УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2023 року м. Володимир

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Володимир-Волинського міського суду клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні №0000460 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцята жителя АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, розлученого, не працюючого, громадянина України, українця, не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України,

встановив:

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він згідно з рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 05.08.2015 року зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі по 1000 гривень щомісячно, починаючи з 1 липня 2015 року і до досягнення ним повноліття.

Будучи ознайомленим із вказаним судовим рішенням та знаючи про покладений на нього обов`язок щодо сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина, порушуючи вимоги ст.. 21, ч.3 ст. 51 Конституції України, ст.. 80, ч.1 ст. 190 сімейного кодексу України, відновідно до положень яких усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах, права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними та, що батьки зобвязані утримувати дітей до їх повноліття, в період часу з 17.03.2016 року по 22.09.2019 року, ОСОБА_4 , маючи змогу заробляти гроші та сплачувати аліменти, будучи попередженим державним виконавцем про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів, умисно, злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), яке виразилося в тому, що останній офіційно на роботу не влаштовувався, на обліку в Державному центрі зайнятості не перебував, приховував свої доходи від сторонніх заробітків та достатньої допомоги на утримання дитини не надавав, документів, які б свідчили про неможливість працевлаштування чи погіршення стану здоровя у виконавчу службу не пред`являв, внаслідок чого за вказаний період утворилася заборгованість по сплаті коштів на утримання неповнолітнього сина у розмірі 41 700 гривень, що сукупно перевищує суму витрат за три місяці відповідних платежів.

Органом досудового розслідування вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 164 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 подав письмове клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження відносно нього за ч.1 ст. 164 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вказане клопотання підтримав повністю та просив клопотання задовольнити з підстав викладених у ньому.

Прокурор не заперечив щодо задоволення даного клопотання, оскільки закінчився строк давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт та матеріали надані до нього, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності (п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України).

Пункт 2 ч. 1 ст. 49 КК України передбачає, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

Разом із тим, у ч. 2 ст. 49 КК України передбачено, що перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду.

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років (ч. 3 ст. 49 КК України).

Отже, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ст. 49 КК України та за наявності її згоди на закриття справи з відповідної підстави.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України, мало місце в період з 17.03.2016 по 22.09.2019.

Судом не було здобуто доказів щодо ухилення обвинуваченого від досудового слідства чи суду по даній справі, а також вчинення ним протягом цих строків, а саме з 2019 року по даний час нового кримінального правопорушення (злочину), а відтак перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності у розумінні ст. 49 КК України не зупинявся і не переривався.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Оскільки з часу вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення пройшло більше трьох років, то на час розгляду справи в суді закінчилися строки давності, визначені п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, після спливу яких настають наслідки, що передбачають звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності.

Обвинуваченому судом відповідно до вимог ч. 3 ст. 285 КПК України були роз`яснені суть обвинувачення, підстави звільнення від кримінальної відповідальності та право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. Також йому роз`яснено судом, що закриття кримінального провадження з цих підстав не є закриттям кримінального провадження з реабілітуючих підстав.

В свою чергу, обвинувачений пояснив, що він цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень дав свою згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності і закриття кримінального провадження відносно нього з цих підстав.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що клопотання обвинуваченого слід задовольнити та звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч.1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінчення строків давності, а дане кримінальне провадження закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 284, 372, 376 КПК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, суд,

постановив:

Клопотання задовольнити.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України закрити, у зв`язку із його звільненням від кримінальної відповідальності на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий:/підпис/

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя ОСОБА_1