Номер провадження: 11-сс/813/586/23
Справа № 947/8558/23 1-кс/947/3322/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_8 - ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 20.03.2023, якою застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000226, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.06.2022, відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Світловодська Кіровоградської області, громадянку України одружену, має 2 неповнолітніх дітей, раніше не судиму, фактично проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зі слів офіційно не працює,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 20.03.2023 застосовано до підозрюваної ОСОБА_8 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 13 травня 2023 року включно, з визначенням розміру застави у розмірі 300 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 805200 гривень.

Рішення слідчого судді мотивоване наявністю обґрунтованої підозри, ризиків передбачених п.п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливістю застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись із прийнятим слідчим суддею рішенням захисник підозрюваної ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає ухвалу слідчого судді незаконною, а підозру необґрунтованою.

Доводи обґрунтовує тим, що підозрювана ОСОБА_8 не є службовою особою, а тому не може бути суб`єктом злочину. Наголошує, що ОСОБА_8 взагалі не працює офіційно. Вказує, що визначений розмір застави для підозрюваної ОСОБА_8 , який виходить за межі розмірів визначених ст. 182 КПК України є абсолютно необґрунтованим та непомірним для підозрюваної. Вважає, що ігнорування слідчим суддею факту завідомої непомірності застави для особи, спотворюється сутність запобіжного заходу, яка призводить до безальтернативності тримання під вартою, через реальну неможливість внесення особою застави і може свідчити про елементи тиску на неї з боку сторони обвинувачення для досягнення результату протилежного від легального об`єктивного встановлення істини змагальним процесуальними засобами.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволені клопотання старшого слідчого та застосувати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді нічного арешту.

Позиції учасників судового розгляду.

Заслухавши: суддю-доповідача, захисника, який підтримав апеляційну скаргу у повному обсязі, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Згідно ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частиною 4 ст. 199 КПК України передбачено, що слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При розгляді апеляційних скарг, виконуючи вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» («NechiporukandYonkalo v. Ukraine») від 21 квітня 2011 року, заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя відповідно до вищевказаних вимог Закону та Конвенції перевірив та належним чином встановив наявність на час розгляду клопотання в кримінальному провадженні обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого їй злочину.

Наявність на даній стадії досудового розслідування обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України, підтверджується долученими до клопотання слідчого доказами, а саме: протоколами допиту свідка ОСОБА_9 , протоколами огляду, ідентифікації (помітки) та вручення грошових коштів від 29.07.2022, 19.08.2022 та 07.10.2022, протоколом добровільної видачі та отримання речей і документів від 09.11.2022, протоколом огляду від 09.11.2022 документів, добровільно виданих свідком ОСОБА_9 , протоколами огляду кабінету моряка - свідка ОСОБА_9 , протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії у формі спеціального слідчого експерименту при зустрічі з ОСОБА_8 від 03.08.2022, 14.09.2022, 19.10.2022 та 11.11.2022, протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді аудіо-відео контролю особи при зустрічі з ОСОБА_8 від 03.08.2022, 25.08.2022, 14.09.2022 та 11.11.2022.

Апеляційний суд наголошує, що на даній стадії кримінального провадження, судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для застосування відповідного запобіжного заходу, а тому суд не може давати оцінку допустимості та належності доказів, оскільки провадження не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.

Слід зазначити, що у відповідності до положень ч. 2 ст. 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі докази в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою у відповідності до положень ч. 1 ст. 94 КПК України.

Таким чином, ОСОБА_8 на даній стадії досудового розслідування обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, у зв`язку з чим апеляційний суд визнає доводи апеляційної скарги в цій частині необґрунтованими.

Щодо доводів апеляційної скарги про недоведеність наявності у кримінальному провадженні заявлених слідчим ризиків.

Як неодноразово наголошував ЄСПЛ у своїх рішеннях, пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає, що обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є, має бути переконливо продемонстроване владою. Аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування можливості переховування обвинуваченим, або доведуть, що така можливість є настільки невеликою, що вона не може обґрунтовувати досудове ув`язнення (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчєв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява №9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).

Оцінюючи доведеність наявності у кримінальному провадженні заявлених слідчим ризиків, апеляційний суд враховує такі обставини.

Так ОСОБА_8 на даній стадії досудового розслідування підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, тому будучи обізнаною про ступінь тяжкості інкримінованого їй злочину та покарання, яке загрожує у разі визнання її винуватою, існує ризик можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкримінований злочин.

Апеляційний суд погоджується з тим, що перебуваючи на свободі, ОСОБА_8 матиме змогу знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей і документів, які мають значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, оскільки володіє інформацією про кримінальне провадження стосовно нього, обставин, що є предметом доказування у кримінальному провадженні, а тому може безперешкодно знищити, сховати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження.

Зокрема, за матеріалами досудового розслідування, підозрювана, з метою конспірації для спілкування використовувала мобільні додатки, а тому остання може вжити заходи щодо видалення такого листування, перейменування контактів телефонної книги. Крім того, на даному етапі не встановлені усі особи, які можливо причетні до кримінального правопорушення, серед яких можуть бути службові особи ДП «Одеський морський торгівельний порт», Управління морської адміністрації.

Також у кримінальному провадженні існує ризик того, що перебуваючи на свободі, підозрювана ОСОБА_8 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється, оскільки за її словами на даний момент офіційно не працює.

При цьому матеріалів провадження вбачається, що підозрювана ОСОБА_8 є громадянкою України, одружена, проживаюча в м. Одесі, має на утриманні двох неповнолітніх дітей та зі слів офіційно не працююча, що свідчить про наявність у нього стійких соціальних зв`язків.

Проте обставини та характер вчиненого підозрюваною інкримінованого їй злочину не дають достатніх підстав вважати, що зазначені соціальні фактори можуть мати стримуючу дію.

Таким чином, стороною обвинувачення доведена наявність у кримінальному провадженні заявлених у клопотанні ризиків, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні апеляційного суду, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги про відсутність існування ризиків колегія суддів визнає необґрунтованими.

Щодо доводів апеляційної скарги сторони захисту про непомірність визначеного розміру застави, то апеляційний суд вважає їх необґрунтованими, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК.

Згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали слідчого судді ОСОБА_8 визначено заставу у розмірі 300 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 805200 гривень, з урахуванням ступеня тяжкості злочину, у якому остання підозрюється, її ролі на час вчинення інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення і можливих наслідків вчинення такого правопорушення, а також зазначених вище даних про особу підозрюваної та вказували на необхідність застосування запобіжного заходу лише у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі визначеному положеннями ч. 5 ст.182 КПК України.

Апеляційний суд вважає, що саме такий розміру застави відповідає вимогам кримінального процесуального закону, є достатнім та таким, що здатен забезпечити виконання підозрюваним покладених на неї обов`язків у даному кримінальному провадженні та не буде непомірною для обвинуваченої, членів його сім`ї та близьких родичів.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи, а наявність на даній стадії обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 тяжкого злочину, дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існують зазначені слідчим суддею ризики, які виправдовують застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і забезпечити належну поведінку підозрюваної та виконання своїх процесуальних обов`язків.

Стороною захисту не наведено інших доводів щодо існування обставин, які могли би бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись статтями 183, 196, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_8 - ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 20.03.2023, якою застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000226, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.06.2022, відносно ОСОБА_8 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4