництва потерпілого ОСОБА_11 після смерті батька.

Безпосередньо в постанові суд касаційної інстанції вказав, що не убачається даних про те, що Тітаєвські мали законні права на майно, що між ними і

ОСОБА_15 був укладений відповідний правочин, що у свою чергу підтверджувало б правомірність вилучення майна з території домоволодіння ОСОБА_11 , наявність усної домовленості з батьком потерпілого не підтверджується показаннями допитаних свідків, при цьому потерпілий заперечував проти дій ОСОБА_9 та ОСОБА_8 на його подвір`ї, намагався відстояти свої права на майно як спадкоємець, про що повідомляв обвинувачених, але, не зважаючи на це, вони вивезли стійки.

Отже, суд касаційної інстанції прийшов до висновку про те, що висновки суду про відсутність обов`язкових ознак кримінального правопорушення, про те, що в діях ОСОБА_8 , ОСОБА_9 відсутні корисливий мотив та мета є сумнівними, а рішення про виправдання ОСОБА_8 , ОСОБА_9 є передчасним.

Щодо посилань суду першої інстанції на те, що між потерпілим та обвинуваченими існував спір щодо належності майна, суд касаційної інстанції висловився про те, що сам собою спір щодо опор між ОСОБА_11 та Тітаєвськими не може слугувати законною підставою для вилучення майна з чужого домоволодіння.

Щодо визначення вартості майна, суд касаційної інстанції вказав про необхідність, серед іншого, враховувати висновок Верховного Суду у постанові від 25.11.2019 у справі № 420/1667/18.

За змістом означеної постанови, вона містить такий висновок: обов`язкове залучення експерта для проведення експертизи необхідне за наявності двох підстав: по-перше, коли характер об`єктивних обставин, які мають значення для кримінального провадження, неможливо достовірно встановити без залучення особи, яка володіє науковими, технічними або іншими спеціальними знаннями (що є загальною підставою проведення експертизи в кримінальному провадженні, передбаченою ч. 1 ст. 242 КПК у редакції Закону № 1261-VII); по-друге, коли мають місце обставини, передбачені ч. 2 цієї норми.

Імперативність п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК у редакції Закону № 1261-VII щодо призначення експертизи у кожному кримінальному провадженні для визначення розміру збитків, завданих кримінальним правопорушенням, має обмежений характер, оскільки не стосується тих випадків, коли предметом злочину є гроші або інші цінні папери, що мають грошовий еквівалент, а також коли розмір матеріальних збитків, шкоди, заподіяних кримінальним правопорушенням, можливо достовірно встановити без спеціальних знань, а достатньо загальновідомих та загальнодоступних знань, проведення простих арифметичних розрахунків для оцінки даних, отриманих за допомогою інших, крім експертизи, джерел доказування.

Отже, судом калійної інстанції призначений новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Як зазначалось, наразі оскаржуваним вироком Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 05 серпня 2022 року ОСОБА_9 , ОСОБА_8 визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та виправдано на підставі п. 3) ч. 1 ст. 373 КПК України, у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Як слідує зі змісту вироку, він дублює скасований Верховним Судом вирок Бобринецького районного суду Кіровоградської області 28 березня 2019 року, яким ОСОБА_8 та ОСОБА_9 визнано невинуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та виправдано на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України в зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення .

Суд, при новому судовому розгляді послався на: відсутність ознак кримінального правопорушення, відсутність об`єктивної сторони, суб`єктивної сторони кримінального правопорушення, корисливого мотиву, мети та умислу на його вчинення.

Аналогічно скасованому вироку, у оскаржуваному вироку зазначається, що Тітаєвські, вилучаючи стійки з неогородженої території потерпілого, вважали, що реалізують своє законне право на вказані стійки, які їм передав за життя батько потерпілого ОСОБА_14 , з яким вони були у добрих стосунках, в обмін на використання останнім встановлених стовпів лінії електропередач, які належать ОСОБА_8 , для підведення до свого житлового будинку електроживлення.

Суд вказав, що між потерпілим та обвинуваченими існував спір щодо належності опор.

Аналогічно, суд в оскаржуваному вироку послався на не встановлення вартості майна за тих самих обставин, що й у скасованому раніше касаційним судом вироку. Жодних інших зазначень суду, в тому числі, з огляду на висновки у постанові Верховного Суду від 25.11.2019 у справі № 420/1667/18, у оскаржуваному вироку не міститься.

Тобто, судом першої інстанції, при новому судовому розгляді, істотно порушено вимоги кримінального процесуального закону, а саме ст. 439 КПК України.

Вказівки суду, який розглянув справу в касаційному порядку, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому судовому розгляді.

Однак, судом першої інстанції ігноровано вказівки суду касаційної інстанції, викладені у постанові Верховного Суду від 21 травня 2020 року (їх також наведено вище за текстом ухвали), якою скасовано виправдувальний вирок суду першої інстанції та призначено новий розгляд в суді першої інстанції.

Вказані порушення закону не підлягають виправленню під час апеляційного перегляду.

Відтак, за таких обставин, колегія суддів скасовує вирок суду першої інстанції у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і призначає новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 412, 415, 418, 419, 424 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 , задовольнити частково.

Вирок Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 05 серпня 2022 року стосовно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 скасувати.

Призначити у Бобринецькому районному суді Кіровоградської області новий судовий розгляд кримінального провадження стосовно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .
Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4