Справа № 216/4464/22
Провадження № 1-кс/216/1711/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2022 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області:
у складі слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши в залі судового засідання в приміщенні Центрально-Міського районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про примусовий привід підозрюваного:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїл Одеської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , маючого середню освіту, не одруженого, раніше не судимого, військовослужбовця військової служби за мобілізацією, навідника взводу морської піхоти роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , матроса, -
підозрюваного за ч. 4 ст. 402 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
21 жовтня 2022 року до Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло клопотання слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Херсоні) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_5 , погоджене із прокурором Херсонської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0000159 від 12 жовтня 2022, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
Підозрюваний ОСОБА_4 в судові засідання, які були призначені на 24 жовтня 2022 року на 15 годину 00 хвилин, 26 жовтня 2022 року на 14 годину 00 хвилин, 28 жовтня 2022 року на 09 годину 30 хвилин та 03 листопада 2022 року на 13 годину 30 хвилин не з`явився, про дату та час проведення судового засідання призначеного на 03 листопада 2022 року повідомлявся належним чином за допомогою sms повідомлення на номер телефону зазначений підозрюваним у клопотанні про застосування запобіжного заходу, sms повідомлення доставлене завчасно, причини неявки підозрюваний слідчому судді не повідомив.
25 жовтня 2022 року та 31 жовтня 2022 року на електронну пошту суду надійшли електронні форми звернення громадян із зазначенням призвища особи, яка звертається « ОСОБА_4 » зі змістом про неможливість прибуття у судові засіданні у зв`язку з перебуванням на лікуванні.
Однак, спрямовані на електронну пошту суду документи не містять електронного цифрового підпису, направлені з електронної адреси яка не була зазначена підозрюваним у жодному процесуальному документі, не зареєстрована у підсистемі «Електронний суд», отже не може бути верифікована.
Відповідно до ч. 5 ст. 106-1 КПК України обіг електронних документів у кримінальному провадженні в частині, не врегульованій цим Кодексом, регулюється іншими законами щодо електронних документів та електронного документообігу.
Відповідно до п. 25 Положення «Про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи», затвердженого рішенням Вищої Ради Правосуддя від 17.08.2021 № 1845/0/15-21, процесуальні та інші документи, пов`язані з розглядом справ у суді, можуть подаватися до суду в електронній формі виключно з використанням підсистеми "Електронний суд".
Окрім того, основні організаційно-правові засади електронного документообігу та використання електронних документів встановлює Закон України «Про електронні документи та електронний документообіг» № 851-IV від 22.05.2003.
Відповідно до статті 5 Закону № 851-IV електронний документ - це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством.
Частиною першою статті 7 вказаного Закону встановлено, що оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним цифровим підписом автора.
З урахуванням наведеного цілком очевидно, що електронний документ має силу оригіналу документу лише за наявності електронного цифрового підпису автора.
Отже, клопотання, заяви чи інші документи можуть бути подані шляхом подачі в паперовому виді з власноручним підписом особи безпосередньо до суду; шляхом направлення в паперовому виді з власноручним підписом особи через поштове відділення чи поштову скриньку, направлення з використанням підсистеми "Електронний суд" або на електронну адресу суду з накладенням електронного цифрового підпису, який за правовим статусом прирівняний до власноручного підпису.
Реалізуючи гарантії щодо свободи у використанні своїх прав у межах та у спосіб встановлений КПК України, особа, яка звертається до суду зобов`язана підтвердити своє волевиявлення, зокрема, проставити підпис під обставинами та вимогами, зазначеними у заяві чи клопотанні, що є загальновизнаним атрибутом, який встановлює певний взаємозв`язок та стверджує наміри, зазначені у поданому документі.
Враховуючи наведене, слідчий суддя позбавлений можливості враховувати вказані заяви, які були подані в порядку звернення громадян.
Крім того, згідно п. 5 ч. 1 ст. 138 КПК України поважними причинами неприбуття особи на виклик, зокрема, є тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад.
31 жовтня 2022 року на адресу суду засобами поштового зв`язку надійшла заява ОСОБА_4 датована 22 жовтня 2022 року про неможливість прибути в судове засідання у зв`язку з погіршенням стану здоров`я. До вказаної заяви додано направлення на лікування.
Між тим, слідчий суддя звертає увагу підозрюваного ОСОБА_4 на те, що подані ним документи не містять жодних відомостей про те, що в період з 24 жовтня 2022 року по 03 листопада 2022 року він хворів на тяжку хворобу або перебував в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням та підтвердження неможливості тимчасово залишити цей заклад.
Направлення на стаціонарне лікування військовослужбовця ОСОБА_4 є передумовою для лікування і не свідчить про факт перебування у відповідному медичному закладі в певний період.
Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про застосування приводу до підозрюваного та відкладення розгляду клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній будучи належним чином повідомленим ухиляється від явки за викликом слідчого судді.
Вислухавши клопотання прокурора, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 7 ст. 42 КПК України, підозрюваний, обвинувачений зобов`язаний: прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб.
Відповідно до вимог ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження в тому числі є виклик слідчим, дізнавачем, прокурором, судовий виклик і привід.
Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 140 КПК України, привід полягає у примусовому супроводженні особи, до якої він застосовується, особою, яка виконує ухвалу про здійснення приводу, до місця її виклику в зазначений в ухвалі час. Рішення про здійснення приводу приймається: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, прокурора або з власної ініціативи, а під час судового провадження - судом за клопотанням сторони кримінального провадження, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, або з власної ініціативи. Рішення про здійснення приводу приймається у формі ухвали.
Згідно з ст. 186 КПК України клопотання про застосування запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 193 КПК України, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених ч. 6 ст. 193 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. ст. 187 КПК України у разі неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом і відсутності у слідчого судді, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю, слідчий суддя, суд має право постановити ухвалу про привід підозрюваного, обвинуваченого, якщо він не з`явився для розгляду клопотання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді застави, домашнього арешту чи тримання під вартою, або ухвалу про дозвіл на його затримання з метою приводу, якщо ухвала про привід не була виконана.
Судом встановлено, що підозрюваний, який був у встановленому кримінальним процесуальним законодавством порядку повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання не прибув, не надав слідчому судді документів, що підтверджують поважність причини неявки.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 (надалі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.
В поняття "розумний строк" розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.
Чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України згідно зі ст. 9 Конституції України. Пріоритетність застосування норм таких міжнародних договорів у кримінальному процесі встановлена у КПК України.

Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основних свобод" від 17.07.1997 передбачено, що дана Конвенція та Протоколи до неї № 2, 4, 7, 11 є частиною національного законодавства України.
Конвенція на відміну від національного законодавства України не запроваджує чітких строків розгляду справи, проте посилання на строк містить ст. 6 Конвенції, яка постулює дефініцію розумного строку розгляду справи.
Право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, №11681/85, §35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі "Смірнова проти України").
Аналізуючи практику Європейського суду з прав людини, можна дійти висновку, що критерії оцінки розумності строку розгляду справи/заяви має формувати суд, який розглядає справу/заяву. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, розгляду заяви, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.
Тому, суд наголошує, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (рішення ЄСПЛ у справі "Шульга проти України").
При вирішенні питання про привід підозрюваного слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року де ЄСПЛ зазначив: «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».
З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що неявка підозрюваного до судового засідання здійснена без поважних причин, жодних підтверджуючих документів, які б обумовлювали поважність його неявки матеріали справи не містять, тому слідчий суддя приходить до висновку, що підозрюваним не виконано обов`язків, передбачених п. 1 ч. 7 ст. 42 КПК України.
За таких обставин та з огляду на неприбуття підозрюваного ОСОБА_4 у судове засідання та неповідомлення ним про причини свого неприбуття у встановленому законом порядку, не надання документів, що підтверджують поважність причини неявки, а також з урахуванням того, що на думку слідчого судді, були вичерпані усі можливі засоби з його повідомлення про судове засідання, слідчий суддя вимушений постановити ухвалу про його привід для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Слідчий суддя, вимушений також прийняти рішення про застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, оскільки з огляду на наведене вище відсутня можливість без здійснення приводу підозрюваного здійснити розгляд та вирішення вказаного вище клопотання.
Суд звертає увагу працівників поліції, на яких покладається обов`язок здійснення приводу підозрюваного, що відповідно до ч. 2 ст. 21 КПК України, ухвала суду, що набрала законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковою і підлягає безумовному виконанню на всій території України.
Відповідно до ч. 1 ст. 140 КПК України, привід полягає у примусовому супроводженні особи, до якої він застосовується, особою, яка виконує ухвалу про здійснення приводу, до місця її виклику в зазначений в ухвалі час.
Згідно з вимогами ч. 3 ст. 143 КПК України, у випадку невиконання особою, що підлягає приводу, законних вимог щодо виконання ухвали про здійснення приводу, до неї можуть бути застосовані заходи фізичного впливу, які дозволяють здійснити її супроводження до місця виклику.
Невиконання ухвали про привід підозрюваного без достатніх та обґрунтованих причин, тягне за собою відповідальність осіб, на яких покладено виконання приводу.
Керуючись ст.ст. 42, 140-143, 187 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
Судове засідання з розгляду клопотання слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Херсоні) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_5 , по кримінальному провадженню № 0000159 від 12 жовтня 2022 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України відкласти до 09.11.2022 року 13 години 30 хвилин.
Здійснити привід в судове засідання, яке призначене на 13 годину 30 хвилин 09.11.2022 року до Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Першотравнева, 12, підозрюваного:
- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який за наявною в клопотанні інформацією зареєстрований та фактично проживаює за адресою: АДРЕСА_1 .
Організацію виконання даної ухвали покласти на ГУ НП в Одеській області (адреса: 65000, Одеська область, м. Одеса, вул. Єврейська, 12).
Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора Херсонської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 .
Зобов`язати особу яка буде здійснювати привід у разі неможливості здійснити привід підозрюваного надати суду письмові пояснення причин невиконання ухвали суду.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1