Справа № 456/518/23
Провадження № 1-кп/456/199/2023
ВИРОК

іменем України

"07" березня 2023 р. Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_4 ,

законного представника неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_5

захисника неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

представника Служби в справах дітей

Стрийської РДА ОСОБА_8

представника сектору ЮП Стрийського РУП

ГУНП у Львівській області ОСОБА_9

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий кримінальне провадження щодо неповнолітньої обвинуваченої

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки, зареєстрованої та проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , студентки 3 курсу Державного навчального закладу «Вище професійно училище №34 м. Стрий», не одруженої, раніше не судимої,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 357, ч.3 ст. 357, ч.1 ст. 185, ч.4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

Формулювання обвинувачення та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, які передбачають відповідальність за кримінальні правопорушення, винною у вчиненні яких визнається обвинувачена.

07.02.2022, точної години досудовим розслідуванням не встановлено, неповнолітня ОСОБА_4 , знаходилась у кімнаті АДРЕСА_2 , де вона проживає під час навчання разом із неповнолітньої потерпілою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Перебуваючи у вказаній кімнаті ОСОБА_4 , побачила банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка знаходилась у сумці чорного кольору, та належить ОСОБА_7 , в цей час у неї виник умисел на таємне її викрадення з метою подальшого зняття грошових коштів без відома потерпілої. Надалі, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на протиправне заволодіння чужим майном, переслідуючи корисливий мотив, з метою власного збагачення, усвідомлюючи, що пластикова банківська картка відається банківською установою, а згідно зі ст. 1 Закону України «Про інформацію», ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, та протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх негативні наслідки і бажаючи їх настання, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрала банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , власником якої є ОСОБА_7 , з метою подальшого зняття грошових коштів без її відома, та якою надалі розпорядилася на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 викрала офіційний документ, з корисливих мотивів, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України.

Крім цього, 07.02.2022, точної години досудовим розслідуванням не встановлено, неповнолітня ОСОБА_4 , знаходилась у кімнаті АДРЕСА_2 , де вона проживає під час навчання разом із неповнолітньою потерпілою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Перебуваючи у вказаній кімнаті, ОСОБА_4 побачила паспорт громадянки України, який знаходився у сумці чорного кольору, та який належить ОСОБА_7 , в цей час у неї виник умисел на таємне його викрадення. Надалі, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що паспорт громадянки України видається Територіальним підрозділом державної міграційної служби України за місцем проживання, посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України, відповідно до п.1 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою ВРУ від 26 червня 1992 року №5294-УІ/ГУ, тобто являється універсальним офіційним документом, та протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх негативні наслідки і бажаючи їх настання, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрала паспорт громадянки України ОСОБА_7 , яким надалі розпорядилася на власний розсуд, а саме приховала від потерпілої, за адресою свого проживання.

Таким чином, ОСОБА_4 , незаконно заволоділа паспортом, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 357 КК України.

Крім цього, неповнолітня ОСОБА_4 , у період з 07 лютого 2022 року по 26 лютого 2022 року, маючи в розпорядженні раніше викрадену нею банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , власником якої є неповнолітня ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаючи пін-код до картки, та те, що на неї нарахована стипендія за навчання у Державному начальному закладі «Вище професійне училище № 34 м. Стрий», будучи обізнаною з правилами нарахування стипендійного забезпечення, оскільки навчається у тому ж навчальному закладі, у неї виник злочинний умисел на вчинення крадіжки чужого майна, а саме грошових коштів у виді стипендійного забезпечення. Надалі, неповнолітня ОСОБА_4 реалізовуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на протиправне заволодіння чужим майном, переслідуючи корисливий мотив, з метою власного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх негативні наслідки і бажаючи їх настання, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрала грошові кошти потерпілої на загальну суму за наступних обставин, а саме: 07.02.2022 о 14:50 год., ОСОБА_4 , знаходилась поблизу будинку №57, по вул. Шевченка, м. Стрия Львівської області, де скористалась банкоматом №2801, з банківської картки потерпілої АТ «Приватбанк» № НОМЕР_1 здійснила зняття готівкових коштів в сумі 2200 гривень; 24.02.2022 о 14:06 год., ОСОБА_4 знаходилась в приміщенні будинку АДРЕСА_3 , де здійснила покупку товару на суму 128 гривень, за який розрахувалась коштами з банківської картки потерпілої АТ «Приватбанк» № НОМЕР_1 ; 24.02.2022 о 13:49 год. ОСОБА_4 , знаходячись у приміщенні магазину «Рукавичка» в смт. Славське Стрийського району Львівської області, де здійснила покупку товару на суму 41 гривень 99 копійок, який розрахувалась коштами з банківської картки потерпілої АТ Приватбанк» № НОМЕР_1 ; 26.02.2022 о 10:40 год. ОСОБА_4 , знаходячись у м.Львові (більш точної адреси під час досудового розслідування не встановлено), скориставшись банкоматом №01300013, з банківської картки потерпілої АТ «Приватбанк» № НОМЕР_1 здійснила зняття готівкових коштів в сумі 1200 гривень (двома банківськими операціями); тим самим розпорядилась викраденими грошовими коштами на власний розсуд. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 завдала матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_7 на загальну суму 3 569,99 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 таємно викрала чуже майно (вчинила крадіжку), тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.

Крім цього, неповнолітня ОСОБА_4 , у період з 30 березня 2022 року по 29 вересня 2022 року, маючи в розпорядженні раніше викрадену нею банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , власником якої є неповнолітня ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаючи пін-код до картки, та те, що на неї нарахована стипендія за навчання у Державному начальному закладі «Вище професійне училище № 34 м. Стрий», будучи обізнаною з правилами нарахування стипендійного забезпечення, оскільки навчається у тому ж навчальному закладі, у неї виник злочинний умисел на вчинення крадіжки чужого майна, а саме грошових коштів у виді стипендійного забезпечення. Надалі, неповнолітня ОСОБА_4 , в умовах воєнного стану, повторно, реалізовуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на протиправне заволодіння чужим майном, переслідуючи корисливий мотив, з метою власного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх негативні наслідки і бажаючи їх настання, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрала грошові кошти потерпілої на загальну суму за наступних обставин, а саме: 30.03.2022 о 16:40 год. ОСОБА_4 , знаходячись у м. Львові (більш точної адреси під час досудового розслідування не встановлено), скористалась банкоматом №01300013, з банківської картки потерпілої АТ «Приватбанк» № НОМЕР_1 здійснила зняття готівкових коштів в сумі 900 гривень «чотирма банківськими операціями); 04.04.2022, ОСОБА_4 , о 15:00 год., знаходячись у м. Львові (більш точної адреси під час досудового розслідування не встановлено), скориставшись банкоматом №01300013, з банківської картки потерпілої АТ «Приватбанк» № НОМЕР_1 здійснила зняття готівкових коштів в сумі 400 гривень (двома банківськими операціями); 22.04.2022 о 10:32 год. ОСОБА_4 знаходилась у м. Львові (більш точної адреси під час досудового розслідування не встановлено), скориставшись банкоматом №01300013, з банківської картки потерпілої АТ «Приватбанк» № НОМЕР_1 здійснила зняття готівкових коштів в сумі 1250 гривень (двома банківськими операціями); 23.05.2022 о 20:35 год. ОСОБА_4 знаходилась у с.Тухля Стрийського району Львівської області (більш точної адреси під час досудового розслідування не встановлено), здійснила покупку товару на суму 161 гривня, за який розрахувалась коштами з банківської картки потерпілої АТ «Приватбанк» № НОМЕР_1 ; 24.05.2022 о 20:19 год. ОСОБА_4 знаходилась у с.Тухля Стрийського району Львівської області (більш точної адреси під час досудового розслідування не встановлено), здійснила покупку товару на суму 71 гривня, за який розрахувалась коштами з банківської картки потерпілої АТ «Приватбанк» № НОМЕР_1 ; 24.05.2022 о 20:38 год. ОСОБА_4 знаходилась у с. Тухля Стрийського району Львівської області (більш точної адреси під час досудового розслідування не встановлено), здійснила покупку товару на суму 143 гривні, за який розрахувалась коштами з банківської картки потерпілої АТ «Приватбанк» № НОМЕР_1 ; 25.05.2022 о 15:39 год. ОСОБА_4 знаходилась за адресою вул. І.Франка, 55 Б, смт, Славське Стрийського району Львівської області, здійснила покупку товару на суму 38 гривень, за який розрахувалась коштами з банківської картки потерпілої АТ «Приватбанк» № НОМЕР_1 ; 25.05.2022 о 15:57 год. ОСОБА_4 знаходилась у м. Львові (більш точної адреси під час досудового розслідування не встановлено), скористалась банкоматом №01300013, з банківської картки потерпілої АТ «Приватбанк» № НОМЕР_1 здійснила зняття готівкових коштів в сумі 900 гривень; 26.06.2022 о 11:44 год. ОСОБА_4 перебувала за адресою будинок АДРЕСА_4 , де скориставшись банкоматом №7111, з банківської картки потерпілої АТ «Приватбанк» № НОМЕР_1 здійснила зняття готівкових коштів в сумі 1200 гривень; 27.06.2022 о 16:43 год. ОСОБА_4 знаходилась у м. Львові (більш точної адреси під час досудового розслідування не встановлено), скористалась банкоматом №01300013, з банківської картки потерпілої АТ Приватбанк» № НОМЕР_1 здійснила зняття готівкових коштів в сумі 150 гривень (двома банківськими операціями); 30.07.2022 о 11:04 годині, ОСОБА_4 знаходилась за адресою вул. І.Франка, 55 Б, смт.Славське Стрийського району Львівської області, де здійснила покупку товару на суму 90 гривень, за який розрахувалась коштами з банківської картки потерпілої АТ «Приватбанк» № НОМЕР_1 ; 30.07.2022 о 11:32 год. ОСОБА_4 знаходилась у смт.Славське Стрийського району Львівської області (більш точної адреси під час досудового розслідування не встановлено), скористалась банкоматом №А1301826, з банківської картки потерпілої АТ «Приватбанк» № НОМЕР_1 здійснила зняття готівкових коштів в сумі 1300 гривень (двома банківськими операціями); 30.08.2022 о 15:49 год. ОСОБА_4 знаходилась у смт. Славське Стрийського району Львівської області (більш точної адреси під час досудового розслідування не встановлено), скористалась банкоматом №А1301826, з банківської картки потерпілої АТ «Приватбанк» № НОМЕР_1 здійснила зняття готівкових коштів в сумі 1350 гривень трьома банківськими операціями); 28.09.2022 о 17:30 та о 18:25 год. ОСОБА_4 , перебувала за адресою будинок №7/1 на проспекті В.Чорновола у м.Стрий Львівської області, де здійснила покупку товару на суму 179 гривень, за який розрахувалась коштами з банківської картки потерпілої АТ «Приватбанк» № НОМЕР_1 ; 29.09.2022 о 10:59 год. ОСОБА_4 перебувала біля будинку №57, по вул. Шевченка м.Стрия Львівської області, де скориставшись банкоматом №2801, з банківської картки потерпілої АТ «Приватбанк» № НОМЕР_1 здійснила зняття готівкових коштів в сумі 200 гривень; 29.09.2022 о 11:06 год. ОСОБА_4 перебувала за адресою будинок №7/1 на проспекті В.Чорновола у м.Стрий Львівської області, де здійснила покупку товару на суму 34 гривні, за який розрахувалась коштами з банківської картки потерпілої АТ «Приватбанк» № НОМЕР_1 ; 29.09.2022 о 11:47 годині, ОСОБА_4 перебувала біля будинку №57 по вул. Шевченка, у м.Стрий Львівської області, де скористалась банкоматом №2801, з банківської картки потерпілої АТ «Приватбанк» № НОМЕР_1 здійснила зняття готівкових коштів в сумі 600 гривень; 29.09.2022 о 10:38 год. ОСОБА_4 перебувала у приміщенні супермаркету «Рукавичка» у м.Стрий (більш точної адреси під час досудового розслідування не встановлено) здійснила покупку товару на суму 140 гривень, за який розрахувалась коштами з банківської картки потерпілої АТ «Приватбанк» № НОМЕР_1 ; 29.09.2022 о 17:53 год. ОСОБА_4 перебувала у приміщенні магазину «Бос Бургер», у м.Стрий (більш точної адреси під час досудового розслідування не встановлено) здійснила покупку товару на суму 35 гривень, за який розрахувалась коштами з банківської картки потерпілої АТ «Приватбанк» № НОМЕР_1 ; 29.09.2022 о 18:02 год. ОСОБА_4 перебувала у приміщенні супермаркету «АТБ» у м.Стрий (більш точної адреси під час досудового розслідування не встановлено), де здійснила покупку товару на суму 61 гривня, за який розрахувалась коштами з банківської картки потерпілої АТ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , тим самим розпорядилась викраденими грошовими коштами на власний розсуд. Своїми умисними протиправними діями неповнолітня ОСОБА_4 завдала матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_7 на загальну суму 9202,00 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 таємно викрала чуже майно (вчинила крадіжку), повторно, в умовах воєнного стану, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України.

Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначена міра покарання.

У кримінальному провадженні № 0000624 від 21.10.2022, 26 січня 2023 року між прокурором ОСОБА_3 та неповнолітньою обвинуваченою ОСОБА_4 , в присутності законного представника ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 укладено угоду про визнання винуватості, згідно з вимогами ст.ст. 468, 469, 470, 472 КПК України. Відповідно до умов даної угоди прокурор та неповнолітня обвинувачена ОСОБА_4 в присутності її законного представника ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_6 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення та його правової кваліфікації та, враховуючи ступінь тяжкості вчинених неповнолітньою ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, особу обвинуваченої, її позитивні характеристики з місця навчання та проживання, наявність обставин, що пом`якшують покарання: щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення неповнолітньою, повне відшкодування шкоди потерпілій та відсутність обставин, які обтяжують покарання, сторони погодилися на призначення покарання неповнолітній ОСОБА_4 за вчинені нею кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 357, ч.3 ст. 357, ч.1 ст. 185, ч.4 ст. 185 КК України: за ч.1 ст.357 КК України покарання у вигляді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень (з врахуванням ст. 99 КК України); за ч.3 ст. 357 КК України покарання у вигляді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень (з врахуванням ст. 99 КК України); за ч.1 ст. 185 КК України покарання у вигляді громадських робіт, тривалістю 80 годин (з врахуванням ст. 100 КК України); за ч.4 ст. 185 КК України покарання у вигляді 5 років позбавлення волі (з врахуванням ст. 102 КК України). Згідно із ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворих покарань більш суворим призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. Згідно з ч.ч.2,3 ст. 75, ст.104 КК України сторонами узгоджено звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї судом обов`язки, передбачені ст. 76 КК України. У даній угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, а також наслідки її невиконання, які роз`яснені неповнолітній обвинуваченій ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_6 та її законному представнику ОСОБА_5 , в угоді зазначено дату її укладення та вона скріплена підписами сторін.

Процесуальна позиція обвинуваченої. Думка учасників судового провадження щодо затвердження угоди.

Обвинувачена ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні визнала себе винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 357, ч.3 ст. 357, ч.1 ст. 185, ч.4 ст. 185 КК України, в обсязі підозри та обвинувачення, дала згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання. Просить угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги КПК України і КК України, просить угоду про визнання винуватості затвердити і призначити неповнолітній обвинуваченій ОСОБА_4 узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання.

Законний представник неповнолітної ОСОБА_5 не заперечив щодо затвердження угоди про визнання винуватості.

Захисник ОСОБА_6 не заперечила щодо затвердження угоди про визнання винуватості.

Потерпіла ОСОБА_7 не заперечила щодо затвердження даної угоди та зазначила, що матеріальна шкода їй відшкодована.

Представник Служби в справах дітей Стрийської РДА ОСОБА_8 просить суд затвердити угоду. Представник сектору ЮП Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 просить суд затвердити угоду.

Мотиви, з яких суд виходить при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК та КК України і положення закону, якими керується.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

При цьому, як передбачено п.1 ч.4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди (ст. 469 КПК України).

Суд, на виконання вимог ст. 474 КПК України, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості. Судом з`ясовано, що будь-яких скарг під час кримінального провадження не подавалося.

Також судом з`ясовано, що неповнолітня обвинувачена ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, укладеної з прокурором, характер обвинувачень, щодо яких визнає себе винною, цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_4 за ч.1 ст. 357, ч.3 ст. 357, ч.1 ст. 185, ч.4 ст. 185 КК України є правильною. Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним. Взяті неповнолітньою обвинуваченою ОСОБА_4 на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.

Висновок щодо можливості затвердження угоди про визнання винуватості.

З огляду на викладене, враховуючи пом`якшуючі обставини, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, вчинення кримінальних правопорушень неповнолітньою, повне відшкодування шкоди потерпілій, відсутність обтяжуючих обставин, суд вбачає наявність фактичних підстав для доведення винуватості неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 357, ч.3 ст. 357, ч.1 ст. 185, ч.4 ст. 185 КК України та затвердження угоди про визнання винуватості.

Мотиви призначення покарання.

Суд вважає, що погоджений сторонами вид та розмір покарання відповідає вимогам, передбаченим ст.ст. 50,65 КК України.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, вчинення кримінальних правопорушень неповнолітньою та відшкодування завданої шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

Суд зазначає, що узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та даним про особу обвинуваченої, відповідають загальним засадам призначення покарання, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченій узгодженого сторонами угоди покарання.

У кримінальних провадженнях № 205/7091/16-к у постанові від 17 жовтня 2019 року, № 206/5073/15-к у постанові від 12 вересня 2018 року Верховний Суд наголосив, що поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, спосіб їх вчинення, мету та мотив вказаних діянь, а також те, що обвинувачена повністю визнала себе винною у вчиненні кримінальних правопорушень, розкаюється у вчиненому, а також обставини, що пом`якшують покарання, якими на думку суду, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, вчинення кримінальних правопорушень неповнолітньою, повне відшкодування шкоди потерпілій, відсутність обтяжуючяих обставин, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором ОСОБА_3 та неповнолітньою обвинуваченою ОСОБА_4 , в присутності законного представника ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 та призначити узгоджене сторонами непонолітній ОСОБА_4 остаточне покарання, з застосуванням ст.70 КК України у виді позбавлення волі, при цьому звільнивши обвинувачену ОСОБА_4 від відбування покарання, з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 рік.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався. Цивільний позов у справі не заявлено.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 369-371,373, 374, 469, 474, 475 КПК України, суд

у х в а л и в :

Угоду про визнання винуватості від 26 січня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000624 від 21.10.2022, укладену між прокурором Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_3 та неповнолітньою обвинуваченою ОСОБА_4 , в присутності законного представника ОСОБА_5 та захисника неповнолітньої - ОСОБА_6 затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 357, ч.3 ст. 357, ч.1 ст. 185, ч.4 ст. 185 КК України, й призначити їй покарання:

за ч.1 ст.357 КК України у виді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 /п`ятсот десять/ гривень;

за ч.3 ст. 357 КК України у виді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 /п`ятсот десять/ гривень;

за ч.1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт, строком 80 /вісімдесят/ годин;

за ч.4 ст. 185 КК України у вигляді 5 /п`яти/ років позбавлення волі.

Згідно із ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворих покарань більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 /п`ять/ років.

Відповідно до ст. ст. 104, 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 ( один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та навчання.

Речові докази: паспорт громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_7 повернути потерпілій ОСОБА_7 , розписки залишити при матеріалах кримінального провадження.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченій та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуючий суддя ОСОБА_1