Дата документу 23.02.2023Справа № 645/5060/21
Провадження № 1-кп/554/770/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.02.2023 р. м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

представника потерпілих ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ст. 257 КК України, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 209, ст. 257 КК України, -

встановив:

В провадженні Октябрського районного суду м. Полтави перебуває кримінальне провадження № 0001704 по обвинуваченню ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ст. 257 КК України та ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 209, ст. 257 КК України.

До суду надійшло клопотання ОСОБА_8 та клопотання його захисника ОСОБА_6 про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суд м. Харкова справа №645/5140/20, провадження № 1-кп/645/1249/2020 від 10.09.2020 р. на майно, яке вилучене під час обшуку: паспорт громадянина України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія « НОМЕР_1 ; закордонний паспорт ОСОБА_8 , «МН» № НОМЕР_2 ; посвідчення водія ОСОБА_8 серії « НОМЕР_3 »№ НОМЕР_4 .

В обгрунтування клопотання обвинувачений ОСОБА_8 зазначає, що слідчий грубо порушив норми кримінально-процесуального законодавства, провівши несанкціонований «огляд» (обшук) за відсутності на те вмотивованої ухвали слідчого судді, без присутності понятих та вилучив паспорт громадянина України. Також слідчим не були дотримані вимоги ч.3 ст. 233 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_8 зазначає, що слідчий порушив вимоги ч.5 ст. 171 КПК України, а саме, клопотання слідчого, прокурора про арешт вилученого майна повинно бути подане не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно повинно бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Як вбачається з матеріалів справи вилучення паспорта громадянина України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія « НОМЕР_1 відбулося 03.09.2020 р., а клопотання про арешт вилученого майна обвинуваченого було подано прокурором 09.09.2020 р.

Також, обвинувачений зазначає про порушення процедури «огляду» (обшуку), а саме, огляд проводився без його присутності і без участі захисника, другий примірник протоколу огляду та вилучених документів та тимчасово вилучених речей слідчим не складався, та не був йому вручений, так як в той момент поліцейські повалили його на асфальт обличчям вниз, закололи в кайданки руки за спиною, тобто обвинувачений не міг бачити які саме речі були вилучені працівниками поліції.

В обгрунтування скасування арешту зазначає, що паспорт незаконно перебуває у сторони обвинувачення протягом 24-х місяців, через що обвинувачений не може оформити собі пенсію та групу інвалідності, що є порушенням Конституційних прав громадянина України.Також, наголошує на тому, що паспорт належить йому на праві власності, та немає ніякого відношення до кримінального правопорушення.

Захисник у своєму клопотанні також зазначає про необхідність скасування арештів на особисті документи обвинуваченого.

Прокурор ОСОБА_12 у судовому засіданні просила у задоволенні поданих клопотань відмовити, посилаючись на те, що дані речі є речовим доказом у кримінальному провадженні, з метою їх збереження на них накладено арешт. Обгрунтуванням накладення арешту на таке майно стала мета збереження речових доказів. За умови повернення речей, просила їх зберігати в Полтавському слідчому ізоляторі №23.

Представник потерпілих ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримали думку прокурора.

Обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та їх захисники ОСОБА_4 , ОСОБА_5 просили клопотання задовольнити.

Розглянувши дане клопотання суд встановив, що відповідно до ухвали слідчого судді Фрунзенського районного суду м.Харкова від 10.09.2020 р. задоволено клопотання прокурора Немишлянського відділу Харківської міської прокуратури № 3 про накладення арешту на майно, яке було вилучено в ході огляду місця події 03.09.2020 р. за адресою: м.Харків, вул. Малиновського, 16 в автомобілі марки BMW д.н.з. НОМЕР_5 , у тому числі серед іншого вилученого майна, накладено арешт на паспорт громадянина України ОСОБА_8 серія «МН» № НОМЕР_6 ; закордонний паспорт ОСОБА_8 «МН» №418332; посвідчення водія ОСОБА_8 серії « НОМЕР_3 »№ НОМЕР_4 . Які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області.

Згідно ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 2ст. 170 КПК України арешт допускається з метою: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності для цього достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

За ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому за ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Суд приходить до висновку, що арешт належних на законних підставах обвинуваченому ОСОБА_8 паспорту громадянина України, закордонного паспорту, посвідчення водія є таким, що не відповідає завданням кримінального провадження.

Арештовані речі, а саме, паспорти та посвідчення водія, не відповідають критеріям, які визначені для речових доказів статтею 98 КПК України, так як відсутні докази того, що дані речі були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберігають на собі його сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, або є предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом. Дані документи на можуть підлягати під дію спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

За таких обставин клопотання про скасування арешту даних документів цілком обгрунтоване і підлягає задоволенню.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_8 щодо порушення вимог ч.5 ст.171 КПК України прокурором при поданні клопотання про арешт майна до суду суд не вважає доведеними та обгрунтованими, так як клопотання про обшук розглядалося та вирішувалося на підставах, передбачених ч.3 ст. 233 КПК України, а з довідки Фрунзенського районного суду м.Харкова від 13.08.2021 р. не можливо встановити яким саме чином клопотання надійшло до суду 09.09.2020 р., що не дозволяє суду зробити висновок чи було дане клопотання подано на поштове відділення для відправки до суду завчасно.

Щодо клопотання ОСОБА_8 в частині зобов`язання прокурора повернути його паспорт захиснику ОСОБА_6 , то в даній частині клопотання не є обгрунтованим та не підлягає задоволенню, так як паспорт ОСОБА_8 не знаходиться в розпорядженні прокурора. Питання отримання паспорту або іншого документу іншою особою регулюються положеннями цивільним законодавства щодо підстав видачі довіреностей на вчинення певних дій від імені іншої особи.

Керуючись ст. ст. 170-174 КПК України, -

у х в а л и в:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_6 про скасування арешту майна, накладеного в рамках кримінального провадження № 0001704 задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суд м. Харкова справа №645/5140/20, провадження № 1-кп/645/1249/2020 від 10.09.2020 р. на вилучені під час обшуку: паспорт громадянина України ОСОБА_8 серія «МН» № НОМЕР_6 ; закордонний паспорт ОСОБА_8 «МН» № НОМЕР_2 ; посвідчення водія ОСОБА_8 серії « НОМЕР_3 »№ НОМЕР_4 .

В іншій частині в задоволені клопотання відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1