печерський районний суд міста києва
Справа № 757/9786/23-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора: ОСОБА_3 , підозрюваного: ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотанняслідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И В:

14.03.2023 слідчий Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_5 , за погодженням із прокурором у кримінальному проваджені - прокурор відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовує тим, що Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000227 від 29.08.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 станом на 24.08.2022 проходив службу в Національній поліції України на посаді поліцейського взводу тактико - оперативного реагування батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції.

Статтею 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» органи Національної поліції віднесено до правоохоронних органів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Статтею 2 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про Національну поліцію» під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Крім того, ч. 4 ст. 7 Закону України «Про Національну поліцію» серед іншого визначено, що поліцейським за будь - яких обставин заборонено здійснювати будь - які форми жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність поводження чи покарання.

Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про Національну поліцію» обмеження прав і свобод людини допускається виключно на підставах та в порядку, визначених Конституцією і законами України, за нагальної необхідності і в обсязі, необхідному для виконання завдань поліції.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 13 Закону України «Про Національну поліцію» у складі поліції функціонує патрульна поліція.

Основними обов`язками поліцейського відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», серед іншого, є неухильне дотримання положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійне виконання свої службових обов`язків відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважання і не порушення прав і свобод людини; надання невідкладної, зокрема домедичної і медичної, допомоги особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я.

Відповідно до вимог ст. 29 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський захід - це дія або комплекс дій превентивного або примусового характеру, що обмежує певні права і свободи людини та застосовується поліцейськими відповідно до закону для забезпечення виконання покладених на поліцію повноважень. Поліцейський захід застосовується виключно для виконання повноважень поліції. Обраний поліцейський захід має бути законним, необхідним, пропорційним та ефективним. Обраний поліцейський захід є необхідним, якщо для виконання повноважень поліції неможливо застосувати інший захід або його застосування буде неефективним, а також якщо такий захід заподіє найменшу шкоду адресату заходу, так і іншим особам.

Частиною 1 ст. 42 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція під час виконання повноважень, визначених цим Законом, уповноважена застосовувати такий захід примусу, як фізичний вплив (силу).

Положеннями частин 1, 2, 3 статті 43 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський зобов`язаний заздалегідь попередити особу про застосування фізичної сили, спеціальних засобів і вогнепальної зброї і надати їй достатньо часу для виконання законної вимоги поліцейського, крім випадку, коли зволікання може спричинити посягання на життя і здоров`я особи чи та/або поліцейського або інші тяжкі наслідки, або в ситуації, що склалася, таке попередження є невиправданим або неможливим. Попередження може бути зроблено голосом, а за значної відстані або звернення до великої групи людей - через гучномовні установки, підсилювачі звуку. Вид та інтенсивність застосування заходів примусу визначаються з урахуванням конкретної ситуації, характеру правопорушення та індивідуальних особливостей особи, яка вчинила правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 44 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може застосовувати фізичну силу, у тому числі спеціальні прийоми боротьби (рукопашного бою), для забезпечення особистої безпеки або/та безпеки інших осіб, припинення правопорушення, затримання особи, яка вчинила правопорушення, якщо застосування інших поліцейських заходів не забезпечує виконання поліцейським повноважень, покладених на нього законом.

Статтею 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Статтею 21 Конституції України передбачено, що усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Статтею 28 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському, або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

Статтею 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод заборонено катування. Нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню або покаранню.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

ОСОБА_4 відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, як працівник органу державної влади, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Також, відповідно до п.1.4 Посадової інструкції поліцейського взводу тактико - оперативного реагування батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції від 31.01.2020 №187 (далі - Посадова інструкція), з якою ОСОБА_4 ознайомлено під підпис, у своїй діяльності поліцейський взводу керується Конституцією України, Законом України «Про Національну поліцію», Законом України «Про запобігання корупції», Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та іншими законами України, постановами Верховної Ради України, указами і розпорядженнями Президента України, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами, Положенням про Департамент патрульної поліції, наказами Міністерства внутрішніх справ України та Національної поліції України, цією інструкцією, іншими наказами, розпорядженнями та дорученнями керівництва за винятком тих, що порушують Конституцію України та закони України, або є явно незаконними чи злочинними.

Крім того, відповідно до п. 2.2.6 Посадової інструкції поліцейський взводу під час несення служби зобов`язаний поважати і дотримуватись прав та свобод людини і громадянина, обмежувати їх лише у спосіб та у випадках, що встановлені законом.

Займаючи посаду поліцейського взводу тактико - оперативного реагування батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_4 був наділений правами в межах своєї компетенції пред`являти вимоги, приймати рішення, обов`язкові для виконання фізичними та юридичними особами незалежно від їх відомчої належності чи підлеглості, тобто виконувати функції представника влади і відповідно до примітки 1 до ст. 364 КК України був службовою особою.

Таким чином, ОСОБА_4 , будучи працівником зазначеного правоохоронного органу, тобто, службовою особою, діючи всупереч вимогам ст.ст. 2, 6, 7, 8, 18, 23, 29, 42, 43, 44, 45 Закону України «Про Національну поліцію», Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», ст.ст. 19, 21, 28, 29 Конституції України, ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебуваючи на посаді поліцейського взводу тактико - оперативного реагування батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква управлінням патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції, умисно вчинив дії, які явно виходять за межі наданих йому повноважень та супроводжувалися насильством, а також болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, дії, за відсутності ознак катування, за наступних обставин.

24.08.2022 приблизно о 20 годині згідно дислокацій сил та засобів взводу тактико - оперативного реагування батальйону патрульної поліції у місті Біла Церква управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі - БПП в м. Біла Церква), екіпаж «Комента Т-2» у складі поліцейських цього взводу ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 перебував поруч із кав`ярнею «Філіжанка», яка знаходиться за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Ярослава Мудрого, б. 11.

У зазначений час та місці, вказані працівники БПП в м. Біла Церква зупинили ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які рухались вгору по вулиці Ярослава Мудрого в м. Біла Церква, за начебто вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 175-1 КУпАП. Після зупинки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , поліцейський ОСОБА_6 , не представившись, повідомив останнім, що вони палять в громадському місці та наголосив про необхідність надати особисті документи.

У подальшому до ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та працівників БПП в м. Біла Церква підійшов ОСОБА_14 , який разом з ОСОБА_13 запитали у працівників поліції роз`яснення, що саме є «громадським місцем». Одночасно, ОСОБА_13 і ОСОБА_12 викинули недопалки цигарок до смітника, та останній, звернувшись до поліцейських, попросив їх представитись, а також відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» надати для повного ознайомлення їх службові посвідчення. Водночас, працівники БПП в м. Біла Церква проігнорували цю вимогу та продовжили вимагати особисті документи від ОСОБА_12 .

На повторну вимогу ОСОБА_12 до працівників БПП в м. Біла Церква представитись та пред`явити службові посвідчення, останні знов її проігнорували, та ОСОБА_4 , наближаючись позаду до ОСОБА_12 , в грубій формі повідомив своїм колегам про необхідність затримання останнього. Одночасно, інший працівник БПП в м. Біла Церква швидко направив до обличчя ОСОБА_12 предмет, схожий на обкладинку для службових посвідчень, на що останній, не встигнувши ознайомитись з ним, вказав, що то не є службовим посвідченням, а є додатком до поліцейського жетону.

В цей час у ОСОБА_4 , який будучи працівником правоохоронного органу, достовірно розуміючи, що його особистій безпеці та безпеці інших осіб нічого не загрожує, виник умисел на безпідставне в порушення вимог Закону України «Про Національну поліцію» застосування фізичної сили та спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_12 .

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, 24.08.2022 приблизно о 20 годині 00 хвилин знаходячись біля будинку АДРЕСА_1 , швидко підійшов позаду до ОСОБА_12 , який стоячи на тротуарній доріжці спілкувався з іншими працівниками поліції та не створював загрозу особистій безпеці ОСОБА_4 та безпеці інших осіб, без попередження, грубо порушуючи вимоги ст.ст. 2, 6, 7, 8, 18, 23, 29, 42, 43, 44, 45 Закону України «Про Національну поліцію», Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», ст.ст. 19, 21, 28, 29 Конституції України, ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обхватив ОСОБА_12 двома руками за пояс, прижимаючи до себе, підняв його у повітря, різко провернув в ліву сторону та умисно кинув головою і тулубом об бруківку тротуару. У подальшому останній був затриманий працівниками БПП в м. Біла Церква.

В результаті безпідставного застосування ОСОБА_4 фізичної сили, тобто вчинення ним дій, які явно виходять за межі наданих йому повноважень, потерпілому ОСОБА_12 спричинено легкі тілесні ушкодження, а саме: садна на лобі, синець та садна в правій виличній ділянці, садна на правому плечовому суглобі, синці на правому плечі.

У вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України обґрунтовано підозрюється:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Голодьки, Тетіївського району, Київської області, громадянин України, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , та який на момент вчинення кримінального правопорушення працював на посаді поліцейського взводу тактико-оперативного реагування батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції, раніше не судимий.

08.03.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Прокурор вважає наявними ризики, передбачені ст.177 КПК України, зокрема, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, тобто наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_4 , як колишній працівник правоохоронного органу, з метою перешкоджання процесу збирання доказів у кримінальному провадженні та уникнення кримінальної відповідальності, може здійснити дії, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупу на покази свідків та потерпілого, які вже допитані у кримінальному провадженню та, які можуть бути встановлені в ході досудового розслідування.

Вказані обставини на думку прокурора виправдовують тримання підозрюваного під домашнім арештом, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримав, просив задовольнити, зазначив, що інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

В судовому засіданні підозрюваний проти задоволення клопотання заперечував, просив відмовити у задоволенні клопотання у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки у ОСОБА_4 на утриманні перебуває двоє малолітній дітей та він буде позбавлений можливості їх утримувати.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження, надходжу до наступних висновків.

ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, а тому під загрозою тяжкості покарання, з метою уникнення кримінальної відповідальності, ОСОБА_4 матиме змогу не виконувати процесуальні обов`язки, передбачені ч. 7 ст. 42 КПК України та переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною 1 статті 181 КПК України зазначено, що домашній арешт - це запобіжний захід, який полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або в певний період доби.

Згідно ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного, слідчим суддею враховані вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя враховує частину 5 статті 9 КПК, якою передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: заявою ОСОБА_12 про вчинення кримінального правопорушення від 26.08.2022; заявою ОСОБА_14 про вчинення кримінального правопорушення від 26.08.2022; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 від 03.11.2022; протоколом проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_12 від 25.11.2022; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю ОСОБА_12 від 25.11.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 03.11.2022; протоколом проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_14 від 25.11.2022; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю ОСОБА_14 від 25.11.2022; протоколом огляду речей від 15.12.2022; протоколом огляду речей (відеозаписів, фотознімків та файлів) від 16.12.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 03.11.2022; протоколом проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_13 від 25.11.2022; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю ОСОБА_13 від 25.11.2022; протоколом огляду речей (відеозаписів, фотознімків та файлів) від 26.12.2022; висновком судово-медичної експертизи №1391/д від 09.12.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 21.09.2022; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_7 від 09.01.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_6 від 21.09.2022; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_6 від 09.01.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 21.09.2022; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_8 від 09.01.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 21.09.2022; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_10 від 09.01.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 17.01.2023; протоколом огляду речей (відеозаписів, фотознімків та файлів) від 18.01.2023; висновком судової портретної експертизи №1994/23-35 від 24.01.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 01.12.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 01.12.2022; висновком судово-медичної експертизи №242/д від 03.03.2023; висновком судової психологічної експертизи №1201/1202/23-61 від 22.02.2023; іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні прокурора та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, інкримінованих йому стороною обвинувачення.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , характеризуючі дані про його особу, конкретні обставини справи, мету застосування даного запобіжного заходу, приймаючи до уваги, те, що прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

При цьому, варто зазначити, що у ОСОБА_4 на утриманні перебуває двоє малолітніх дітей, він має визначене місце проживання, що дає підстави слідчому судді прийти до висновку про застосування до підозрюваного домашнього арешту у нічний період часу з 22:00 год. до 06:00 год., що викликано об`єктивною необхідність та ступенем доведених ризиків та забезпечить його належну процесуальну поведінку та виконання обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а відтак клопотання підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Голодьки, Тетіївського р-ну., Київської обл.., громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , та який на момент вчинення кримінального правопорушення працював на посаді поліцейського взводу тактико-оперативного реагування батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква управління патрульної поліції у Київській обл. Департаменту патрульної поліції, раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний час доби, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , з 22:00 год. до 06:00 год. наступної доби, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та необхідності прямувати до зони укриття від надзвичайних ситуацій техногенного, природного та воєнного характеру., у межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000227 від 29.08.2022, до 08.05.2023.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

- утримуватися від спілкування з особами: ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

- здати на зберігання до уповноваженого органу свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В решті вимог клопотання відмовити.

Визначити строк дії обов`язків в межах строку досудового розслідування, а саме до 08.05.2023 року включно.

Ухвалу в частині застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем перебування підозрюваного.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1