Справа № 932/154/23
Провадження № 1-кс/932/48/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у приміщенні суду в м. Дніпрі клопотання дізнавача СД ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровської області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню за № 0000007 від 04.01.2023 року, про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В:

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська звернувся дзінавач сектору дізнання відділення поліції № 7 Дніпровського районного управлянні поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 із клопотанням у якому просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке є речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000007, а саме транспортний засіб марки «Mercedes-Benz» модель «1317» із встановленими д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 та ключ від транспортного засобу, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування ними.

Клопотання мотивоване тим, що 04.01.2023 до відділення поліції № 7 Дніпровського РУП Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області надійшло повідомлення від поліцейського УПП в Дніпропетровській області ДПП, про те, що 04.01.2023 приблизно о 12 год. 39 хв., під час патрулювання території Шевченківського району, міста Дніпро за адресою: м. Дніпро, Шевченківський район, проспект Богдана Хмельницького, біля будинку № 175 було зупинено автомобіль марки «Mercedes-Benz» модель «1317» із встановленими д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України про Національну поліцію.

В ході перевірки документів відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 32 ЗУ про НП, а також п. Б ст. 16 Закону України про дорожній рух, водії ОСОБА_5 на вимогу співробітників патрульної поліції пред`явив для перевірки свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

Під час перевірки та візуальному огляді вище зазначеного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 встановлено, що останнє має ознаки підробки, а саме: бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу не відповідає за способами друку та захисним елементам аналогічним бланкам свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, шрифт нанесено не чітко, тип чорнил та спосіб нанесення барвника під час персоналізації бланку не відповідають аналогічним бланкам суворої звітності, що піддають сумніву справжність та оригінальність бланка суворої звітності, а також інформація зазначена в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 відсутня в наявних базах органів МВС, що також піддає сумніву справжність вище вказаного свідоцтва про реєстрацію на транспортний засіб.

Оскільки вище зазначені обставини піддавали сумніву справжності свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , співробітниками поліції було здійснено огляд транспортного засобу. В ході огляду транспортного засобу марки «Mercedes-Benz» модель «1317» із встановленими д.н.з. НОМЕР_3 , виявлено ознаки механічного втручання в ідентифікаційне позначення номеру кузова не в умовах заводу виробника, а саме: що в ідентифікаційне позначення ВІ-коду було внесено зміни кустарними способом, не в умовах заводу виробника, про, що свідчить різна глибина та висота відтиску, а також різний інтервал між літеро цифрового позначення ідентифікаційного позначення номера кузова кузову та сліди шліфування номера кузова, що може свідчити про умисне знищення чи пошкодження або зміну ідентифікаційного позначення номеру кузову транспортного засобу з метою приховування більш тяжкого кримінального правопорушення.

Вищевказані обставини свідчили про внесення змін до номерів вузлів та агрегатів транспортного засобу та підроблення офіційного документу, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290, ч. 4 ст. 358 КК України.

Враховуючи, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та транспортний засіб безпосередньо мають значення для кримінального провадження (оскільки останні є предметом кримінального правопорушення, без них неможливо провести експертне дослідження, з`ясувати обставини провадження), слідчим, у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 167, ч. 5 ст. 237 КПК України, 04.01.2023 транспортний засіб марки «Mercedes-Benz» модель «1317» із встановленими д.н.з. НОМЕР_4 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 та ключ від транспортного засобу, було оглянуто та тимчасово вилучено до ВП № 7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Оскільки, зібрані докази давали достатні підстави вважати, транспортний засіб марки «Mercedes-Benz» модель «1317» із встановленими д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 та ключ від транспортного засобу, є об`єктами кримінально протиправних дій, зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, що можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, останні згідно ст. 98 КПК України 04.01.2023 визнано речовим доказами у кримінальному провадженні № 0000007.

Оскільки транспортний засіб марки «Mercedes-Benz» модель «1317» із встановленими д.н.з. НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 та ключ від транспортного засобу є доказами кримінального правопорушення та мають значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, наявні достатні правові підстави для накладення арешту на нього з метою збереження речових доказів.

Враховуючи, що особи які користуються автомобілем, чи інші особи можуть знищити, перетворити чи відчужити транспортний засіб марки «Mercedes-Benz» модель «1317» із встановленими д. н.з. НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 та ключ від транспортного засобу які є речовими доказами у кримінальному провадженні, що унеможливить проведення експертних досліджень та виконання завдань кримінального провадження, у ході досудового розслідування з метою їх збереження (Доказів), зокрема запобігання можливості знищити, приховати, чи відчужити майно, яке є речовими доказом, виникла необхідність у позбавленні за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпоряджатися та користування майном щодо якого існує сукупність підстав вважати, що воно є доказом злочину.

В судове засідання дізнавач не з`явився, надав клопотання про слухання справи за його відсутності.

В зв`язку з тим, що існує реальна загроза, в разі незастосування арешту, втрати, пошкодження майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, суд вирішив розглянути клопотання без участі власника майна, його захисника, представника чи законного представника.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього докази, слідчий суддя приходить до такого висновку.

У відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 131 КПК України, передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України є забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно з положеннями ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту або обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З наданих слідчому судді матеріалів убачається, що в провадженні сектору дізнання відділення поліції № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровської області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000007 від 04.01.2023 року.

Правова кваліфікація даної події ч. 4 ст. 358 КК України.

Як зазначено у клопотанні та підтверджується матеріалами, працівниками поліції було зупинено транспортний засіб, під час перевірки встановлено, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу має ознаки підробки, зокрема виявлено ознаки механічного втручання в ідентифікаційне позначення номеру кузова.

Під час огляду транспортного засобу марки «Mercedes-Benz» модель «1317» із встановленими д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 та ключ від транспортного засобу, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, було вилучено вищевказане майно.

Слідчий суддя вважає, що на даному етапі досудового розслідування потреби арешту виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження. Слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Отже, приймаючи до уваги, що вилучене майно відповідає критеріям, переліченим у ст. 98 КПК України, тобто є речовим доказом, містить на собі відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов висновку про накладення арешту.

Таким чином, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 131, 170-173, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання дізнавача СД ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровської області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню за № 0000007 від 04.01.2023 року, про арешт майна, задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке є речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000007, а саме транспортний засіб марки «Mercedes-Benz» модель «1317» із встановленими д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 та ключ від транспортного засобу, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування ними.

Копію ухвали направити прокурору, власнику майна.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ігор КОНДРАШОВ