Справа № 559/2718/22
Провадження № 1-кп/559/265/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 листопада 2022 року м. Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дубенського міськрайонного суду Рівненської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000387від 08.09.2022 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , уродженець с. Савчуки, Дубенського (раніше Радивилівського) району, Рівненської області, громадянин України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючий, не депутат, одружений, раніше не судимий, на утриманні має повнолітню дитину - інваліда ІІ групи, зареєстрований та проживаючий в АДРЕСА_1 ,

- за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України,

встановив:
08 вересня 2022 року, близько 12:27 год, водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «Volkswagen 70X02A», реєстраційний номер НОМЕР_2 , по вул. Данила Галицького, 20, в м.Дубно, рухаючись зі сторони вул. Забрама в напрямку вул. Замкова, не надав переваги в русі та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , яка перетинала проїзну частину дороги по нерегульованому пішохідному переході з права на ліво по ходу руху автомобіля. Дана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_4 вимоги Правил дорожнього руху України, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, а саме: 18.1 водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді: закрита черепно-мозкова травма, лінійний перелом лобної кістки, що поширюється на тім`яну та праву скроневу з переходом на пірамідки, перелом стінки основної пазухи, забій головного мозку, травматичний субарахноїдальний крововилив, які згідно п.2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» (Наказ №6 МОЗ України від 17.01.1995 року) відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому визнав, щиро розкаявся. Повідомив, що ДТП сталося за його вини. З потерпілою примирився. Зазнавив, що має повнолітнього сина інваліда ІІ грипи.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, згідно якої просить розгляд справи провести без її участі На даний час із ОСОБА_4 примирилася, їй відшкодовано матеріальні та моральні збитки, витрати на лікування. Обираючи міру покарання просить застосувати обвинуваченому най м`якший вид покарання.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений правильно розуміють зміст цих обставин і відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, а здійснити розгляд справи в порядку ч. 3 ст.349 КПК України.

Суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки він своїми діями керуючи транспортним засобом порушив правила дорожнього руху, що спричинило потерпілій тяжке тілесне ушкодження.

При призначенні обвинуваченій покарання, суд, на підставі ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, особу обвинуваченого, який не працює, не є інвалідом, раніше не судимий. В якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди. Також суд враховує позицію потерпілої, яка просить застосувати до ОСОБА_4 найм`якшу міру покарання. Обставин, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено. З урахуванням обставин кримінального провадження і даних про особу обвинуваченого, суд приходить до переконання про необхідність призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України без позбавлення права керування транспортними засобами.

Враховуючи особу обвинуваченого, його ставлення до скоєного кримінального правопорушення, який розкаявся у вчиненому, суд вважає, що його виправлення можливе без реального відбування покарання, тому суд на підставі ст. 75 КК України звільняє ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, покладаючи на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Судові витрати на залучення експерта для проведення експертизи у сумі 1132, 68 грн стягнути з обвинуваченого.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлено, запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Керуючись ч. 2 ст. 286 КК України, ст. 100, ч. 2 ст. 124, ч. 3 ст. 349, ст.ст. 368-370, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавлення керування транспортними засобами.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, поклавши на нього наступні обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази: DVD-R диск залишити при матеріалах справи;

автомобіль марки «Volkswagen 70X02A», реєстраційний номер НОМЕР_2 , вважати повернутим ОСОБА_4 згідно збереженої розписки.

Стягнути з ОСОБА_4 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , витрати на проведення експертизи в розмірі 1132 (одна тисяча сто тридцять два) гривні 68 копійок в дохід держави.

На вирок суду протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду та дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1