КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

26 січня 2023 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2022 року,

ВСТАНОВИВ

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2022 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 03 (три) роки без позбавлення права керувати транспортними засобами. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 02 (два) роки. На останнього покладено обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України. Частково задоволено цивільний позов. Вирішено долю речових доказів. Стягнуто процесуальні витрати.

Не погоджуючись з вказаним вироком, захисник ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд скасувати вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2022 року та визнати ОСОБА_2 невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто ухвалити виправдувальний вирок.

Так, подаючи апеляційну скаргу, обвинуваченим вимог ст. 396 КПК України дотримано не було.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 396 КПК України, в апеляційній скарзі, в числі інших визначених законом обставин, повинно бути відображено вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Нехтуючи положеннями п. 4 ч. 2 ст. 396 КПК України, у вищезазначеній апеляційній скарзі захисника містяться суперечності, а саме останнім висловлено не чіткі апеляційні вимоги, зокрема щодо ухвалення апеляційним судом виправдувального вироку, що знаходиться поза межами повноважень апеляційного суду.

Враховуючи вищевикладене, так як апеляційний суд був позбавлений можливості вирішити подальший процесуальний рух даної справи, ухвалою Київського апеляційного суду від 12 грудня 2022 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 було залишено без руху зі встановленням достатнього часу 05 (п`яти днів) для виконання ним вимог ст. 396 КПК України та усуненням вказаних недоліків, зазначених в ухвалі від 12 грудня 2022 року.

Отримавши вказану ухвалу суду, захисник ОСОБА_3 07 січня 2023 року, не пропустивши строку на усунення недоліків, подав нову (уточнену) апеляційну скаргу.

Перевіривши нову (уточнену) апеляційну скаргу захисника, приходжу до висновку про її повернення з огляду на наступне.

У новій (уточненій) апеляційній скарзі захисника ОСОБА_3 знову ж таки відсутні чіткі апеляційні вимоги, зокрема останній просить скасувати вирок суду та закрити кримінальне провадження, проте не вказує з яких підстав у розумінні ст. 284 КПК України необхідно закрити вказане кримінальне провадження, тобто фактично недоліки, вказані в ухвалі від 12 грудня 2022 року, усунуті не були, оскільки чітких апеляційних вимог апелянтом не заявлено.

Таким чином, оскільки недоліки, вказані в ухвалі Київського апеляційного суду від 12 грудня 2022 року про залишення апеляційної скарги захисника ОСОБА_3 без руху, останнім фактично усунуті не були, то така апеляційна скарга підлягає поверненню одноособово суддею доповідачем за правилами п. 1 ч. 3 ст. 399 КПК України, що не позбавляє права на повторне звернення з дотриманням вимог статей глави 31 КПК України.

Керуючись ст.ст. 396, 399 КПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2022 року - повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття, та може бути оскаржена шляхом подачі на неї касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її прийняття.

Суддя ОСОБА_1