Справа № 203/2233/22
Провадження № 1-кс/0203/1128/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2023 року слідчий суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, розпочатому з часу внесення відомостей 28 червня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 4 2022 04 000 0000214 у виді тримання під вартою підозрюваного за ч. 2 ст. 365 КК України,:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, народженого у м. Павлограді Дніпропетровської області, з вищою освітою за спеціальністю «Правоохоронна діяльність», неодруженого, який малолітніх, неповнолітніх, непрацездатних осіб на утриманні не має, несе службу на посаді інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, має спеціальне звання лейтенанта поліції, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

ВСТАНОВИВ:

20 лютого 2023 року в порядку ст.ст. 186-187 КПК України без затримання підозрюваного прокурор відділу Дніпропетровської обласної прокуратури звернувся з клопотанням про застосування у вигляді запобіжного заходу тримання під вартою ОСОБА_4 , яке за формою та змістом відповідає вимогам ст.ст. 176, 184 цього Кодексу, враховуючи добровільну згоду підозрюваного 20 лютого 2023 року о 10:06 год. отримати копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.

Дане клопотання обґрунтоване наявністю достатніх підстав вважати, що непов`язаний з триманням під вартою захід не здатен запобігти ризикам вчинення ОСОБА_4 дій, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, і лише застосування до підозрюваного тримання під вартою, на думку сторони обвинувачення, відповідатиме завданням охорони прав та інтересів суспільства. Зокрема, отримавши повідомлення про підозру, усвідомлюючи невідворотність призначення відносно нього покарання у вигляді реального позбавлення волі до 8 років, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Окрім цього, підозрюваний не має міцних соціальних зав`язків, з огляду на те, що він неодружений, повідомив про місце проживання у м. Дніпрі за адресою, за якою фактично не мешкає, а тому існує ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, в тому числі ризик летальності, що його створює підозрюваний у зв`язку з його доступом до зброї, оскільки він є діючим працівником поліції та має табельну зброю. Також підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, з огляду на те, що ОСОБА_4 спотворено відеозапис з бодікамер працівників поліції у тому числі й ОСОБА_4 , на якому зафіксований лише факт зупинки транспортного засобу та подальше спілкування у приміщенні відділення поліції, а також з урахуванням того, що досудове розслідування у зазначеному кримінальному провадженні триває, де проводиться низка слідчих дій з метою отримання доказів. Також ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілого, свідків, експертів та інших працівників поліції та колег, які у свою чергу мають змогу з використанням службового становища доступ до інформаційної бази, реєстрів, тощо. Окрім цього, з метою уникнення від кримінальної відповідальності підозрюваний ОСОБА_4 , використовуючи свої службові зв`язки, набуті під час проходження служби в правоохоронних органах, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з наведених у ньому підстав, хоч і визнав можливість усунення ризику летальності вжитими заходами відсторонення від несення служби.

Підозрюваний в судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора тим, що підозра необгрунтована, а жоден з ризиків, на які посилається прокурор не доведені, тому просив відмовити в задоволені клопотання .

Захисник в судовому засіданні також заперечувала проти клопотання прокурора тим, що підозра є явно необгрунтованою, а ризики, передбачені ст .177 КПК України і на які посилається прокурор недоведеними, заснованими на припущеннях, зважаючи на те, що підозрюваний має схвальну характеристику за місцем несення з 2019 року служби в поліції, підтримуваними зв`язками з батьками та друзями, намаганнями створити сім`ю, хоч би і без реєстрації шлюбу. Наполягала на втраті значення ризику спотворення письмові та речові докази з огляду строк досудового слідства у вісім місяців, за час якого всі такі можливі докази вже зафіксовані, а належного підтвердження спотворення записів службових відеореєстраторів саме підозрюваним немає. За наведених обставин захисник клопотала про відмову у задоволенні клопотання або застосування запобіжного заходу у вигляді поруки або особистого зобо`язання.

Слідчий суддя, заслухавши доводи прокурора, заперечення підозрюваного і міркування його захисника, дослідивши додані до клопотання докази та інші матеріали кримінального провадження, дійшов наступних висновків.

ОСОБА_4 відповідно до ст. 276 КПК України обґрунтовано підозрюється у перевищенні влади лейтенанта поліції 12 червня 2022 року у м. Дніпрі поблизу будинку на Троїцькій вулиці, 10, внаслідок вжиття поліцейських заходів, які без додержання особливого порядку явно виходили за межі наданих йому прав та повноважень, що супроводжувались застосуванням спеціальних засобів за відсутності необхідного для цього особливого випадку та насильством, болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого діями, за відсутності ознак катування, що стороною обвинувачення кваліфіковано тяжким злочином у сфері службової діяльності за ч. 2 ст. 365 КК України, санкція якої передбачає у виді покарання позбавлення волі на строк від трьох до восьми років.

15 лютого 2023 року ОСОБА_4 повідомлено відповідно до ст. ст. 277-278 КПК України про підозру в тому, що за версією з`ясованих стороною обвинувачення і викладених письмово у цьому повідомленні обставин він, будучи при виконанні обов`язків інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України з 19:00 год. 12 червня до 07:00 год. 13 червня 2022 року з охорони громадського порядку у Центральному районі м. Дніпра у складі екіпажу автопатруля на службовому автомобілі, вжив превентивні поліцейські заходи зупинення транспортного засобу «Ford Mustang» з номерним знаком НОМЕР_1 в районі будинку № 10 по вул. Троїцькій у м. Дніпро без жодної дійсної для цього підстави та конкретної причини, після чого, ігноруючи згоду водія ОСОБА_6 пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, схиляв останнього до використання на місці зупинки алкотестеру, та о 21 год. 55 хв. 12 червня 2022 року, хибно розцінивши заведений двигун намаганням водія ОСОБА_6 з пасажирами втекти, в момент досягнення очікуваного результату запобігання уявній втечі блокуванням поліцейськими екіпажу кінцівок ОСОБА_6 , поваленого на проїзну частину обличчям до низу, всупереч вимог Закону негайно не зупинив свого фізичного впливу на водія і за відсутності будь-якого опору ОСОБА_6 та загрози особистій безпеці поліцейського в порушення ст. 44 Закону України «Про Національну поліцію» спеціальними прийомами рукопашного бою, в яких вже не було необхідності, завдав стиснутою в кулак правою рукою не менше двох ударів в область голови потерпілого ліворуч з великою силою, достатньою для спричинення тілесних ушкоджень, застосовуючи болісні і такі, що ображають особисту гідність потерпілого дії, спричинивши тим самим потерпілому фізичні страждання та тілесні ушкодження. Продовжуючи перевищувати надані працівнику правоохоронного органу службові повноваження, 12 червня 2023 року з 22:00 год. по 22:46 год. ОСОБА_4 , усвідомлюючи відсутність підстав для затримання водія ОСОБА_6 і його конвоювання (доставляння) в якості затриманого, в порушення ст. 45 Закону України «Про Національну поліцію» застосував спеціальний засіб обмеження рухомості ОСОБА_6 у вигляді кайданок без послаблення тиску на руки потерпілого. Тим самим, сукупно спричинені фізичні страждання і легкі тілесні ушкодження ОСОБА_6 з незначними скороминущими наслідками, описані у висновку експерта № 1888е від 27 липня 2022 року.

Як видно з клопотання та матеріалів кримінального провадження, сторона обвинувачення обґрунтовує підозру у перевищенні влади та службових повноважень на застосування фізичного впливу і спеціальних засобів кайданків вагомими фактичними даними заяви ОСОБА_6 про злочин від 12 червня 2022 року і протоколу його допиту потерпілого від 29 червня 2022 року, підтверджених висновками судово-медичного експерта про виявлені у нього тілесні ушкодження, час і спосіб їх виникнення, для якого не характерне заподіяння від падіння з висоти власного росту, що узгоджуються з показаннями очевидців ОСОБА_7 і ОСОБА_8 за протоколами допитів свідків від 11-12 липня 2022 року, які перевірені на місцевості у підсумку відтворення обстановки та обставин події в результаті слідчих експериментів 06 жовтня 2022 року з участю експерта на предмет встановлення способу заподіяння виявлених у потерпілого тілесних ушкоджень експертним шляхом за відомостями висновків №№ 3395е, 3398е від 30 листопада 2022 року. Причетність ОСОБА_4 до насильства та застосування болісних дій з приниженням особистої гідності потерпілого викрита в процесі пред`явлення його для впізнання під протокол 15 і 18 лютого 2023 року.

При цьому, за постановою Дніпровського апеляційного суду від 29 листопада 2022 року встановлено порушення поліцейськими порядку притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП та проходження огляду потерпілим ОСОБА_6 на стан сп`яніння, у наявності ознак якого на час зупинення транспортного засобу існують розумні сумніви з огляду на висновок медичного огляду № 69 від 13 червня 2022 року, складений о 00 годин 25 хвилин про відсутність стану алкогольного сп`яніння.

Тому прокурором наведені достатні докази для підтвердження фактів заподіяння поліцейським тілесних ушкоджень внаслідок необґрунтованості превентивних поліцейських заходів та безпідставності поліцейського примусу, які є причиною виникнення підозри, що за практикою тлумачення обґрунтованості підозри Європейським Судом з прав людини, mutatis mutandis, в рішенні від 28.10.94 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (скарга № 14310/88) не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що безсумнівно доводять винуватість у злочині до ступеня, необхідного для засудження обвинувальним вироком чи, принаймні, висунення обвинувачення в формі обвинувального акта, що складає процесуальну мету вже наступних стадій кримінального провадження.

В свою чергу, відеозапис на місці події 12 червня 2022 року у м. Дніпрі на Троїцькій вулиці, 10, після зупинення транспортного засобу «Ford Mustang» з державним номерним знаком НОМЕР_1 не містить даних про відмову ОСОБА_6 від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі або про непокору хоч якій-небудь законній вимозі поліцейського, чітко і недвозначно адресованій потерпілому, що могли б давати хоч який-то привід для застосування поліцейських заходів примусу, і до того ж наявний відеозапис не може вважатися безперервним, висновків про що дійшов Дніпровський апеляційний суд у своїх постановах від 09 серпня 2022 року і 29 листопада 2022 року у справах №№ 932/3307/22, 932/3047/22, слідом за яким в цьому зміг переконатися і слідчий суддя.

У будь-якому разі вимкнення технічного пристрою на певний час або наступного технічного втручання монтажем виконаного таким пристроєм відеозапису непрямо викриває в умислі ухилення поліцейських від незалежного контролю за своїми діями з приховуванням злочинних посягань на особисту недоторканість та здоров`я особи потерпілого, не кажучи вже про можливий зв`язок з її особливим статусом судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська.

Відповідно, прокурором наведені достатні докази для наступного сумлінного підтвердження фактів та добутої інформації про заподіяння фізичного болю та тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , які співпадають у часі з перебуванням потерпілого під юрисдикцією поліції, що переконує у предметі кримінального розслідування, необхідного для підтвердження або розвіювання підозри у можливому вчиненні особою злочину відомого ступеня тяжкості, внаслідок чого за практикою тлумачення "обґрунтованої підозри" Європейським судом з прав людини, mutatis mutandis, у §§ 92-93 рішення від 07.06.2018 у справі «Рашад Хасанов та інші проти Азербайджану» (Заява № 48653/13) належить визнати доказаним її існування відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України для застосування заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості, включаючи запобіжного заходу з підстав ч. 2 ст. 177 КПК України, що вимагає оцінити ризики вчинення підозрюваним спроб перешкоджання кримінальному провадженню та ухилення від притягнення до кримінальної відповідальності.

Проте, за ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою визнається винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Спір про повноту відеофіксації обставин й обстановки події та про наявність і характер втручання у її здійснення у зв`язку із строком досудового розслідування до повідомлення про підозру вказує на намір сторони захисту спростовувати вагомість доказів пов`язаності тілесних ушкоджень з вжитими поліцейськими заходами, що заохочує підозрюваного до обстоювання своєї правової позиції, щонайменше з іншими менш тяжкими наслідками для проходження служби, внаслідок чого заінтересованість підозрюваного у справедливому судовому розгляді з доведенням своєї невинуватості на цій стадії провадження істотно зменшує ризик втечі, для підтвердження якого сторона обвинувачення не підтвердила майновий стан підозрюваного, який дозволив би йому вдатися до таких дій в умовах воєнного стану, що обмежують свободу підозрюваного у пересуванні та залишенні території Дніпропетровської області.

За практикою тлумачення ризику втечі в рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах «Бекчиев проти Молдови» і «Панченко проти Росії» слідчий суддя приймає до уваги за основу не лише суворість міри покарання, яка загрожує на випадок можливого засудження в межах повідомленої підозри, а й відсутність у підозрюваного за місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами іншого соціального зв`язку достатніх причин для стримування його від спроб переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з чого слідує мала імовірність втечі підозрюваного за конкретних обставин несення ним служби в поліції та відсутніми іншими джерелами для існування, з огляду на що покладення особистого обов`язку не відлучатися з міста за місцем проходження служби буде достатнім стримуванням спроб підозрюваного вдатися до дій, запобігання яким складає легітимну мету згідно п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

ОСОБА_4 повідомлено про закінчений злочин, що виключає ризик його продовження. В клопотанні про застосування запобіжного заходу приведена обґрунтована підозра тільки у злочині за ст. 365 КК України, а чи дають такі матеріали підстави для кваліфікації скоєного за ідеальною сукупністю з тяжким злочином проти правосуддя за ч. 2 ст. 377 КК України залежно від моменту обізнаності з особливим статусом потерпілого і мотивів продовження насильства після цього однозначних застережень немає, хоч відповідні показання і докази у цьому провадженні збираються, внаслідок чого ризик вчинення іншого кримінального правопорушення відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України в межах клопотання за ст. 26 цього Кодексу за практикою тлумачення Європейським Судом з прав людини ч. 2 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод в рішенні від 15.12.2009 у справі «Лева проти Молдови» (заява № 12444/05, § 61) не виправдовує необхідності тримання під вартою.

Натомість, доводи сторони захисту про схвальну характеристику оцінюються критично, оскільки відзначене у такій характеристиці прагнення до покращення своїх результатів, систематичність статистичних показників в роботі та завойована повага колективу в сукупності можуть непрямо викривати мотиви скоєного за обставин ідейно-виховного характеру підтримання власного авторитету та престижу у потворній формі самоствердження, що могла спонукати до насильства як засіб домогтись бажаного результату. Відзначена добра обізнаність з чинним законодавством та набуті навички гарного орієнтування в оперативній обстановці характерні для інтелектуальної ознаки умислу, а вміння переконувати та відстоювати свою точку зору з проявом, зазвичай, спокою, рівноваги та розсудливості в обстановці, що дала підстави для підозри, може свідчити про зухвалі спонукання, довідавшись про займану потерпілим посаду, проявити свою вищість над останнім через його особливий статус недоторканості.

Проста заборона спілкування за конкретних обставин, якими обґрунтована підозра, в сукупності з іншими наведеними факторами буде достатньою для запобігання незаконному впливу на вже відомі джерела доказів, оскільки ані в клопотанні, ані в судовому засіданні прокурор не вказав на речові докази та документи, які за обставинами обґрунтування своєї підозри на цей момент не відшукані, не вилучені, внаслідок необізнаності з їх місцезнаходженням, тоді як для запобігання ризику впливу підозрюваного на збереженість чи появу нових документів для виправдання порядку вжиття поліцейських заходів достатньо вжити відсторонення від посади, через що тримання під вартою не відповідає загальним правилам пропорційності потребам досудового слідства виконання завдання відповідно до п.п. 2-3 ч. 3 ст. 132 КПК України.

Прокурором у засіданні надані переконливі докази лише того, що на цьому етапі досудового розслідування наявні достатні підстави вважати існуючими ризики перешкоджання встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні та ухилення від відповідальності, запобігання чому складає легітимну мету за п.п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які і вказав у своєму клопотанні, але за загальними правилами заходів забезпечення не виправдовують характерного для тримання під вартою ступеню втручання у права і свободи підозрюваного.

Таким чином, оцінивши в судовому засіданні в сукупності обставини за ст. 178 КПК України з урахуванням повідомленої підозри у тяжкому злочинному посяганні для забезпечення належної поведінки підозрюваного відповідно до ст. 177 цього Кодексу з метою запобігання зазначеним у клопотанні наявним процесуальним ризикам ухилення від виконання процесуальних рішень втечею і перешкоджання встановленню істини у кримінальному провадженні згідно ст. 194 КПК України слідчому судді належить постановити цю ухвалу про застосування більш м`якого виду запобіжного заходу, поклавши на підозрюваного особисте зобов`язання, що забезпечить його належно процесуальну поведінку, в межах строку досудового розслідування за ст. 219 КПК України.

Керуючись статтями 132, 176 -179, 193, 194, 206 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, розпочатому з часу внесення відомостей 28 червня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000214 з попередньою правовою кваліфікацією посягання за ч. 2 ст. 365 КК України, у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 задовольнити частково, застосувавши більш м`який запобіжний захід.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на 1 місяць 24 дні,тобто, до 15 квітня 2023 року, зобов`язавши підозрюваного виконувати наступні обов`язки:

- за першою вимогою прибувати на виклик слідчого, прокурора, суду;

- не відлучатися із м. Дніпро без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілим ОСОБА_6 , свідками у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , ОСОБА_8 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання покладених на нього цією ухвалою обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Визначити строк дії ухвали до 15 квітня 2023 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на уповноважену особу Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві.

Ухвала з моменту її оголошення підлягає негайному виконанню і може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів, починаючи з наступного з цим дня.

Повний текст ухвали складений і оголошений учасникам провадження 24 лютого 2023 року о14-45 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1