Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 357/1874/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2022 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглядаючи у м. Біла Церква, у відкритому судовому засіданні, кримінальне провадження № 0002934, яке внесене до ЄРДР 26 листопада 2021 року, відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 127 КК України,

В С Т А Н О В И В:

згідно із обвинувальним актом, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачувалися за ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 122 КК України, тобто умисному середньої тяжкості тілесному ушкодженні, а саме умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, вчинене за попередньою змовою групою осіб, а також за ч. 2 ст. 127 КК України, тобто в катуванні, а саме умисному заподіянні сильного фізичного болю та моральних страждань шляхом вчинення насильницьких дій з метою примусити потерпілого вчинити дії, що суперечать його волі, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

В судовому засіданні, надійшла заява від потерпілого ОСОБА_4 , яка датована 20 жовтня 2022 року, у якій він відмовився від обвинувачення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 122 КК України.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 477 КПК України, кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, дізнавачем, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених: частиною першою статті 122 КК України (умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження без обтяжуючих обставин)…

Отже, кримінальне провадження, яке розпочате за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, підлягає закриттю за заявою потерпілого, як таке що здійснюється у формі приватного обвинувачення.

Таким чином, з огляду на заяву потерпілого ОСОБА_4 , суд, кримінальне провадження № 0002934, яке внесене до ЄРДР 26 листопада 2021 року, відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 127 КК України, - закриває, в частині обвинувачення за ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 122 КК України, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відмовою потерпілого від обвинувачення.

Разом з тим, прокурором ОСОБА_3 заявлене клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 та ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, мотивуючи це тим, що вони обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КПК України, наразі, продовжують існувати ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив обрати йому домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_6 заперечував проти застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив обрати йому домашній арешт.

Захисник ОСОБА_7 підтримав своїх підзахисних, надав правове обґрунтування, посилався на те, що названий прокурором ризик не є достатнім, для застосування найбільш суворого запобіжного заходу, у виді тримання під вартою.

Судом установлено, що згідно із обвинувальним актом ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачуються за ч. 2 ст. 127 КПК України.

Згідно із ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 серпня 2022 року, продовжений строк дії, застосованого до ОСОБА_6 та ОСОБА_5 запобіжного заходу, у виді тримання під вартою, строком на шістдесят днів, тобто до 21 жовтня 2022 року включно.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК України, вирішення питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно із ч. 3 ст. 331 КПК України, за наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно із ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно із ч. 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Прокурор ОСОБА_3 , при обґрунтуванні необхідності тримання під вартою ОСОБА_5 , посилався на ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд вважає їх доведеними.

Судом установлено, що ОСОБА_5 раніше не судимий, не працює, сім`ї та утриманців не має, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 127 КК України, за найтяжчий із яких передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

На думку суду, все викладене, в сукупності, свідчить, що зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_5 , відсутність стримуючих факторів він може, з метою уникнення відповідальності здійснити спроби втечі та переховування від суду, впливу на потерпілих та свідків, а також може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Суду доведено, що з огляду на ступінь ризику переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та/або суду, який є високим, факт порушення ним умов домашнього арешту, неявки за викликом до суду, насильницький характер злочинів у яких він обвинувачується, запобігти установленим ризикам передбаченим п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, іншими запобіжними заходами, аніж тримання під вартою, неможливо.

Відповідно до п. 1, 3 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд не визначає ОСОБА_5 розмір застави.

Прокурор ОСОБА_3 , при обґрунтуванні необхідності тримання під вартою ОСОБА_6 , посилався на ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд вважає їх доведеними.

Судом установлено, що ОСОБА_6 раніше не судимий, не працює, сім`ї та утриманців не має, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 127 КК України, за найтяжчий із яких передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

На думку суду, все викладене, в сукупності, свідчить, що зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 , відсутність стримуючих факторів він може, з метою уникнення відповідальності здійснити спроби втечі та переховування від суду, впливу на потерпілих та свідків, а також може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Суду доведено, що з огляду на ступінь ризику переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та/або суду, допущені порушення умов домашнього арешту, насильницький характер злочинів у яких він обвинувачується, запобігти установленим ризикам передбаченим п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, іншими запобіжними заходами, аніж домашній арешт в нічний час, неможливо.

Відповідно до п. 1, 3 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд не визначає ОСОБА_6 розмір застави.

Отже, керуючись ст. 183, 189-191, 284, 331 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

заяву потерпілого ОСОБА_4 про відмову від обвинувачення, - задовольнити.

Кримінальне провадження № 0002934, яке внесене до ЄРДР 26 листопада 2021 року, відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 127 КК України, - закрити, в частині обвинувачення за ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 122 КК України, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відмовою потерпілого від обвинувачення.

Клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування до обвинувачених запобіжного заходу у виді тримання під вартою, - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , строком на шістдесят днів, тобто до 18 грудня 2022 року, включно.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 , строком на шістдесят днів, тобто до 18 грудня 2022 року, включно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду, в порядку встановленому законом, протягом п`яти днів з дня її оголошення, обвинуваченим, захисником, прокурором.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили в порядку визначеному ст. 532 КПК України.

Повний текст ухвали проголошений 25 жовтня 2022 року о 08:40 год.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1