Справа № 487/3331/21
Провадження № 1-кп/487/248/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2023 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за №0000401 від 21.04.2020 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, є громадянином України, має середню спеціальну освіту, перебуває у зареєстрованому шлюбі, має на утриманні неповнолітню дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює не офіційно кур`єром, раніше судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживав за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч.4 ст. 187, ч.4 ст. 189, ч.2 ст. 307 КК України,

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Миколаєві, є громадянином України, має середню спеціальну освіту, в зареєстрованому шлюбі не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , працює не офіційно водієм таксі, раніше судимий, зареєстрований та фактично проживав за адресою АДРЕСА_3 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч.4 ст. 187, ч.4 ст. 189, ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 307 КК України

ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 146 КК України,

за участю сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_8 ,

захисників - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

обвинувачених - ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7

Встановив :

Заводським районним судом м. Миколаєва здійснюється судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч.4 ст. 187, ч.4 ст. 189, ч.2 ст. 307 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч.4 ст. 187, ч.4 ст. 189, ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 307 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 146 КК України.

06.04.2023 до суду надійшло клопотання прокурора ОСОБА_8 про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на 60 діб. В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що ризики, передбачені п.1,2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати, не зменшилися, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання, зазначила, що оскільки до закінчення строку дії попередньої ухвали судовий розгляд не може бути завершений, ризики зазначені у клопотанні не зменшилися та не перестали існувати, просила продовжити строк тримання обвинувачених під вартою на 60 діб.

Захисник ОСОБА_9 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що прокурором не надано доказів на підтвердження його аргументів щодо існування ризиків. Просив врахувати, що у ОСОБА_3 на утриманні є дружина та дитина, та змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав доводи захисника, просив змінити запобіжний захід.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_10 заперечував проти задоволення клопотання прокурора посилаючись на те, що ОСОБА_5 тривалий час утримується під вартою та зі спливом часу ризики, які існували раніше, зменшуються але прокурором не надано доказів того, що ризики продовжують існувати. Звернув увагу суду на те, що прокурором не обґрунтовано у клопотання неможливість застосування до ОСОБА_12 більш м`якого запобіжного заходу. Зазначив, що неявка потерпілих та їх представника не перешкоджає суду визначити розмір застави. Посилаючись на викладене та наявність у ОСОБА_5 пом`якшуючих обставин, просив суд визначити розмір застави, передбачений положеннями КПК України, як альтернативного запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав доводи свого захисника.

Захисник ОСОБА_11 та обвинувачений ОСОБА_7 просили вирішити клопотання прокурора на розсуд суду.

Вислухавши думки учасників судового провадження суд приходить до наступного.

Органом досудового розслідування ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч.4 ст. 187, ч.4 ст. 189, ч.2 ст. 307 КК України, ОСОБА_5 - у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч.4 ст. 187, ч.4 ст. 189, ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 26.11.2020 р. відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого неодноразово продовжувався ухвалами слідчих суддів.

Ухвалою слідчого судді від 26.11.2020 р. відносно ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого неодноразово продовжувався ухвалами слідчих суддів.

Ухвалами Заводського районного суду м. Миколаєва обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_5 продовжувався строк тримання під вартою, який відповідно до ухвали від 15.02.2023 закінчується 15.04.2023.

Положеннями статті 331 КПК України визначено, що під час судового розгляду вирішення питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Виходячи з положень статті 199 КПК України, яка визначає порядок продовження строку тримання під вартою, суд, при розгляді клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою в ході судового розгляду, крім обставин зазначених у ст.. 194 КПК України, повинен встановити: чи наявні обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; - чи наявні обставини, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали.

В судовому засіданні встановлено, що обґрунтованість підозри ОСОБА_3 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень перевірялась під час вирішення питання слідчими суддями при обранні запобіжного заходу. Таким чином, обставини, обов`язковість доведення, яких передбачена ч.1 ст. 194 КПК України, були встановлені слідчим суддею при обранні запобіжного заходу.

Прокурором в судовому засіданні доведено, що: - заявлені при обранні запобіжних заходів ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, не зменшилися та не перестали існувати, оскільки обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу не змінилися, судовий розгляд не завершено, свідки судом не допитані, а тяжкість злочинів в скоєнні яких обвинувачуються ОСОБА_3 та ОСОБА_5 дає підстави вважати, що з метою ухилення від кримінальної відповідальності обвинувачені можуть переховуватися від суду, або вчинити інше кримінальне правопорушення, існує реальна загроза здійснення тиску з боку обвинувачених на потерпілих та свідків з метою надання ними показів, які їх виправдовують.

Суд враховує особливу тяжкість кримінальних правопорушень у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , а також відомості про їх особи. ОСОБА_3 - до затримання офіційно не працював, одружений, має на утриманні малолітню дитину, раніше неодноразово судимий, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. ОСОБА_5 - не має офіційного місця роботи, не одружений, має малолітню дитину, раніше неодноразово судимий, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Суд вважає, що саме такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою забезпечить виконання обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_5 покладених на них процесуальних обов`язків, позбавить їх можливості переховуватись від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні чи продовжити кримінальне правопорушення або вчинити інше кримінальне правопорушення. Запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів не можливо, оскільки будь-які більш м`які види запобіжного заходу не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки обвинувачених та запобігти вказаним ризикам.

Посилання захисника ОСОБА_9 на наявність у ОСОБА_3 стійких соціальних зв`язків (наявність дружини та дитини), як на підставу для зміни запобіжного заходу на домашній арешт, судом оцінюються критично, оскільки на думку суду наявність таких обставин не є достатнім стримуючим фактором для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Доводи захисника ОСОБА_10 щодо можливості визначення розміру застави, суд оцінює критично, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, що згідно з приписами ч.4 ст. 183 КПК України, надає суду право не визначати розмір застави.

З урахуванням того, що до завершення строку дії попередньої ухвали про продовження строку тримання обвинувачених під вартою судовий розгляд не може бути завершений, а також те, що обставини по справі з часу обрання та продовження запобіжних заходів не змінилися, а ризики, передбачені п.п. 1,2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України не перестали існувати, суд вважає, що застосування до обвинувачених більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити їх належної процесуальної поведінки, та вважає обґрунтованим і виправданим подальше тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

Керуючись ст.ст. 177, 331, 393, 395 КПК України, суд

Ухвалив:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжних заходів - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , строк тримання під вартою на 60 діб - до 08.06.2023 року включно з утриманням в Державній установі "Миколаївський слідчий ізолятор"

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , строк тримання під вартою на 60 діб - до 08.06.2023 року включно, з утриманням в Державній установі "Миколаївський слідчий ізолятор".

Копію ухвали направити до ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор».

Ухвала суду в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя : ОСОБА_1