Справа № 297/3774/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2023 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000467 від 03.11.2022 року, яке поступило з обвинувальним актом, по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

за ст. 332 ч. 2 КК України,

встановив:

ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_6 з метою незаконного переправлення осіб через державний кордон країни, в невстановлений точний час підібрали, на заздалегідь обумовленому місці АЗС «Робітник», що розташована в с. Білки, Хустського району, на автомобілі марки «MERCEDES- BENS», модель «Е320», д.н.з. « НОМЕР_1 », під керуванням ОСОБА_7 , трьох громадян України а саме ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яких з метою незаконного переправлення через державний кордон перевезли на територію Берегівського району безпосередньо до місця висадки в населений пункт с. Дийда, зупинившись біля кафе «Paradise» в безпосередній близькості до державного кордону. ОСОБА_5 у відповідності до порад та вказівок ОСОБА_6 , з метою їх виконання вийшов із вказаного автомобіля з даними громадянами та попрямував в бік державного кордону, де в подальшому дійшовши до сітки рабіці показав їм напрямок руху та повернувся назад.

Однак, о 08:10 годин 03.11.2022 року ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 були викриті та затримані прикордонним нарядом ІНФОРМАЦІЯ_5 на напрямку 198 прикордонного знаку.

На думку суду обвинуваченого ОСОБА_5 слід визнати винним у кримінальному правопорушенні за ст. 332 ч. 2 КК України, тобто в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприяння їх вчиненню вказівками, наданням засобів, вчинені щодо кількох осіб та за попередньою змовою групою осіб.

Доказами на підтвердження встановлених обставин є наступне.

Так, обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що приблизно 03 листопада 2022 року, його знайомий ОСОБА_6 йому зателефонував у ночі та повідомив, що необхідно переправити трьох чоловіків через кордон поза пунктом пропуску, в чому йому потрібно допомогти. Вони разом із ОСОБА_7 , який керував автомобілем підібрали вказаних трьох осіб на АЗС та перевезли їх до с. Дийда, Берегівського району, а саме зупинились біля кафе «Paradise». За вказівками ОСОБА_6 , він ОСОБА_5 , повів цих трьох осіб до місця поблизу до державного кордону, та на відстані приблизно за 50 метрів він кордону показав їм напрямок руху, куди вони повинні були піти з метою подальшого подолання загороджувальної сітки державного кордону, а сам повернувся назад до автомобіля, після чого поїхав додому. Пізніше йому стало відомо, що вказаних трьох осіб затримали при перетині кордону. За вказані його дії грошові кошти йому ніхто не пропонував, він тільки допомагав знайомому ОСОБА_6 ..

Оскільки учасники судового провадження прокурор, обвинувачений та захисник проти цього не заперечили, відповідно до частин 3 і 4 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовував, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визначив достатнім допит обвинуваченого та дослідження обставин, які характеризують його.

Отже, суд обираючи покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують його покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 слід визнати його щире каяття, що вперше притягуються до кримінальної відповідальності, молодий за віком, позитивно характеризується за місцем проживання (а.с. 28, 41) .

Згідно досудової доповіді, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, її спосіб життя, історію правопорушень, середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, та середній рівень ризику небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе (а.с. 36-38).

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, у вчиненому щиро розкаявся, та обставини, які його характеризують, а саме позитивно характеризується за місцем проживання, молодий за віком, вперше притягується до кримінальної відповідальності (а.с. 28, 41), суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, тому на підставі ст. 75 КК України слід прийняти рішення про його звільнення від відбування покарання з випробуванням, та поклав на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України.

Таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Щодо додаткового покарання передбаченого ст. 332 ч. 2 КК України - позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, суд констатує наступне.

Згідно п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» відповідно до ст. 55 КК позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю застосовується як додаткове покарання лише в тих випадках, коли вчинення злочину було пов`язане з посадою підсудного або із заняттям ним певною діяльністю.

Якщо додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю за санкцією статті (санкцією частини статті) є обов`язковим, то воно застосовується лише до тих осіб, які обіймали посади чи займалися діяльністю, з якими було пов`язано вчинення злочину. До інших осіб, які були співучасниками злочину, не пов`язаного з їх діяльністю чи займаною посадою, додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю не застосовується з наведенням у вироку відповідних мотивів.

Виходячи з вищенаведеного, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 на час вчинення злочину і по теперішній час ніде не працює, вчинення ним злочину не було пов`язане з його посадою або із заняттям ним певною діяльністю, тому додаткове покарання позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю до нього не слід застосовувати.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України,

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ст. 332 ч. 2 КК України та призначити йому покарання за ст. 332 ч. 2 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 3 (трьох) років не вчинить нового злочину, поклавши на нього обов`язки відповідно до пунктів 1 і 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок може бути подана апеляція через цей суд до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його оголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Суддя Лайош ГАЛ