Єдиний унікальний номер 317/2961/22
Номер провадження 1-кп/317/133/2023
УХВАЛА

про продовження запобіжного заходу

19 квітня 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000068 від 05.09.2022 відносно ОСОБА_4 по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні судді Запорізького районного суду Запорізької області ОСОБА_1 знаходиться обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000068 від 05.09.2022 відносно ОСОБА_4 по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 289 КК України.

На стадії досудового розслідування слідчим суддею ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» строком до 02.01.2023 включно, який в подальшому був продовжений ухвалами суду до 22.04.2023 включно.

17.04.2023 до суду надійшло клопотання прокурора Запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 .

19.04.2023 у судовому засіданні прокурором ОСОБА_3 підтримано вищевказане клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 прокурор вказав, що: ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 289 КК України, а саме: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, та незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, відповідно.

Прокурор вважає, що, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_4 інкриміновано кримінальні правопорушення, які, відповідно до вимог ст. 12 КК України, відносяться: ч. 2 ст. 190 КК України до категорії злочинів середньої тяжкості, за який передбачено покарання у вигляді штрафу від трьох тисяч до чотирьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк від одного до двох років, або обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавлення волі на строк до трьох років; а ч. 2 ст. 289 КК України до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої, а розуміючи тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, суворість та невідворотність послідуючого покарання, будучи особою, що раніше неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності, та маючи не погашену судимість, ОСОБА_4 може переховуватись від суду, а також незаконно впливати на потерпілого та свідка у цьому ж кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення; а також враховуючи те, що ОСОБА_4 під час проведення досудового розслідування неодноразово ігнорував виклики слідчого з метою ухилення від кримінальної відповідальності, офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходів, не має стійких соціальних зв`язків, а отже має можливість легко покинути місце проживання та сховатися від суду та перешкодити судовому розгляду кримінального провадження; а також те що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти заявленим ризикам необхідно продовжити раніше обраний запобіжний захід тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора у зв`язку з тим, що ризики, визначені прокурором, на його думку, не підтверджені.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив замінити запобіжний захід на більш м`який у вигляді цілодобового домашнього арешту. Жодних підтверджень на свою заяву не надав.

Потерпілий у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

Суд, вислухавши думку всіх учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали клопотання прокурора, встановив наступне:

При вирішенні питання доцільності продовження раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує: тяжкість інкримінованих кримінальних правопорушень, ступінь відповідальності за них, внаслідок чого необхідно запобігти спробам обвинуваченого переховуватись від суду, а також те, що існує імовірність незаконного впливу на потерпілого та свідків, які ще не допитані судом, а також те, що ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходів, не має стійких соціальних зв`язків.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою суду необхідно враховувати вимоги дотримання розумного строку як для застосування такого запобіжного заходу, так і продовження строку тримання під вартою. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України»).

Відповідно до положень ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

Суспільний інтерес у завершенні неупередженого розгляду даного кримінального провадження слід визнати виключними обставинами, згідно з якими лише продовження строку дії застосованого раніше запобіжного заходу зможе запобігти ризикам продовження вчинення злочинів, переховування від суду, що дає підстави для продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений звинувачується в скоєнні тяжкого злочину та злочину середньої тяжкості, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 8 років, місце проживання потерпілого та свідків по провадженню йому є відомим та він може вплинути на них, а вони ще не допитувалися судом.

Суд вважає, що для запобігання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, п.п. 1, 3, 5 необхідно продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 до шістдесяти днів.

Відповідно до вимог п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177, ст. 178 КПК України, з метою об`єктивної можливості забезпечення розгляду зазначеного кримінального провадження, а також враховуючи, що в строк до 22.04.2023 неможливо закінчити розгляд кримінального провадження, необхідно продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, оскільки ніякий з передбачених більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належний розгляд провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Як передбачено ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, визначаючи розмір застави, суд виходить з вимог ст.ст. 178, 182 КПК України.

Суд, співставивши існуючі ризики, характер кримінального правопорушення та його наслідки з реальною можливістю забезпечити цим запобіжним заходом виконання процесуальних обов`язків, особу обвинуваченого, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який з 01.01.2023 року складає 2684,00 грн., вважає за необхідне визначити заставу у вигляді 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 197, 199, 331, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою вважати продовженим строком на 60 днів, а саме до 17.06.2023 включно.

Визначити заставу у розмірі 134200,00 грн., що становить 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01.01.2023, який складає 2684,00 грн., у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в Запорізькій області:

Отримувач ТУ ДСА України в Запорізькій області, Ідентифікаційний код за , Рахунок UA0001205 Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, призначення платежу - застава ОСОБА_4 , єдиний унікальний номер справи 317/2961/22 номер провадження 1-кп/317/133/2023, Запорізький районний суд Запорізької області.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави на обвинуваченого ОСОБА_4 покладаються наступні обов`язки:

1) не відлучатися за межі населеного пункту, де він постійно проживає с. Широке, Запорізького району Запорізької області, без дозволу прокурора або суду;

2) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи, в тому числі при неофіційному працевлаштуванні;

3) докласти зусиль до пошуку роботи;

4) прибувати до прокурора або суду, із визначеною ними періодичністю.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави, оригінал документа з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в Запорізькій області коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Запорізького слідчого ізолятора.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити усно і письмово Запорізьку окружну прокуратуру та Запорізький районний суд Запорізької області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити до ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1