провадження № 1-кс/932/1243/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України,

в с т а н о в и в :

Прокурор звернувся до суду із вказаним клопотанням в якому просить застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене у великих розмірах.

Обґрунтованість підозри підтверджується наданими слідчому судді, зібраними у провадженні матеріалами.

Вказуючи про необхідність обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою прокурор посилається на наявність ризиків передбачених статтею 177 КПК України, перебування підозрюваного в міжнародному розшуку, неможливості застосування до нього затримання з метою приводу, оскільки це не є ордером на арешт в розумінні статті 83.2 (b,іі) Правил Організації, неможливість застосування в даному випадку ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 вересня 2016 року разом з ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 жовтня 2016 року.

На судовому засіданні прокурор наполягав на обґрунтованості клопотання, просив його задовольнити. Пояснив, що попередньо зібрані матеріали свідчать про обґрунтованість підозри на даному етапі досудового розслідування, а наявних ризиків достатньо для застосування до підозрюваного тримання під вартою. ОСОБА_5 набув статусу підозрюваного, оскільки йому намагалися вручити повідомлення про підозру у встановленому законом порядку. Наразі він перебуває в державному розшуку та щодо нього оголошувався міжнародній розшуку, проте згодом міжнародні норми з приводу цього були змінені і він на даний час не перебуває в міжнародному розшуку, хоча у відповідній базі перебуває. Для затримання підозрюваного необхідно отримати ухвалу слідчого судді про обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

На судовому засіданні захисник ОСОБА_4 заперечив проти задоволення клопотання, вказавши на необґрунтованість підозри, не перебування ОСОБА_5 в статусі підозрюваної особи, адже йому не було вручено повідомлення про підозру, не перебування останнього в міжнародному розшуку.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, слідчий суддя встановив наступне.

Метою застосування запобіжного заходу (частина перша статті 177 КПК України) є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно з частиною другою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності вищевказаних ризиків, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі визначені у частині першій статті 178 КПК України.

Згідно з частиною першою статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 КПК України .

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з частиною шостою статті 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений (1) виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або (2) оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Згідно з частиною четвертою статті 183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Згідно з частиною четвертою статті 197 КПК України у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Відповідно до частин першої та другої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя встановив, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000058 від 23 липня 2015 року, повідомленням про підозру від 27 серпня 2015 року, яке особисто ОСОБА_5 вручене не було.

Відповідно до вказаної підозри ОСОБА_5 підозрюється у тому, що він 03 листопада 2013 року, приблизно о 12.00 год., знаходячись за місцем проживання ОСОБА_6 , за адресою АДРЕСА_2 , будучи присутнім при поверненні ОСОБА_7 . ОСОБА_6 боргу в сумі 220 000 грн та побачивши куди ОСОБА_6 були поміщенні дані грошові кошти, реалізуючи раптово виниклий умисел на таємне викрадення чужого майна - належних ОСОБА_6 грошових коштів в сумі 220000 гривень, усвідомлюючи, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 знаходяться в іншій кімнаті та не бачать його дій, діючи таємно, умисно iз корисливих мотивів викрав з шухляди бару грошові кошти в сумі 220000 грн, що на момент скоєння злочину складало більше ніж 250 неоподаткованих мінімумів доходів громадян та є великим розміром, після чого, зайшов до кімнати, де знаходились ОСОБА_6 та ОСОБА_8 та під приводом необхідності терміново iхати по справам, покинув вищевказану квартиру.

Дії, ОСОБА_5 кваліфіковані за частиною четвертою статті 185 КК України (в редакції на момент події), як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене у великих розмірах.

Обґрунтованість підозри підтверджується: заявою про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 , протоколом допиту потерпілого від 21 серпня 2015 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 21 серпня 2015 року, протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_6 від 05 лютого 2019 року, протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 05 лютого 2019 року, протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_7 від 05 лютого 2019 року, протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 05 лютого 2019 року, протоколом проведення слідчого експерименту від 05 лютого 2019 року.

Не вдаючись до детальної оцінки дій та винуватості особи, на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне враження про причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

З врахуванням вищевказаних письмових доказів, що були додані до клопотання, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя, дійшов висновку, що повідомлена підозрюваному підозра у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення є обґрунтованою, а докази надані органом досудового розслідування на цьому етапі досудового розслідування є вагомими, щоб свідчити про можливу причетність останнього до кримінального правопорушення, що йому інкримінується.

На судовому засіданні прокурор повідомила, що у зв`язку з ухиленням ОСОБА_5 від отримання повідомлення про підозру та взагалі переховуванням від органів досудового розслідування, з метою вручення останньої було застосовано особливий порядок вручення повідомлення про підозру, тобто у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень (статті 111 та 135 КПК).

Перевіряючи доводи захисника, який заперечував дотримання вказаного порядку належним чином, слідчий суддя зауважує, що хоча прокурором не було надано відповідних доказів щодо цього у даному провадженні, проте це питання було предметом дослідження судів при винесенні ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 вересня 2016 року та ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 жовтня 2016 року, які стороною захисту з цих підстав не були оскаржені, і в яких суд дійшов висновку про набуття ОСОБА_5 статусу підозрюваної особи.

Вирішуючи питання про перебування ОСОБА_5 в міжнародному розшуку слідчий суддя виходить з обставин встановлених у вищевказаних судових рішеннях, а також документів із назвами «інформування», відповідно до яких вбачається, що 14 вересня 2016 року ОСОБА_5 було оголошено в міжнародних розшук, а у вересні 2021 року він був знятий з міжнародного розшуку у зв`язку з відсутністю ухвали про обрання міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Для повторного оголошення у міжнародній розшук з подальшим затриманням та екстрадицією на територію України, необхідно отримати ухвалу про обрання особі міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як дозвіл на затримання з метою приводу не вважається мірою запобіжного заходу в розумінні міжнародних стандартів.

Відповідно до постанови про оголошення розшуку підозрюваного від 04 березня 2016 року ОСОБА_5 перебуває в державному розшуку (стаття 281 КПК України).

Отже слідчим суддею встановлено, що на час розгляду даного клопотання ОСОБА_5 не перебуває у міжнародному розшуку, що свідчить про відсутність заявленої прокурором підстави для можливості обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за його відсутності, у порядку передбаченому частиною шостою статті 193 КПК України.

Інших підстав для розгляду вказаного клопотання за відсутності підозрюваного прокурор не навів, а слідчий суддя не встановив.

Частиною другою статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовану статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

За відсутності підозрюваного, при розгляді даного клопотання, питання щодо наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, слідчим суддею не вирішувались як передчасне, та не маюче значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, враховуючи викладене та зважаючи на недоведення прокурором обставин щодо можливості на даній стадії досудового розслідування застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за його відсутності, слідчий суддя дійшов висновку про необґрунтованість клопотання, а отже у його задоволенні слід відмовити

На підставі викладеного, керуючись статтями 309, 369, 371, 372 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання прокурора Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя __________________ ОСОБА_1