Справа № 0310/2468/2012
Провадження № 1-р/163/1/23
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2023 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області справу за клопотанням ОСОБА_3 про роз`яснення вироку в частині скасування арешту майна у кримінальній справі № 0310/2468/2012 про обвинувачення ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 364 КК України (в редакції від 1960 року)

в с т а н о в и в :

У клопотанні ОСОБА_3 просить роз`яснити питання зняття арешту з майна: земельної ділянки площею 0,1000 га., за адресою АДРЕСА_1 ; та житлового будинку який зареєстрований на ОСОБА_4 , за адресою АДРЕСА_2 .

Клопотання обґрунтоване тим, що станом на 31.01.2023 згідно з відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, виконавчі провадження щодо накладення арештів на майно боржника відносно ОСОБА_3 відсутні, а вирок суду по справі № 0310/2468/2012 не є виконавчим документом, оскільки арешт накладений, постановою слідчого Любомльської міжрайонної прокуратури ОСОБА_5 , а не органами державної виконавчої служби.

Під час розгляду клопотання встановлено таке.

Постановою слідчого Любомльської міжрайонної прокуратури від 05.07.2012 року накладено арешт на майно ОСОБА_3 з метою забезпечення цивільного позову у кримінальній справі № 0310/2468/2012.

01.08.2013 року Любомльським районним судом ухвалено вирок щодо ОСОБА_3 .

За вироком Любомльського районного суду Волинської області від 01.08.2013 року ОСОБА_3 визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України, з призначеним покаранням у виді штрафу в розмірі 8000 (вісім тисяч) гривень з позбавленням права обіймати посади пов`язані із виконанням організаційно - розпорядчих чи адміністративно - господарських функцій незалежно від форм власності та функцій представника влади строком на 1 (один) рік.

Вирішено питання про арешт майна, зокрема ухвалено зняти арешт з майна ОСОБА_3 , який накладено постановою слідчого Любомльської міжрайонної прокуратури від 02.07.2012 року із земельної ділянки площею 0,1000 га., за адресою АДРЕСА_1 , та житлового будинок, який зареєстрований на ОСОБА_4 , за адресою АДРЕСА_2 .

Згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, станом на 26.12.2022 року є діючим обтяження у виді арешту на земельну ділянку площею 0,1000 га., за адресою АДРЕСА_1 , та житловий будинок за адресою АДРЕСА_2 .

Підстава обтяження - постанова слідчого Любомльської міжрайонної прокуратури від 05.07.2012 року.

На час постановлення ухвали провулок Маяковського в м. Любомль перейменований на провулок Олександра Довженка.

Згідно з інформації Любомльського відділу ДВС у Ковельському районі Волинської області станом на 31.01.2023 року на примусовому виконанні немає відкритих виконавчих проваджень щодо арешту на вищезазначене майно, а тому скасувати таке обтяження без роз`яснення питання виконання вироку Любомльського районного суду Волинської області від 01.08.2013 року виконавча служба не може.

Отже, в цій справі судом установлено, що арешт на майно було накладено слідчим прокуратури під час досудового слідства у кримінальній справі за правилами КПК України 1960 року.

Вироком суду у порядку, передбаченому статтею 411 КПК України (1960 року), вирішено питання про зняття арешту при незастосування конфіскації.

Проте вирок в частині зняття арешту на майно не виконаний.

У зв`язку з тим, що арешт на майно накладено службовою особою слідчого правоохоронного органу під час досудового розслідування, виникло питання яке потребує відповідного роз`яснення з метою належного виконання вироку.

Згідно з пунктом 9 розділу XI «Перехідні положення» чинного КПК України питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно зі статтею 409 КПК України 1960 року питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, включаючи визначення розміру і розподілення судових витрат, якщо суд не вирішив цих питань, вирішується судом, який постановив вирок.

Відповідно до ст. 403 КПК України 1960 року, вирок, ухвала і постанова суду, що набрали законної сили, є обов`язковими для всіх державних і громадських підприємств, установ і організацій, посадових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до ч.6 ст. 404 КПК України 1960 року, якщо у виправданого або у особи, щодо якої справа закрита, були вилучені документи, цінності та інші предмети чи був накладений арешт на майно, копія вироку, що набрав законної сили, або ухвала апеляційної чи касаційної інстанції направляються відповідним органам для повернення вилучених документів, цінностей та інших предметів, а також для зняття арешту з майна.

Отже, вирок Любомльського районного суду Волинської області від 01.08.2013 року набрав законної сили, а тому є обов`язковими для всіх. За вироком арешт з майна знятий, проте в цій частині вирок не виконаний, оскільки виконавче провадження не здійснювалось.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Чинний Закон України «Про виконавче провадження» містить статтю 59, якою визначено порядок і підстави зняття арешту, в тому числі викладено вичерпний перелік підстав, який надає державному виконавцеві самостійно знімати арешт; також передбачено можливість особи у всіх інших випадках звертатися до суду за зняття арешту.

У зв`язку з тим, що Закон України «Про виконавче провадження» не передбачає інших підстав для зняття державним виконавцем арешту з майна, накладеного в межах КПК 1960 року, то вирок суду, як судове рішення підлягає до виконання в частині скасування арешту майна на підставі ч.5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Після припинення кримінальної справи арешт майна стає публічним обтяженням права власності, підстави для подальшого існування якого відпали. При цьому втрачається можливість застосування специфічного порядку скасування такого обтяження, зумовленого кримінальними процесуальними відносинами. Арешт майна у такому разі з заходу забезпечення кримінального провадження перетворюється на неправомірне обмеження права особи користуватися належним їй майном

Таким чином, враховуючи, що на даний час вирок суду в повній мірі не виконано, виконавче провадження не здійснюється, арешт майна є публічним обтяженням права власності для заявника, а тому суд для усунення сумнівів і протирічь, що виникли при виконанні такого вироку, приходить висновку постановити ухвалу про роз`яснення порядку його виконання в частині зняття арешту, а саме виконати в порядку передбаченому ч.5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Керуючись ст. 409 КПК України 1960 року, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_3 про роз`яснення виконання вироку Любомльського районного суду Волинської області від 01 серпня 2023 року в частині вирішення порядку зняття арешту з майна, задовольнити.

Роз`яснити, що арешт майна накладений постановою слідчого Любомльської міжрайонної прокуратури від 05.07.2012 року має бути знятий в порядку виконання вироку Любомльського районного суду Волинської області від 01.08.2013 року в кримінальній справі № 0310/2468/2012, на підставі ч.5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: суддя ОСОБА_1