Справа № 372/1335/22
Провадження № 1-кп-222/22
В И Р О К
іменем України

07 листопада 2022 року Обухівський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 та його представника ОСОБА_8 , які приймали участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000409 від 07.04.2022 року по обвинуваченню: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який працює у ТОВ «Тарком Еко Сервіс», проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

07 квітня 2022 року близько 12 години 00 хвилин, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, перебував на території подвір`я домоволодіння АДРЕСА_1 , де окрім нього перебував наглядно знайомий ОСОБА_7 . На ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, що склалися в ході словесної сварки з останнім, маючи умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, діючи умисно, передбачаючи протиправний характер своїх дій та бажаючи при цьому настання відповідних наслідків у виді тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 підійшов до потерпілого ОСОБА_7 , та знаходячись в положенні стоячи обличчям до потерпілого, який в цей час також стояв, умисно наніс один удар вилами, які знаходились в правій руці, в область грудної клітини зліва останнього, чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді садна.

Далі, ОСОБА_5 , продовжуючи словесний конфлікт у приміщені кухні будинку АДРЕСА_1 , маючи умисел, направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 , діючи умисно, передбачаючи протиправний характер своїх дій та бажаючи при цьому настання відповідних наслідків у виді тяжких тілесних ушкоджень, підійшов до потерпілого ОСОБА_7 , та знаходячись в положенні стоячи обличчям до потерпілого, який в цей час також стояв, умисно почергово наніс не менше двох ударів дерев`яною битою, яка знаходилась в правій руці, в область голови останнього, чим спричинив йому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді вдавленого перелому тім`яної кістки з пошкодженням сагітального синусу, забою головного мозку, забійної рани в лівій тім`яній ділянці, гематоми верхнього повіка правого ока.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 , спричинив тяжкі тілесні ушкодження, які перебувають в прямому причинно-наслідковому зв`язку з нанесеними тілесними ушкодженнями ОСОБА_7 .

Провина ОСОБА_5 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, підтверджується сукупністю узгоджених між собою доказів, що відповідають критеріям належності, допустимості та достатності.
Сам обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні, незважаючи на надання пояснень, які в повній мірі не відповідають всім фактичним обставинам справи, викладеним в обвинувальному акті, підтвердив наступне. 07 квітня 2022 року він перебував на території свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де проживав із своєю колишньою дружиною ОСОБА_9 . На територію домоволодіння повернулася ОСОБА_9 в супроводі потерпілого ОСОБА_7 , із яким в нього виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_7 випадково наткнувся тулубом на вили, який він ( ОСОБА_5 ) тримав в руках, прибираючи в курнику. Потім, незважаючи на його вимоги до ОСОБА_7 покинути територію його двору, останній пройшов до приміщення будинку, де він ( ОСОБА_5 ) наніс йому один удар битою в область лівого плеча та один удар сковорідкою теж, цілившись в область плеча. При цьому обвинувачений стверджував, що також отримав тілесні ушкодження від ОСОБА_7 в область голови.
Проте суд, проаналізувавши пояснення потерпілого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_9 , які не мали суперечностей між собою, та відштовхуючись від інших доказів, досліджених в судовому засіданні, приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_5 надав суду неправдиві викривлені показання, намагаючись пом`якшити свою провину за інкримінований злочин, зосередившись на неправомірній поведінці потерпілого ОСОБА_7 , який нібито представляв загрозу його безпеці та вчиняв дії нав`язливого провокативного характеру, та окрім цього акцентуючись на завданні ним ударів в область плечей потерпілого, тобто частин тілу, удари по яким не можуть загрожувати життю.
Слід зазначити, що потерпілий ОСОБА_7 в зв`язку із неможливістю прибути в судове засідання за станом здоров`я (перебування в інвалідному візку) був за ухвалою суду допитаний за адресою проживання в режимі відеоконференції з використанням власних засобів зв`язку та за участю працівника Обухівського районного суду Київської області секретаря судового засідання ОСОБА_2 , яка пересвідчилася в особі потерпілого, вручила пам`ятку про права та обов`язки сторони та слідкувала за ходом допиту задля відсутності втручання інших осіб.
Так, і потерпілий ОСОБА_7 і свідок ОСОБА_9 пояснили суду, що 07 квітня 2022 року приблизно о 12 год. вони прийшли до будинку АДРЕСА_1 , де проживала ОСОБА_9 . ОСОБА_7 зайшов на території домоволодіння на запрошення ОСОБА_9 . Обвинувачений ОСОБА_5 , незважаючи на розірвання шлюбу із ОСОБА_9 , але із якою вони продовжували проживати за однією адресою, почав агресивно висловлюватися в бік ОСОБА_7 , керований почуттям ревнощів. В ході словесного конфлікту він завдав удар в область грудей вилами ОСОБА_7 , потім намагався завдати удари ножом, тримаючи його в руках, але був зупинений силами свідка ОСОБА_9 . Не заспокоївшись на зазначеному, він взяв биту, яка стояла в кімнаті старшого сина, і, перебуваючи в приміщення будинку, завдав на очах у дитини два удари битою в область голови ОСОБА_7 , від яких останній втратив свідомість. При цьому ні свідок ОСОБА_9 , ні потерпілий ОСОБА_7 в свої поясненнях не зазначали, що з боку потерпілого були спроби завдати будь-яких тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , які б могли спровокувати останнього до необхідної оборони, напроти ОСОБА_10 намагався залагодити конфлікт, вмовляючи ОСОБА_5 заспокоїтися.
Суд при допиті свідка ОСОБА_9 попередньо з`ясував характер її відносин із ОСОБА_5 , задля розуміння, чи має особа законне право відмовитися від дачі пояснень і прийшов до висновку з огляду на отриману відповідь про відсутність перепон для дачі пояснень. Так, ОСОБА_9 пояснила, що її шлюб із ОСОБА_5 розірваний до скоєння інкримінованого злочину, в тому числі із підстав застосування до неї з боку ОСОБА_5 фізичного насильства. Через складний матеріальний стан кожного з них після розірвання шлюбу вони продовжували проживати за однією адресою, фактично не підтримуючи шлюбних відносин.
Слід також закцентуватися на поясненнях потерпілого ОСОБА_7 в частині обґрунтування розміру завданої моральної шкоди. Так, з моменту скоєння нападу на нього і до теперішнього часу він прикутий до інвалідного візку, біля двох місяців провів в лікарні, перебуваючи у важкому стані. В даний час він визнаний інвалідом першої групи, єдиною особою, яка ним опікується є його матір похилого віку. Джерелом його доходів є пенсія по інвалідності та допомога від матері пенсіонерки. Станом натепер лікарі не дають позитивного прогнозу щодо відновлення його здоров`я, повернення до звичайного укладу життя, відновлення працездатності, він в повній мірі усвідомлює, що все своє життя він може провести на інвалідному візку.
Під час слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_7 від 21.05.2022 року останній надав пояснення аналогічні поясненням, даним в судовому засіданні. Суд звертає увагу, що в ході слідчого експерименту і під час судового розгляду ОСОБА_7 повідомив, що ОСОБА_5 вдарив його гострою металевою частиною вил, взявши їх до рук, в область грудей. Удари по голові наносилися ОСОБА_5 в приміщенні будинку на веранді, неочікувано для потерпілого, ззаду.
Під час слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9 вона також підтвердила нанесення удару вилами в область грудей ОСОБА_7 . ОСОБА_5 на її очах. Далі, перебуваючи в будинку в приміщенні кухні, вона побачила ОСОБА_7 , який стояв на веранді. Відволікшись від нього на короткий час на свої справи, вона озирнулася від крику і побачила ОСОБА_7 , який вже лежав на підлозі із пошкодженим черепом в крові.
В протоколі огляду місця події від 07.04.2022 року, встановлено місце події - домоволодіння по АДРЕСА_1 . Під час огляду на веранді будинку виявлені згусток речовини бурого кольору, зовні схожий на кров, змив якого поміщений до паперового конверту № 1, також речовина бурого кольору виявлена при вході до прихожої, змив якої поміщений до паперових пакетів № 2 та № 3. В ході огляду на веранді біля будинку виявлена бита зі слідами речовини бурого кольору, змив з бити та саму биту поміщено до паперового конверту № 3 та паперової коробки.
Під час досудового розслідування за допомогою молекулярно-генетичної експертизи встановлені генетичні ознаки ДНК профіль ОСОБА_7 та ОСОБА_5 . В подальшому на вилученій під час огляду місця події биті були виявлені генетичні ознаки слідів крові та клітин із ядрами як ОСОБА_7 , так і ОСОБА_5 .
Під час огляду місця події від 08.04.2022 року за цією ж адресою виявлені вили в приміщенні дерев`яного сараю, які вилучені та запаковані.
Обидва огляди місця події відбувалися із письмового дозволу власників домоволодіння ОСОБА_9 та ОСОБА_5 . Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 08.04.2022 року наданий дозвіл на огляд місця події від 07.04.2022 року в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України.
Перебування ОСОБА_5 в стані алкогольного сп`яніння підтверджується висновком, відображеним в протоколі медичного огляду від 07.04.2022 року.
Характер і ступінь тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , які відображені в обвинувальному акті і встановлені судом, підтверджуються висновком експерта № 34.
Висновок експерта № 53, в свою чергу, встановлює, що тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_7 , могли утворитися за обставин, вказаних під час слідчого експерименту за участю останнього, і не могли утворитися під час обставин, відображених під час слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_5 .
Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані, як заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, яке є небезпечним для життя в момент заподіяння, що спричинило розлад здоров`я, поєднаний із стійкою втратою працездатності не менш як на одну третину, за яке передбачене відповідальність за ч. 1 ст. 121 КК України.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, тяжкі наслідки, які потягнув вчинений ним злочин, особу ОСОБА_5 , який раніше не судимий, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має на утриманні дітей, за місцем проживання характеризується посередньо, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , згідно ст.66 КК України, є відшкодування шкоди в розмірі 12 000 грн. Незважаючи на твердження обвинуваченого ОСОБА_5 про визнання своєї провини, суд вважає, що це виключно обрана позиція захисту, направлена на пом`якшення покарання, яка не наповнена щирим наміром спокутати свою провину. Так, під час допиту в суді обвинувачений ОСОБА_5 намагався сформувати у суду враження, що його насильницькі дії були лише відповіддю на провокативні та агресивні дії потерпілого ОСОБА_10 , також ним заперечувалося умисне завдання тілесних ушкоджень вилами, заперечувалася і ціль нанесення тілесних ушкоджень в область голови, як життєвоважного органу. Під час виступу в судових дебатах ОСОБА_5 звинуватив свідка ОСОБА_9 в діях, які, на його думку, мали цілеспрямований характер на створення конфлікту між ним та потерпілим.
Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 67 КК України, є скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння, тяжкі наслідки, завданні злочином, які призвели до прикутості ОСОБА_7 до інвалідного візку, встановлення йому першої групи інвалідності, перебування потерпілого в стані, який, відповідно до наданої довідки - вимагає надання йому сторонньої допомоги, скоєння злочину в умовах воєнного стану, вчинення злочину у присутності дитини, 2014 року народження.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 залишити без змін.
Цивільний позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Незважаючи на доведений доказами медичними документами розмір матеріальної шкоди 10 649 грн. 40 коп., суд вважає справедливим зарахувати добровільну сплачену ОСОБА_5 суму коштів в розмірі 12 000 грн. у відшкодування пред`явленої матеріальної шкоди за цим позовом.
Стосовно моральної шкоди слід зазначити наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 23 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) моральна шкода, зокрема, може полягати у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я, в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.
Суд, враховуючи конкретні обставини справи, приходить до висновку про доцільність задоволення позову в частині відшкодування моральної шкоди в розмірі 150 000 грн. в повному розмірі, оскільки вчинений злочин проти здоров`я потерпілого ОСОБА_11 докорінно змінив його життя, перетворивши людину, яка вела повноцінне життя, була працевлаштована, в людину, єдиним засобом існування якої є пенсія по інвалідності, яка обмежена в свободі руху, і яка відчуває себе тягарем для своєї престарілої матері. Пережита фізична біль, відсутність позитивного прогнозу лікарів на майбутнє, необхідність проведення ще однієї операції породжує в нього відчуття тривоги та відчаю.
Долю речових доказів у кримінальному провадженні вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374, 377 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 7 років.
Строк відбуття призначеного покарання обраховувати із дня набрання вироком законної чинності, зарахувавши ОСОБА_5 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення, починаючи із 07 квітня 2022 року, і до набрання вироком законної чинності із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_5 залишити тримання під вартою в державній установі «Київський слідчий ізолятор» до набрання вироком законної чинності.
Цивільний позов ОСОБА_7 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 у відшкодування моральної шкоди 150 000 грн., в задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення судових молекулярно-генетичних експертиз на загальну суму 7882,52 грн.
Речові докази у кримінальному провадженні джинсові брюки, вила, дерев`яну биту, резинові тапці, футболку, кофту - знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок підлягає негайному врученню обвинуваченому, прокурору.

Суддя ОСОБА_1