Справа № 192/163/18
Провадження № 1кп/201/63/2022
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2023 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0000710 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

-04.04.2017 Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

-06.01.2021 Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч.2, 3 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі;

обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції)

захисник ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

27 вересня 2017 року о 20-00 годин ОСОБА_3 знаходячись в с. Святовасилівка Солонянського району Дніпропетровської області, маючи умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, із корисливих спонукань, з метою особистої наживи, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони залишаються таємними для оточуючих, прийшов до частково огородженої території домоволодіння АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_6 , де шляхом вільного доступу повторно таємно викрав з даху господарської будівлі три металевих листи довжиною 2,5 м. висотою 1,2 м. кожен, вартістю 525 грн. кожен, загальною вартістю 1575 грн, що належить ОСОБА_6 . Після чого ОСОБА_3 з викраденим з місця скоєння злочину зник, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1575 грн.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив злочин відповідальність за який передбачена ч. 2 ст. 185 КК України, а саме, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у інкримінованому йому злочині не визнав та пояснив, що в той день він не мав коштів для існування, а тому вирішив назбирати горіхів, щоб продати їх. Він покликав свого товариша ОСОБА_7 і вони почали збирати горіхи. В ході збору на території, куди всі односельчани викидають сміття та яка знаходиться неподалік домоволодіння потерпілого, в кущах, вони помітили металеві листи. Так як здати металеві листи було легше і вони принесли б більше коштів ніж горіхи, обвинувачений з ОСОБА_7 вирішили їх здати. Саме в цей час проїжджав автомобіль, який збирав металобрухт, вони зупинили його, зігнули листи, зважили їх і повантажили на автомобіль, за що отримали грошові кошти, розмір яких він не пам`ятає. Після цього вони купили цигарок та їжу і далі вже горіхи не збирали. Вважає, що всі свідки оговорили якого, так як їх змусив це зробити поліцейський.

Протоколом про прийняття заяви про вчинений злочин або такий що готується від 29.09.2017 (т. 1 а.с. 122), згідно якого ОСОБА_6 повідомив про те, що в період часу з 25.09.2017 по 29.09.2017 невідома особа скоїла крадіжку особистого майна з подвір`я за адресою: домоволодіння АДРЕСА_2 .

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що його домоволодіння розташоване під АДРЕСА_2 . Воно огороджене з вулиці, однак не огороджене з городу. На даху його сараю лежали чотири металеві листи розміром 2,75*1,57 м. як дах, які були прибиті цвяхами. В один з днів свідок побачив, що три листа на даху відсутні, а четвертий намагались відірвати але це не вдалось. Вартість цих листів металу йому не відома, так як він їх виміняв. Про подію він повідомив дільничного інспектора, а його дружина подала письмову заяву про це. Через 2-3 дні сусіди побачили як ОСОБА_3 виносить метал і грузить на машину з сусіднього двору. Потерпілий ті листи побачив і впізнав їх, а ОСОБА_3 зізнався, що зривав листи з його домоволодіння, а хтось зі знайомих допомагав виносити.

Протокол огляду місця події від 29.09.2017 (т. 1 а.с. 123), згідно якого об`єктом огляду є територія домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_6 . В ході огляду на подвір`ї виявлено господарську прибудову.

Висновок судово-товарознавчої експертизи № 483 від 18.11.2017 (т.1 а.с. 124-127), згідно якого середня ринкова вартість трьох металевих листів роміром 2,5*1,2 м. складає 1575 гривень.

Протокол слідчого експерименту від 12.12.2017 (т.1 а.с. 128-133), згідно якого в присутності ОСОБА_6 свідок ОСОБА_7 пояснив як він допомагав ОСОБА_3 , переносити зі сторони городу до воріт та до бур`янів 3 металевих листи вказавши територію за адресою: домоволодіння АДРЕСА_2 . Потім ОСОБА_3 пояснив йому, що дані листи він демонтував з вказаного домоволодіння.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_3 його знайомий, який прийшов до свідка 27.09.2017 о 20-00 і попросив допомогти перетягнути металеві листи з дозволу його друга ОСОБА_6 . Листи знаходились неподалік городу за адресою: домоволодіння АДРЕСА_2 , де проживав потерпілий. Також з нами пішов ОСОБА_8 , який також допомагав перенести листи. Свідок ОСОБА_7 не знав що дані металеві листи крадені і що ОСОБА_3 їх не дозволяв продавати їх власник ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що в той день він разом з ОСОБА_7 сиділи дома, коли прийшов ОСОБА_3 і попросив допомогти загрузити металолом. Поки він дійшов, так як хворів, то хлопці пішли вперед, і ОСОБА_3 з ОСОБА_9 вже погрузили металеві листи на Газель. Листи вантажили біля двору ОСОБА_3 в с. Святовасилівка, Солонянського району Дніпропетровської області, але вулицю він не знає. Свідок думав, що це листи ОСОБА_3 , бо так зрозумів з його слів.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що крадіжка відбулась увечері восени. Було прохолодно, вона чула як гуркіт падаючого заліза з домоволодіння потерпілого. Потім вона побачила ОСОБА_3 , впізнавши його по лисині, статурі і голосу. Він там ходив по домоволодінню, щось виносив, перекидав через ворота і ставив ребром. Це було щось залізне але габарити вказати не може. Через деякий час в цей же день ОСОБА_3 прийшов і позвав її сина ОСОБА_7 допомогти на що син погодився. Свідок чула, що ОСОБА_3 сказав, що металеві листи взяв у хаті яка сгоріла.

Всі вище перелічені докази належні, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки вони отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження.

Всі ці докази в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного і дають можливість суду прийти до однозначного висновку про те, що вина ОСОБА_3 у інкримінованому йому злочині знайшла своє підтвердження поза розумним сумнівом і його дії органом досудового слідства вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до нетяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66, 67 КК України в судовому засіданні не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, оскільки більш м`які покарання передбачені санкцією статті, в якій обвинувачений визнається винним, не зможуть забезпечити його виправлення та попередження нових злочинів, а саме таке покарання буде відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, даним про особу обвинуваченого.

Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає, так як даних про наявність пом`якшуючих покарання обставин, які б істотно знижували ступінь тяжкості злочину не встановлено.

Враховуючи що ОСОБА_3 засуджено 06.01.2021 Солонянським районним судом Дніпропетровської області до 4 років позбавлення волі, то суд вважає за необхідне після призначення покарання за цим вироком призначити покарання за правилами ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного цим вироком більш суворим покаранням призначеним вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 06.01.2021.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_3 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного цим вироком більш суворим, призначеним вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 06.01.2021, визначивши до відбування чотири роки позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати 19 січня 2023 року.

Зарахувати в строк відбування призначеного покарання перебування ОСОБА_3 під вартою з 13 червня 2018 року по 21 листопада 2018 року та з 16 листопада 2020 року по 19 січня 2023 року з розрахунку один день тримання під вартою за один день позбавлення волі.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку.

Вирок підлягає негайному врученню прокурору та обвинуваченому.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1