Справа № 463/8229/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/50/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2023 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 27.12.2022 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, щодо невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_6 від 14.11.2022 року,

встановила:

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 27.12.2022 року було відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, щодо невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_6 від 14.11.2022 року.

Таке своє рішення слідчий суддя мотивував відсутністю законодавчо визначених підстав для внесення заяви ОСОБА_6 від 14 листопада 2022 року до ЄРДР.

На ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 27.12.2022 року ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження даної ухвали; скасувати оскаржувану ухвалу та винести нову ухвалу про задоволення в повному обсязі вимог його скарги.

Щодо пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 27.12.2022 року ОСОБА_6 мотивує тим, що оскаржувану ухвалу він отримав лише 10 січня 2023 року через канцелярію суду.

Апелянт вважає оскаржувану ухвалу слідчого судді незаконною, такою, що підлягає скасуванню через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що висновки слідчого судді стосовно підстав відмови у задоволені його скарги не відповідають вимогам закону, не ґрунтуються на відомостях зібраних у матеріалах даного судового провадження.

На апеляційний розгляд ОСОБА_6 не з`явився та про причини неявки не повідомив, хоча про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином 17 січня 2023 року за вказаною ним електронною адресою, а тому його неявка у відповідності до ч.4 ст. 405 КПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Поважність причин пропуску скаржником строку на подачу апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому цей строк необхідно поновити

Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України «Про Державне бюро розслідувань», усі отримані із заяв і повідомлень, а також виявлені з інших джерел відомості про обставини, що можуть свідчити про вчинення злочину, вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань у порядку, передбаченому КПК України.

Згідно з ч.4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

За вимогами ч.5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених заявником, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.

Таким чином, внесенню до ЄРДР підлягають відомості із заяв, в яких міститься виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а не із заяв чи повідомлень про події, у яких немає достатньої інформації, що вказує на вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 звернувся до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, із заявою про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 382 КК України. Уповноважена особа Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, в порушення вимог ст.214 КПК України протягом 24 годин питання про внесення в ЄРДР відомостей про кримінальні правопорушення не вирішила, натомість фактично відмовила у внесенні таких відомостей.

В подальшому, ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, щодо невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 14.11.2022 року.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 , слідчий суддя в ухвалі зазначив, що у поданій заяві від 14 листопада 2022 року, яка долучена до матеріалів скарги, заявником не зазначено об`єктивних даних та обставин, які могли б свідчити про вчинення уповноваженою посадовою особою Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області кримінально-караного діяння та не надано жодних доказів на підтвердження такого. Фактично доводи заяви зводяться до непогодження із процесуальними рішеннями та діями (бездіяльністю) слідчою.

Положення статті 214 КПК України перебуває у взаємозв`язку з ч.1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відтак, не будь-яка заява є підставою для внесення відомостей до ЄРДР, а лише та заява, яка містить фактичні дані, які підтверджують факт вчинення кримінального правопорушення. Всі інші заяви після їх надходження підлягають розгляду згідно із Законом, яким не є Закон про кримінальну відповідальність.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно зазначив у своєму рішенні про те, що в поданій ОСОБА_6 заяві наводяться виключно власні міркування та припущення щодо вчинення злочину вказаною у заяві особою, тобто зводяться до незгоди із викликом з метою його допиту, оскільки злочинність таких дій не підтверджується достатніми об`єктивними даними, а тому зазначене не може бути підставою для ініціювання кримінального провадження та проведення досудового розслідування.

Таким чином, колегія суддів вважає, що уповноважена особа Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, отримавши заяву ОСОБА_6 дотрималася вимог чинного законодавства України, перевірила її та встановила факт відсутності обставин, які б свідчили про вчинення кримінальних правопорушень, зазначених заявником.

Тому, враховуючи викладене, на думку апеляційного суду, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що згідно наведених вище норм законодавства за зазначеним повідомленням ОСОБА_6 про внесення відомостей до ЄРДР Територіальним управлінням ДБР, розташованим у місті Львові, не порушено вимог кримінального процесуального законодавства, що регламентують порядок розгляду заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення.

Отже, доводи ОСОБА_6 про незаконність ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 27 грудня 2022 року не ґрунтуються на вимогах кримінально-процесуального закону та є безпідставними.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 27 грудня 2022 року колегією суддів не встановлено.

На підставі викладеного колегія суддів приходить до висновку, що оскаржена ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, в зв`язку з чим відмовляє в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_6 .

Керуючись ст. ст. 404, 405, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

Поновити ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 27 грудня 2022 року.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 27.12.2022 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, щодо невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 14.11.2022 року - залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: