ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1476/23 Справа № 199/1010/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Дніпровського апеляційного суду кримінальне провадження №0000080 від 26.01.2023 за апеляційною скаргою першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 07 лютого 2023 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб не маючого, працюючого в павільйоні « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ФОП « ОСОБА_10 » на посаді кухаря, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

визнано винним та засуджено: - за ст.27 ч.5, ст.358 ч.1 Кримінального кодексу України (далі- КК) до покарання - у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців;

- за ч.4 ст.358 КК - у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст.70 КК, за сукупності злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді у обмеження позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст.75 КК звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі п.1,2, ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК покладено на ОСОБА_7 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_7 - не обирався.

Долю речових доказів та процесальних витрат вирішено відповідно до положень ст.ст.100, 124 Кримінального кодексу України (далі- КК),-

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваним вироком ОСОБА_7 визнано винним у скоєнні кримінальних проступків за наступних обставин.

11 січня 2023 року, близько 12 години 00 хвилин, ОСОБА_7 , перебував на своєму робочому місці в павільйоні " ІНФОРМАЦІЯ_2 " ФОП " ОСОБА_10 ", де працює кухарем, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Цього ж дня, до павільйону підійшла невстановлена досудовим розслідуванням особа, яка в ході спілкування, запропонувала придбати ОСОБА_7 підроблену особисту медичну книжку. Згідно Порядку проведення обов`язкових профілактичних медичних оглядів та видачі особистих медичних книжок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2001 року № 559, Інструкції щодо заповнення форми первинної облікової документації № 1-ОМК «Особиста медична книжка», затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 150 від 21 лютого ?013 року, та Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 6 квітня 2000 року, встановлено обов`язковий медичний огляд в закладі охорони здоров`я для працівників, діяльність яких пов`язана з обслуговуванням населення. У зв`язку з вимогами діючого законодавства України, ОСОБА_7 , з метою можливості перебувати на посаді кухаря в павільйоні " ІНФОРМАЦІЯ_2 " ФОП " ОСОБА_10 ", який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , був зобов`язаний пройти профілактичний медичний огляд і мати при собі особисту медичну книжку, яка підтверджує проходження профілактичного медичного огляду. Оскільки, ОСОБА_7 , не мав наміру офіційно проходити такий медичний огляд, у нього виник умисел на придбання підробленої особистої медичної книжки, яка видається установою, що має право видавати такий документ, а саме закладом охорони здоров`я, де проводився медичний огляд і який надає право допуску до роботи працівникам окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких пов`язана з обслуговуванням населення і може призвести до поширення інфекційних хвороб. Так, 11 січня 2023 року, ОСОБА_7 , реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, направлений на пособництво у підробці офіційного документа, а саме особистої медичної книжки, яка б мала неправдиві відомості про проходження обов`язкового медичного огляду, надав невідомій особі свої особисті анкетні дані та фотокартку для заповнення підробленої особистої медичної книжки. В подальшому, 11 січня 2023 року, близько 15 години 00 хвилин, невстановлена у ході досудового розслідування особа, перебуваючи біля павільйону " ІНФОРМАЦІЯ_2 " ФОП " ОСОБА_10 ", який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , передала ОСОБА_7 підроблену особисту медичну книжку з серією 1ААВ № 392519, в якій на останній сторінці у графі: « М.П. » нанесено підроблений відбиток печаті «ДНІПРОВСЬКИЙ ЦЕНР ПЕРВИННОЇ ME ДИКО-САНІТАРНОЇ ДОПОМГИ № 8» ДМР і.к. 37899778», та вписано кульковою ручкою синього кольору на зовнішню частину першої сторінки анкетні дані з вклеєною фотокарткою ОСОБА_7 , за яку останній надав грошову винагороду у сумі 250 (двісті п`ятдесят) гривень та почав зберігати при собі з метою подальшого використання. Згідно з довідкою наданою адміністрацією комунального некомерційного підприємства «Дніпровського центру первинної медико-санітарної допомоги № 8» Дніпровської міської ради, зазначено, що ОСОБА_7 , 11.01.2023 медичний огляд з метою отримання особистої медичної книжки не проходив, відповідно особиста медична книжка серії 1ААВ № 392519 йому не видавалась. Відповідно до висновку судової технічної експертизи документів № СЕ- 19/104-23/3447-ДД від 30.01.2023, було встановлено, що відбиток круглої печатки із реквізитами: « КНП...ЦПМСД № 8» ДМР і.к. 37899778», розташований у графі «М.П. Керівник закладу охорони здоров`я» у особистій медичній книжці серії 1ААВ № 392519, заповненій на ім`я « ОСОБА_7 », нанесений не круглою печаткою з реквізитами: "КНП «ДДПМСД № 8» ДМР і.к. 37899778, ч . експериментальні зразки відбитків якої були надані на дослідження, а іншим кліше печатки.

26 січня 2023 року, близько 16 години 10 хвилин, ОСОБА_7 , перебував на своєму робочому місці в павільйоні " ІНФОРМАЦІЯ_2 " ФОП " ОСОБА_10 ", де працює кухарем, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 . У цей час, з метою перевірки дотримання правил роздрібної торгівлі продовольчими товарами, затверджених Наказом № 185 від 11.07.2003 Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, направлений на використання підробленого офіційного документа, а саме придбаної раніше підробленої особистої медичної книжки, ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, на вимогу співробітників поліції, надав для перевірки підроблену особисту медичну книжку серії 1ААВ № 392519. Під час перевірки вищевказаної медичної книжки у дільничного офіцера поліції сектору превенції ВП № 1 Дніпровського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_12 , виник сумнів щодо дійсності вказаного документу, через що останнім було викликано СОГ ВП №1 Дніпровського РУП ГУ НП в Дніпропетров-ській області. Так, 26 січня 2023 року в період часу з 16 години 20 хвилин по 16 годину 40 хвилин, в ході проведення огляду, дізнавачу СД ВП № 1 Дніпровського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , у присутності двох понятих, добровільно надав підроблену медичну книжку серії 1ААВ № 392519. Згідно з довідкою наданою адміністрацією комунального некомерційного підприємства «Дніпровського центру первинної медико-санітарної допомоги № 8» Дніпровської міської ради, зазначено, що ОСОБА_7 , 11.01.2023 медичний огляд з метою отримання особистої медичної книжки не проходив, відповідно особиста медична книжка серії 1ААВ № 392519 йому не видавалась.

Такі дії ОСОБА_7 кваліфіковано: - за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК, як пособництво в підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такий документ, і який надає права, з метою використання їх підроблювачем, та - за ч.4 ст.358 КК, як використання завідомо підробленого документу.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, висновків суду щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_7 у скоєнні кримінальних правопорушень та правову кваліфікацію його дій за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 та ч.4 ст.358 КК, порушує питання про зміну вироку в частині призначеного покарання у зв"язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції, всупереч положенням ч.3 ст.61 КК, призначив обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі, не врахувавши при цьому те, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час ухвалення вироку досяг пенсійного віку (63 роки), а тому такий вид покарання, як обмеження волі, до нього не може бути застосований.

Враховуючи вищенаведене прокурор просить апеляційний суд змінити вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 07 лютого 2023 року та вважати ОСОБА_7 засудженим - за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн; - за ч.4 ст.358 КК до покарання у виді штрафу у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.

На підставі ч.1 ст.70 КК, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні у повному обсязі, думку обвинуваченого, який погодився з доводами апеляційної скарги прокурора та просив її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України (далі- КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних проступків за обставин, встановлених вироком суду першої інстанції, та правова кваліфікація його дій за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 та ч.4 ст.358 КК, ґрунтуються на зібраних по справі, перевірених та оцінених судом доказах, являються обґрунтованими, належним чином мотивованими, не оспорюються прокурором в апеляційній скарзі, а тому судом апеляційної інстанції, відповідно до ч.1 ст.404 КПК, не перевіряються.

Суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність судом першої інстанції при обранні виду покарання обвинуваченому ОСОБА_7 з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК та роз`яснюючих положень п.п.1,9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи із принципів співмірності й індивідуалізації це покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

Згідно ч.3 ст.61 КК обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до осіб з інвалідністю першої і другої групи.

З матеріалів кримінального провадження, а саме даних про особу обвинуваченого вбачається, що ОСОБА_7 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто на момент ухвалення вироку судом першої інстанції обвинуваченому було 63 роки.

Таким чином, суд першої інстанції, призначаючи ОСОБА_7 , який досяг пенсійного віку, покарання у виді обмеження волі, порушив вимоги ч.3 ст.61 КК та застосував закон, який не підлягає застосуванню.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.409 КПК підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно з п.2 ч.1 ст.413 КПК неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Як видно із змісту оскаржуваного вирку, вирішуючи питання про вид та розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, яке згідно ст.12 КК відноситься до кримінальних проступків, дані про його особу, який раніше не судимий, вчинив кримінальний проступок, на обліку у лікаря - нарколога і психіатра не перебуває, характеризується задовільно.

Обставинами, які згідно статті 66 КК, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 суд визнав - визнання своєї провини та сприяння розкриттю злочинів. Водночас обставин, які згідно статті 67 КК, обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Таким чином суд апеляційної інстанції вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді штрафу, на чому наполягає прокурор в апеляційній скарзі, оскільки такий вид та розмір покарання цілком відповідає зазначеним у статтях 50, 65 КК загальним засадам та меті покарання, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових кримінальних правопорушень.

Підсумовуючи вищенаведене колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 07 лютого 2023 року підлягає зміні в частині призначеного покарання у відповідності до п.4 ч.1 ст.409, п.2 ч.1 ст.413 КПК у зв"язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 413 та 418, 419 КПК, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_8 - задовольнити.

Вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 07 лютого 2023 року відносно ОСОБА_7 - змінити в частині призначеного покарання.

Вважати засудженим ОСОБА_7 - за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн; - за ч.4 ст.358 КК до покарання у виді штрафу у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.

На підставі ч.1 ст.70 КК, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили після її оголошення, але на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4