490/1477/23 27.03.2023
н/п 1-кс/490/2059/2023
Центральний районний суд міста Миколаєва
Справа № 490/1477/23
У Х В А Л А

27 березня 2023 року місто Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву обвинуваченої ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 від розгляду кримінального провадження №0000019 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

встановив:

Під час розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, обвинувачена ОСОБА_3 заявила відвід судді ОСОБА_4 від розгляду кримінального провадження №0000019 від 21.01.2023, справа № 490/1477/23 (провадження № 1-кп/490/571/2023).

У подальшому захисником ОСОБА_3 та ОСОБА_5 - адвокатом ОСОБА_6 було надано клопотання щодо заяви про відвід, а саме: відвід мотивовано тим, що суддя ОСОБА_4 ухвалювала вирок у справі № 490/1205/23 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, щодо ОСОБА_3 ; вирок від 20.02.2023 ОСОБА_3 оскаржила в апеляційному порядку; захисник зазначає, що викладені обставини в сукупності свідчать про наявність об`єктивних та суб`єктивних причин для відводу судді. Крім того, захисник у заяві ставить питання про розгляд заяви про відвід у їхню відсутність.

Прокурор подав заяву про розгляд заяви про відвід судді у його відсутність, рішення просить ухвалити на розсуд суду.

Потерпілий ОСОБА_7 надав заяву про розгляд заяви про відвід судді у його відсутність.

Суддя ОСОБА_4 про дату, час та місце розгляду заяви про відвід повідомлена належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до таких висновків.

У провадженні Центрального районного суду міста Миколаєва у складі судді ОСОБА_4 перебуває кримінальне провадження № 0000019 за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, щодо потерпілого ОСОБА_7 .

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_3 та ОСОБА_5 обвинувачуються у нанесені ОСОБА_7 20.01.2023, близько 07:10, за адресою: м. Миколаїв, пров. Олімпійський, 10-А, легких тілесних ушкоджень.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 заявила відвід судді ОСОБА_4 , який у подальшому було уточнено захисником - адвокатом ОСОБА_6 , а саме підставою для заявлення відводу є ухвалення суддею ОСОБА_4 вироку у справі № 490/1205/23 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, щодо ОСОБА_3 .

Водночас захисник зазначив у клопотанні, що заяву про відвід з тих самих підстав заявив також обвинувачений ОСОБА_5 . Разом з тим, із звукозапису судового засідання від 03.03.2023 вбачається, що відвід було заявлено лише обвинуваченою ОСОБА_3 , а обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що відводів не має та суду довіряє.

Зважаючи на викладене, суд розглядає заяву ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 з урахуванням пояснень, наданих захисником ОСОБА_6 .

Так, відповідно до вироку Центрального районного суду міста Миколаєва від 20.02.2023 суддя ОСОБА_4 ухвалила вирок щодо ОСОБА_7 , яким його визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначено покарання у виді громадських робіт строком на 160 годин.

Під час розгляду вказаної справи було досліджено обставини кримінального правопорушення, надано оцінку діям ОСОБА_7 , які мали місце 20.01.2023, близько 07:10, за адресою: м. Миколаїв, пров. Олімпійський, 10-А, результатом яких було отримання ОСОБА_3 легких тілесних ушкоджень.

Пункт 4 частини 1 статті 75 КПК України передбачає, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до ч.1 ст.81 КПК України, у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію (Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод) та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку, незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу за наявності обставин, які викликають сумнів в його об`єктивності та неупередженості судді.

Стаття 6 § 1 Конвенції вимагає, аби кожен суд, до якого вона застосовується, був «безстороннім». Зазвичай безсторонність визначається як відсутність упередження або наперед складеної думки і може оцінюватись у різний спосіб (Kyprianou проти Кіпру [ВП], § 118; Micallef проти Мальти [ВП], § 93).

Як визначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 9 листопада 2006 р. у справі «Білуха проти України», наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

Відповідно до положень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суб`єктивна впевненість сторони в упередженості судді, навіть за відсутності об`єктивних підстав для неї є чинником, що перешкоджає реалізації її права на справедливий суд.

Зважаючи, що обвинувачена має суб`єктивні впевнення щодо упередженості судді ОСОБА_4 у розгляді справи за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, через ухвалення вироку у кримінальному провадженні за обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки під час ухвалення вироку Центральним районним судом міста Миколаєва у складі судді ОСОБА_4 було досліджено обставини справи, зокрема щодо події кримінального правопорушення, які в певній мірі є аналогічними у зазначених кримінальних провадженнях, суд приходить до висновку, що вказане є достатнім чинником, який перешкоджає реалізації права обвинуваченої ОСОБА_3 на справедливий суд.

Ураховуючи викладене вище, зважаючи, що обвинувачена має сумнів в безсторонності судді, з метою недопущення порушення прав обвинуваченої ОСОБА_3 , гарантованих ст.6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод щодо права особи на справедливий суд, заява про відвід судді є такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 75, 81, 370 - 372, 376 КПК України, суд

постановив:

- заяву обвинуваченої ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 від розгляду кримінального провадження №0000019 - задовольнити;

- відвести суддю Центрального районного суду міста Миколаєва ОСОБА_4 від розгляду кримінального провадження №0000019 за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, справа № 490/1477/23 (провадження № 1-кп/490/571/2023);

- справу № 490/1477/23 (провадження № 1-кп/490/571/2023) передати до канцелярії Центрального районного суду міста Миколаєва для визначення судді в порядку ст. 35 КПК україни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1