Справа № 444/573/23
Провадження № 1-кп/444/148/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2023 року Жовківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному провадженні, за відсутності учасників судового провадження, в залі суду в м. Жовква обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000046 від 06.02.2023, про обвинувачення:

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Вищі Луб`янки, Збаразького району, Тернопільської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше не судимого, паспортні дані: НОМЕР_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч. 4 ст. 358 КК України,

Сторона обвинувачення: прокурор Жовківської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 .

Захисник обвинуваченого: адвокат ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 надійшов до Жовківського районного суду Львівської області у порядку, передбаченому ст. 302 КПК України, з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Зміст обвинувального акта відповідає вимогам ст. 291 КПК України, процесуальному закону у цілому та відноситься до підсудності Жовківського районного суду Львівської області.

Частинами 2,3 ст. 381 КПК України, визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Згідно з викладеними у обвинувальному акті фактичних обставин та їх визнання обвинуваченим, що суд визнає доведеним, він, ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що на початку січня 2023 року (точна дата не встановлена) достовірно знаючи та усвідомлюючи, що на території України згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, який в подальшому затверджено Законом Верховної Ради України №2102-ІХ від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України з 24 лютого 2022 року було введено в Україні воєнний стан строком на 30 діб, який в подальшому Указом Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022 продовжено з 26 березня 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому Указом Президента України від 18.04.2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому Указом Президента України №341/2022 від 17.05.2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, який в подальшому Указом Президента України від 12.08.2022, що затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.08.2022 № 2500-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, який в подальшому Указом Президента України від 07.11.2022, що затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 16.11.2022 року № 2738-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, а також мобілізацію до Збройних Сил України із встановленням обмежень щодо заборони виїзду за межі України громадян України чоловічої статі віком від 1 8 до 60 років, з метою отримання права на виїзд за межі України та звільнення від обов`язку мобілізації на службу до Збройних Сил України, перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , за попередньою домовленістю надав свої анкетні дані та фотозображення невстановленій особі, через додаток «Месенджер», з метою виготовлення завідомо підробленого тимчасового посвідчення військовозобов`язаного та довідки військово-лікарської комісії, що в свою чергу надасть право у період дії воєнного стану на виїзд за межі України та звільняє від обов`язку мобілізації на службу до Збройних Сил України.

В подальшому невстановлена особа, отримавши від ОСОБА_3 фотокартку та його анкетні дані, використовуючи реквізити « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Міністерства оборони України (Код НОМЕР_3 ) за допомогою відповідної комп`ютерної техніки та інших засобів, умисно виготовила підроблені офіційні документи, а саме: тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_4 від 09.11.2022 та довідку військово-лікарської комісії №18/7945 від 09.11.2022 на ім`я ОСОБА_3 , внісши до них завідомо недостовірні відомості щодо непридатності до військової служби з виключенням його з військового обліку, а також нанесла печатки та штампи із написами « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Міністерства оборони України, в довідку військово-лікарської комісії зазначив голову ВЛК « ОСОБА_6 », та дані із підписами посадових осіб, які їх видали.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив пособництво в підробленні іншого офіційного документа, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права та звільняє від обов`язку, з метою його використання, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України.

Крім цього, 06 лютого 2023 року близько о 03 годині 15 хвилини ОСОБА_3 , достовірно знаючи та усвідомлюючи, що тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_4 від 09.11.2022 та довідку військово-лікарської комісії №18/7945 від 09.1 1.2022 видані на його ім`я, містять завідомо недостовірні відомості щодо непридатності його до військової служби та зняття з військового обліку, перебуваючи в пункті пропуску «Рава-Руська-Гребенне», що розташоване в с. Річки, Львівського району Львівської області, використав завідомо підроблені документи, а саме тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_4 від 09.11.2022 та довідку військово-лікарської комісії №18/7945 від 09.11.2022, видані на ім`я ОСОБА_3 « ІНФОРМАЦІЯ_2 »» Міністерства оборони України шляхом їх пред`явлення.

Таким чином, ОСОБА_3 використав завідомо підроблений документ, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України.

Зі змісту заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яка була складена в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , слідує, що обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушенннях, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч. 4 ст. 358 КК України, за обставин викладених в обвинувальному акті, тобто у пособництві в підробленні іншого офіційного документа, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права та звільняє від обов`язку, з метою його використання та використанні завідомо підробленого документу, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно ч. 2 ст. 302 КПК України, та надав свою згоду на розгляд обвинувального акта без його участі у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

При цьому, у відповідності до частини 4 статті 107 КПК України, в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження № 0000046 від 06.02.2023р., перевіривши встановлені органом досудового розслідування фактичні обставини інкримінованих кримінальних правопорушень, які не оспорюються учасниками судового провадження, враховуючи беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості у його вчиненні, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч. 4 ст. 358 КК України, стороною обвинувачення доведена, дії обвинуваченого органом досудового розслідування у формі дізнання та прокурором, вірно кваліфіковані за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч. 4 ст. 358 КК України, як пособництво в підробленні іншого офіційного документа, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права та звільняє від обов`язку, з метою його використання та використання завідомо підробленого документу.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, дані на особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання, які встановлені в ході дізнання.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального проступку ( правопорушення ).

Дані про обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, в матеріалах кримінального провадження відсутні.

Санкцією ч. 1 ст. 358 КК України передбачено покарання у виді штрафу до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.

Санкцією ч. 4 ст. 358 КК України передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.

З врахуванням наведеного, суд вважає, що ОСОБА_3 , слід призначити покарання яке необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових правопорушень - в межах санкції статтей за якими він судиться, а саме за ч.5 ст.27, за ч.4 ст.358 КК України - у виді штрафу, за ч.1 ст.358 КК України - у виді штрафу, що є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та для попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, процесуальні витрати відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження - не застосовувались.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 302, 371, 373, 374, 376, 382 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення:

передбаченого ч. 5 ст.27, ч.1 ст. 358 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500,00 ( вісім тисяч п`ятсот) гривень ;

передбаченого ч.4 ст. 358 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 ( вісімсот п`ятдесят)гривень

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500,00 ( вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Речові докази: тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_4 від 09.11.2022 та довідку військово-лікарської комісії № 18/7945 від 09.11.2022, видані на ім`я ОСОБА_3 « ІНФОРМАЦІЯ_2 »» Міністерства оборони України - залишити в матеріалах справи.

На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області, з урахуванням особливостей, передбачених ч.2 ст. 302 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1