Справа № 307/424/23
Провадження № 1-кп/307/23/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2023 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Тячів кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000055 від 30.01.2023 року, про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , з середньою-спеціальною освітою, одруженої, працює на посаді медсестри Лопухівського опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів, раніше не судимої, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченех ч. 5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

На початку жовтня 2021 року, в невстановлені досудовим розслідуванням точні дату та час, ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на пособництво у виготовленні підробленого документу, який видається установою, яка має право видавати такі документи і яке надає права, з метою використання його іншою особою, а саме, виготовленні завідомо підробленого міжнародного свідоцтва про вакцинацію/профілактику коронавірусної хвороби СОVID-19, видане на ії ім`я, яке посвідчене сімейним лікарем Ужгородського районного центру первинної медико-санітарної допомоги Ужгородської районної ради ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем проживання, що за адресою АДРЕСА_1 , через невідомих осіб відшукала невстановлену особу, яка за грошову винагороду у сумі 2000 гривень обіцяла їй виготовити завідомо підроблене свідоцтво про вакцинацію/профілактику коронавірусної хвороби СОVID-19. З метою досягнення обумовленої домовленості, ОСОБА_4 , через невідомих осіб надала невстановленій досудовим розслідуванням особі свої анкетні дані, які було використано під час виготовлення завідомо підробленого міжнародного свідоцтва про вакцинацію/профілактику коронавірусної хвороби СОVID-19, видане на її ім`я, яке посвідчене сімейним лікарем Ужгородського районного центру первинної медико-санітарної допомоги Ужгородської районної ради ОСОБА_5 , при цьому, згідно відповіді КНП Ужгородського районного центру первинної медико-санітарної допомоги Ужгородської районної ради за вихідним №87/01-09 від 08.02.2022 року, де зазначається, що міжнародне свідоцтво про вакцинацію/профілактику вищевказаним медичним закладом не видавалося, а також ОСОБА_5 не працює та не працював в КНП Ужгородського районного центру первинної медико-санітарної допомоги Ужгородської районної ради.

Надалі, у кінці жовтня 2021 року, більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, невстановлена досудовим розслідуванням особа, передала ОСОБА_4 , підроблений офіційний документ, який не відповідає аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України, та виготовлений не підприємством, що здійснює випуск даної продукції, міжнародне свідоцтво про вакцинацію/профілактику коронавірусної хвороби СОVID-19, видане на її ім`я, з наданням права для забезпечення її особистих потреб, яке остання отримала в конверті в м. Тячів, у зв`язку з чим, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст. 358 КК України, тобто в пособництві у підробленні іншого офіційного документа, який видається установою, і який надає права, з метою використання його іншою особою.

Крім цього, у жовтні 2021 р., в невстановлені досудовим розслідуванням точні дату та час, ОСОБА_4 , перебуваючи в Лопухівському опорному закладі загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів, що за адресою с. Лопухів, вул. Верховинська, 18, усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер власних дій та керуючи ними, діючи умисно використала завідомо підроблений документ, а саме міжнародне свідоцтво про вакцинацію/профілактику коронавірусної хвороби СОVID-19, видане на її ім`я, яке посвідчене сімейним лікарем Ужгородського районного центру первинної медико-санітарної допомоги Ужгородської районної ради ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що вона не проходила установленої законом процедури отримання такого документу та, що таке є підробленим, оскільки не видавалося та не посвідчувалося, про що було достовірно відомо ОСОБА_4 , чим здійснила використання завідомо підробленого документа та порушила приписи Постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2» (зі змінами та доповненнями), у зв`язку з чим обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, тобто у використанні завідомо підробленого документа.

Обвинувачена ОСОБА_4 у судовому засіданні, свою вину у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч.1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, визнала повністю. Покази надавати відмовилася скориставшись правом визначеним ст. 63 Конституції України.

Розглянувши матеріали кримінального провадження суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України, доведена повністю. Крім повного визнання ОСОБА_4 , своєї вини, суд вважає, що вина в інкримінованих їй кримінальних правопорушень підтверджується сукупністю наступних зібраних доказів, досліджених та перевірених у судовому засіданні.

Згідно протоколу огляду місця події від 27.01.2022 року в с. Лопухово в кабінерті директора Лопухівського ОЗСО І-ІІІ ступенів, що розташований в с. Лопухово по вул. Верховинська, 18 виявлено та вилучено десять міжнародних свідоцтв про вакцинацію в тому числі і відносно ОСОБА_4 .

Згідно копії міжнародного свідоцтва про вакцинацію виданного на ім`я ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , оригінал якого досліджено в судовому засіданні, містяться відомості, що така вакцинована 15.10.2021 року та 14.10.2022 р.

Відповідно до листа в.о. головного лікаря КНП «Ужгородський районний центр первинної медико-санітарної допомоги Ужгородської районної ради» ОСОБА_6 від 8.02.2022 р., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не проходила курсу вакцинації в КНП «Ужгородський районний центр первинної медико-санітарної допомоги Ужгородської районної ради» та міжнародне свідоцтво про вакцинацію установою не отримувала.

Згідно листа головного лікаря КНП Тячівської районної ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги» ОСОБА_7 , встановлено відсутність записів про вакцинацію ОСОБА_4 .

Таким чином, оцінивши у сукупності вищенаведені докази, які узгоджуються між собою щодо фактичних обставин справи, суд приходить до висновку, що обвинувачена ОСОБА_4 дійсно, уу жовтні 2021 року в с. Лопухово шляхом надання невстановленій досудовим розслідуванням особі, своїх анкетних даних, які були використані під час виготовлення завідомо підробленого міжнародного свідоцтва про вакцинацію /профілактику коронавірусної хворби COVID-19, умисно вчинила пособництво у підробленні іншого офіційного документа, який видається установою, яка має право видати такі документи і який надає права, з метою використання його іншою особою, яке в подальшому діючи умисно достовірно знаючи, що вона не проходила установленої законом процедури отримання такого документа та, що такий є підробленим, надала його до Лопухівського опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів, в якому працювала, тому ці її дії слід кваліфікувати за ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358 КК України за кваліфікуючою ознакою пособництво у підробленні іншого офіційного документа, який видається установою, і який надає права, з метою використання його іншою особою та за ч. 4 ст. 358 КК України за кваліфікуючою ознакою використання завідомо підробленого документа.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Порядок отримання доказів, вказаних у ч. 2 ст. 84 КПК України, передбачає дотримання наступних вимог: 1) належний суб`єкт отримання доказів; 2) законність процесуального джерела доказів; 3) дотримання процесуального порядку отримання доказів; 4) дотримання правил фіксації ходу і результатів слідчих (розшукових) і негласних слідчих (розшукових) дій.

За приписами ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, на потерпілого.

У даній справі доводів, які б спростовували надані стороною обвинувачення докази чи викликали сумніви у їх належності та допустимості, стороною захисту не наведено.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчинених нею кримінальних правопорушень, які згідно зі ст. 12 КК України відносяться до категорії кримінальних проступків, дані про особу винної, яка за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не значиться, має на утриманні неповнолітню дитину та раніше не судима.

Обставинами, визначеними ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд визнає: визнання своєї вини, щире каяття.

Обставин, визначених ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , судом не встановлено.

За положенням ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7, зі змінами від 06.11.2009 року, звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. У пункті 2 вказаної постанови зазначено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Враховуючи наведене та конкретні обставини провадження, за яких вчинено діяння, беручи до уваги дані про особу обвинуваченої, наявність пом`якшуючої покарання обвинуваченій обставину, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, за наявності альтернативної санкції ч.1 ст.358 та ч. 4 ст. 358 КК України, суд вважає, що обвинуваченій ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді штрафу.

Суд вважає, що саме таке покарання буде достатнім, справедливим і необхідним для виправлення обвинуваченої та для запобігання вчиненню кримінальним правопорушень як нею, так і іншими особами.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 368-370, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України та призначити ОСОБА_4 за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України покарання у виді штрафу в розмірі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700, 00 гривень (одна тисяча сімсот) гривен.

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та призначити ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 358 КК України покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850, 00 гривень (вісімсот п`ятдесят) гривен.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді штрафу в розмірі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700, 00 гривень (одна тисяча сімсот) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1