Справа № 504/3352/22
Номер провадження 1-кп/504/741/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.12.2022 року смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області:

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ;

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , представника потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Доброслав обвинувальний акт у кримінальному провадженні, що внесене до ЄРДР за № 0000258 від 28.09.2022 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новокузнецьк Кемеровської області російської федерації, громадянина російської федерації, який має середню освіту, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/22 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб. На підставі Указу Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. На підставі Указу Президента України від 18.04.2022 № 259/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. На підставі Указу Президента України від 17.05.2022 № 341/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. На підставі Указу Президента України від 15.08.2022 № 573/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. ОСОБА_6 постійно мешкав в Україні і достовірно знав про дію в Україні воєнного стану.

Близько о 19 годині 00 хвилин, 27.09.2022 року, ОСОБА_6 перебуваючи на відкритій ділянці по вул. Десантний Бульвар в м. Одесі побачив раніше невідому йому жінку, у якої на шиї був одягнений золотий ланцюжок, з підвіскою у вигляді православного хрестика. Після чого, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення вказаного золотого ланцюжка, з підвіскою у вигляді православного хрестика, які він попередньо визначив об`єктом свого злочинного посягання.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, усвідомлюючи, що посягає на чужу власність, передбачаючи спричинення матеріальної шкоди та бажаючи завдати таку шкоду, близько о 19 годині 00 хвилин, 27.09.2022 року, ОСОБА_6 , діючи умисно, переслідуючи потерпілу ОСОБА_4 , в слід за останньою пройшов до дверей її квартири яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , де в подальшому під приводом пошуку іншого помешкання підійшов в притул до потерпілої та шляхом ривка зірвав з її шиї золотий ланцюжок разом з підвіскою у вигляді православного хрестика до нього, після чого прискоривши ходу покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Своїми злочинними діями ОСОБА_6 спричинив потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду в розмірі 20 955 гривень.

Таким чином ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у скоєнні вказаного злочину, передбаченого ч. 4 ст.186 КК України, визнав повністю, цивільний позов визнав у повному обсязі та надав наступні покази. 27.09.2022 у вечірній час, перебуваючи на вул. Десантний бульвар у м. Одеса побачив жінку з золотим ланцюжком на шиї та вирішив викрасти у неї вказаний ланцюжок, тому пішов за нею по вулиці до будинку на АДРЕСА_3 та зайшов в під`їзд, разом з потерпілою. Далі вони разом з потерпілою, на ліфті піднялись на сьомий поверх будинку, після чого у під`їзді він одним рухом зірвав з неї вказаний ланцюжок та спустився пішки вниз. Після чого вказаний ланцюжок з хрестиком здав в ломбард. Вказаний злочин вчинив, щоб допомогти матеріально сім`ї, а саме для купівлі медикаментів для хворої матері.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_6 визнав свою винуватість у скоєнні злочину, підтвердивши викладене в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорюються, відсутні заперечення та сумніви у добровільності їх позицій, суд, з`ясувавши думку учасників судового засідання, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, за згодою учасників судового засідання, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту потерпілої та дослідження письмових доказів, щодо особи обвинуваченого. Сторонам було роз`яснено, що в даному випадку вони позбавляються права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи, встановлені доказами, які судом не були досліджені.

Потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні повідомила, що 27.09.2022 вона йшла додому у АДРЕСА_4 . Біля цього будинку до неї заговорив невідомий чоловік, та спитав як краще пройти до будинку і як можна вийти з такого, на що вона відповіла. Потерпіла зайшла до під`їзду будинку, а за нею зайшов вказаний чоловік, який повідомив, що йому потрібно піднятися на дев`ятий поверх. Вони разом сіли у ліфт і молодий чоловік вийшов на сьомому поверсі разом з нею. Після цього, молодий чоловік підійшов впритул до потерпілої та зірвав належний їй ланцюжок з хрестиком, порвавши блузку, в подальшому покинувши місце події. Далі потерпіла спустилась на ліфті вниз та повідомила охоронців, що її пограбували. Поданий нею цивільний позов підтримала в у повному обсязі, так як шкода їй не відшкодована.

На підставі вищезазначеного, оцінюючи отримані в суді докази, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану є доведеною.

При призначені покарання обвинуваченому суд керується положеннями ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, згідно із приписами ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети та принципів справедливості і індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.

Так, відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч.4 ст. 186 КК України є тяжким злочином.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_6 є громадянином російської федерації, має середню освіту, не одружений, офіційно не працевлаштований, вчинив кримінальне правопорушення, що відноситься до категорії тяжкого, в умовах воєнного стану, а тому таке кримінальне правопорушення носить високий ступінь суспільної небезпеки. Обвинувачений раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, не перебуває на обліку у лікаря нарколога чи психіатра.

Обставиною, яка передбачена ст. 66 КК України та пом`якшує покарання обвинуваченого, судом враховується визнання вини, відповідно до ч. 2 ст. 66 КК України.

Обставин, які передбачені ст. 67 КК України та які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено, в обвинувальному акті також про такі не вказано.

У матеріалах кримінального провадження стосовно ОСОБА_6 відсутні дані на підтвердження того, що обвинувачений намагався будь-яким чином допомогти потерпілій оговтатись від пережитого, компенсувати їй перенесені страждання, чи полегшити душевний біль, приніс вибачення, відшкодував завдану шкоду, а тому обставин, щирого каяття в діях ОСОБА_6 про, що вказано в обвинувальному акті, судом не встановлено, і суд не визнає цю обставину, як обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого.
З огляду на викладене, враховуючи особу обвинуваченого, ставлення обвинуваченого до вчиненого, думку прокурора, думку сторони захисту, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 за вчинений ним злочин передбачений ч. 4 ст. 186 КК України покарання у вигляді позбавлення волі в мінімальних межах санкції ч. 4 ст. 186 КК України.

Вирішуючи питання, щодо зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі обвинуваченому ОСОБА_6 суд вважає, що термін попереднього ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_6 з 28.09.2022 року до набранням вироку законної сили, слід зарахувати з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України.

Розглянувши цивільний позов ОСОБА_4 до обвинуваченого, суд дійшов висновку про необхідність його часткового задоволення з огляду на такі мотиви та положення закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Правові підстави відшкодування шкоди регламентовані Главою 82 ЦК України.

Зібраними та оціненими судом у справі доказами доведено, що обвинувачений своїми неправомірними діями завдав матеріальної та моральної шкоди потерпілій.

Потерпіла ОСОБА_4 просила суд стягнути з ОСОБА_6 на її користь матеріальну шкоду в розмірі 19555 гривень, моральну шкоду у розмірі 25000 гривень та витрати пов`язані з оплатою надання правової допомоги потерпілій ОСОБА_4 у розмірі 14000 гривень.

Оскільки матеріальна шкода завдана потерпілій є доведеною, цивільний позов обвинувачений визнав повністю, суд прийшов до висновку, що завдана матеріальна шкода в розмірі 19555 гривень підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_4 .

За змістом ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Беззаперечно потерпілим завдана моральна шкода неправомірними діями обвинуваченого. І хоча такі душевні страждання неможливо оцінити матеріальним виміром, проте суд вважає за необхідне встановити адекватну матеріальну сатисфакцію завданій моральній шкоді.

Оцінюючи глибину душевних страждань, негативних переживань тривоги та страху, суд бере до уваги те, що потерпіла будь яких тілесних ушкоджень не отримала, а тому вважає, що розмір відшкодування завданої їй моральної шкоди необхідно оцінити на рівні 5000 грн.

Щодо витрат на правову допомогу, то суд приходить до наступного висновку.

Главою 8 КПК України визначено процесуальні витрати у кримінальному провадженні, ст. 120КПК України до них віднесено витрати на правову допомогу, частиною 2 даної статті передбачено, що витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, відповідача, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, відповідач.

У разі ухвалення обвинувального вироку, відповідно до ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Надання адвокатом ОСОБА_5 потерпілому-цивільному позивачу ОСОБА_4 правничої допомоги підтверджується договором про надання правничої допомоги N 03/09 від 30.09.2022. Крім того, адвокатом ОСОБА_5 долучено до матеріалів справи копію квитанції до прибуткового касового ордеру. Разом з тим, в матеріалах справи відсутній детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, що унеможливлює задоволення клопотання цивільного позивача про стягнення із обвинуваченого процесуальних витрат в цій частині, оскільки суд позбавлений можливості встановити обсяг та зміст робіт, які виконував представник ОСОБА_5 .

Таким чином, цивільний позов підлягає до задоволення у описаних вище розмірах.

Процесуальні витрати сторони обвинувачення відсутні, в задоволенні клопотання потерпілої про стягнення з обвинуваченого процесуальних витрат слід відмовити.

Долю речових доказів слід вирішити у порядку ст. 100 КПК України, а саме DVD диск марки «Verbatium» зберігати у матеріалах кримінального провадження, золотий хрестик, який належить ОСОБА_4 повернути потерпілій.

Враховуючи наведене, на підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 368, 373-374, 376, 392- 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчинені злочину передбаченого ч.4 ст.186 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.

Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в строк відбуття покарання, строк попереднього ув`язнення з 28.09.2022 року до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день позбавлення волі за один день строку попереднього ув`язнення.

Запобіжний захід ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до набрання вироком законної сили залишити без змін тримання під вартою.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_5 РНОКПП НОМЕР_1 19555,00 (дев`ятнадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят п`ять) гривень матеріальної шкоди та 5000,00 (п`ять тисяч гривень) моральної шкоди, а усього 24555 (двадцять чотири тисячі п`ятсот п`ятдесят п`ять) гривень.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

В задоволенні клопотання потерпілої про стягнення з обвинуваченого процесуальних витрат відмовити

Речові докази, а саме: DVD диск марки «Verbatium» зберігати у матеріалах кримінального провадження, золотий хрестик, який належить ОСОБА_4 повернути потерпілій.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляції через Комінтернівський районний суд Одеської області до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з урахуванням особливостей передбачених ст. 394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1