Справа № 720/77/23
Провадження № 1-кп/720/64/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2023 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Новоселиця кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0003136 від 12 жовтня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, неодруженого, з повною середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту, затвердженого прокурором 10 січня 2023 року, ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 11 жовтня 2022 року в порушення вимог ст. ст. 14, 15, 16, 18, 19 Кодексу України «Про надра» достовірно знаючи про те, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12 грудня 1994 року № 827 «Про затвердження переліків корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення», сировина піщано-гравійна відноситься до загальнодержавного значення, для видобування якої необхідна наявність спеціального дозволу на користування надрами, на березі р. Прут в адміністративних межах Припрутської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, за допомогою екскаватора марки «Hanomag», моделі «W350D», без державного номерного знаку, який згідно свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_1 належить ОСОБА_6 , здійснив видобуток піщано-гравійної суміші, яку в подальшому завантажив у вантажний автомобіль марки «Renault-Premium 340.19», державний номерний знак НОМЕР_2 .

В результаті дій ОСОБА_5 здійснено незаконне видобування 1,07 м/куб мінерального ресурсу: піщано-гравійної суміші - гравію, піщано-гравійної природи, яка відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення, чим завдав матеріальних збитків державі в особі Боянської сільської ради Чернівецької області на суму 1204 гривень 39 копійок.

Такі дії ОСОБА_5 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 240 КК України, як незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення.

30 січня 2023 року між прокурором та обвинуваченим була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 240 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести обвинувачений. Так, обвинувачений беззастережно визнав свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та зобов`язався відшкодувати завдану злочином матеріальну шкоду в розмірі 1204 гривень 39 копійок протягом 30 днів після набрання вироком законної сили. Сторони кримінального провадження із урахуванням того, що обвинувачений вину повністю визнав, у вчиненому щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, узгодили покарання обвинуваченому за вчинене у виді штрафу в розмірі 3000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки їх невиконання.

В судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості та повернути арештовані транспортні засоби їх власникам, оскільки арештовані по справі транспортні засоби не підлягають спеціальній конфіскації, так як екскаватор марки «Hanomag», моделі «W350D», без державного номерного знаку, за допомогою якого проводилось незаконне видобування гравію, згідно свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_1 належить ОСОБА_6 , який не був обізнаний про незаконну діяльність ОСОБА_5 , а вантажний автомобіль марки «Renault-Premium 340.19», державний номерний знак НОМЕР_2 , хоча і належить обвинуваченому, однак не був залучений до незаконного видобування гравію, а тільки до його перевезення, а тому не є знаряддям вчинення правопорушення, оскільки дії щодо перевезення гравію не охоплюються диспозицією ст. 240 ч. 2 КК України.

Обвинувачений та його захисник також просили затвердити укладену з прокурором угоду про визнання винуватості, посилаючись на те, що вона укладена добровільно, наслідки її укладання та затвердження їм відомі.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

В підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином, внаслідок якого завдана шкода державним інтересам.

Сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений, цілком розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам кримінально-процесуального кодексу України та кримінального кодексу України.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Зважаючи на те, що органом досудового розслідування не здобуто доказів про те, що ОСОБА_6 , який є власником арештованого у справі екскаватора марки «Hanomag», моделі «W350D», без державного номерного знаку, за допомогою якого обвинувачений скоїв незаконне видобування гравію, був обізнаний про незаконну діяльність обвинуваченого, то відповідно до положень ст. 96-2 КК України та ст. 100 ч. 9 КПК України, даний транспортний засіб підлягає поверненню його власнику.

Також, суд погоджується із позицією прокурора про те, що вантажний автомобіль марки «Renault-Premium 340.19», державний номерний знак НОМЕР_2 , хоча і належить обвинуваченому, однак не був залучений до незаконного видобування гравію, а тільки до його перевезення, а тому не підлягає спеціальної конфіскації.

Так, диспозицією ч. 2 ст. 240 КК України встановлена кримінальна відповідальність за незаконне видобування корисних копалин, та за змістом цього закону, злочин є закінченим з моменту видобування корисних копалин.

Наведений склад злочину не передбачає кримінальну відповідальність за перевезення незаконно видобутих корисних копалин, тому автомобіль марки «Renault-Premium 340.19», державний номерний знак НОМЕР_2 , не є знаряддям вчиненого злочину у зв`язку із чим згідно ст. 96-2 КК України та ст. 100 ч. 9 КПК України він не підлягає конфіскації.

Крім того, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини застосування конфіскації майна в конкретному випадку буде відповідати вимогам ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції не просто за умови, якщо така конфіскація формально ґрунтується на вимогах закону, але й за умови, що така законна конфіскація у даній конкретній ситуації не порушує «справедливу рівновагу між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав осіб».

Завдана вчиненим обвинуваченим злочином матеріальна шкода в сумі 1204 гривень 39 копійок істотно нижче ніж вартість автомобіля марки «Renault-Premium 340.19», державний номерний знак НОМЕР_2 , тобто вони не співрозмірними між собою.

Такий висновок суду в частині відмови у застосуванні спецконфіскації автомобіля марки «Renault-Premium 340.19» узгоджується із судовою практикою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду (справи № 366/3484/16-к, № 366/1872/17, № 723/1280/20) у провадженнях з подібними обставинами.

Вилучений по справі гравій відповідно до п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України підлягає конфіскації в дохід держави, а наявні по справі судові витрати згідно ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 30 січня 2023 року про визнання винуватості між прокурором Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 240 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі 3000 (трьох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 51000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень.

Вилучений по справі гравій в об`ємі 1,07 м/куб, який зберігається на території КП «Новоселицька тепломережа», та експериментальні зразки гравію в кількості 33,6 кг, які зберігаються у відділенні поліції № 6 м. Новоселиця Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області, після набрання вироком законної сили, конфіскувати в дохід держави.

Речові докази кримінального провадження:

- екскаватор марки «Hanomag», моделі «W350 D», без державного номерного знаку, свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_1 та вантажний автомобіль марки «Renault-Premium 340.19», державний номерний знак НОМЕР_2 , які зберігаються у ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили, вважати повернутими власникам або законним володільцям, знявши з них арешт накладений ухвалами слідчого судді Новоселицького районного суду від 17 жовтня 2022 року.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення судової експертизи по справі в розмірі 1510 (одної тисячі п`ятсот десять) гривень 24 копійки.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Вирок на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Чернівецького апеляційного суду через Новоселицький районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення копії вироку.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити учасникам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1