Справа №592/3608/22 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/479/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних провадженнях
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами засудженої ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 червня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання, -

ВСТАНОВИЛА:

До Ковпаківського районного суду м. Суми звернулася засуджена ОСОБА_6 з клопотанням, в якому просить застосувати до неї ч.5 ст.72 КК України та зарахувати строк попереднього ув`язнення у строк відбування покарання.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 червня 2022 року в задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_6 було відмовлено.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що згідно положень ч.2 ст.11, ст.18 КВК України, ДУ «Сумський слідчий ізолятор», де засуджена ОСОБА_6 певний час перебуває, не є місцем відбування покарання останньої, а Ковпаківським районним судом м. Суми не ухвалювалось жодних обвинувальних вироків щодо ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, де було застосоване попереднє ув`язнення до засудженої. За таких обставин, клопотання засудженої не підсудне Ковпаківському районному суду м. Суми та задоволенню не підлягає.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, засуджена ОСОБА_6 та адвокат ОСОБА_7 подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою зарахувати строк попереднього ув`язнення у строк відбування покарання.

В обґрунтування своїх вимог, апелянти вказують, що під час вирішення питання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання при її призначенні, а також під час приведення судових рішень у відповідність до положень Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-УІІІ «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» суди зобов`язані забезпечувати точне й неухильне дотримання законодавства, своєчасний та якісний розгляд відповідних клопотань, керуватися Конституцією України. Кримінальним кодексом України, Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Крім того, зазначають, що засуджена фактично перебуває в ДУ «Сумський слідчий ізолятор» строк її утримання у даній установі повинен зараховуватись до строку відбутого покарання. Одночасно названа державна установа знаходиться на території Ковпаківського району міста Суми, отже своє звернення до Ковпаківського районного суду міста Суми засуджена вважає правомірним.

Так, розгляд даного кримінального провадження було призначено на 06 квітня 2023 року на 09:00 годину.

Відповідно до довідки ДУ «Сумський слідчий ізолятор» від 09.02.2023 року, засуджена ОСОБА_6 05.12.2022 року звільнена з ДУ «Сумський слідчий ізолятор» по відбуттю покарання, проте про наявність своєї апеляційної скарги та про відкриття провадження була обізнана і до апеляційного суду на визначену дату не прибула.

Адвокат ОСОБА_7 враховуючи такі обставини заявив клопотання про розгляд справи за і його відсутність.

При вирішенні питання щодо можливості здійснення апеляційного розгляду за відсутності апелянта, апеляційний суд враховує наступне.

Так, засуджена ОСОБА_6 була повідомлена про розгляд її апеляційної скарги належним чином про, що свідчить рекомендоване повідомлення наявне у справі, а у своїй апеляційній скарзі не ставила питання про розгляд справи з її участю, за таких обставин ї прокурор направив відповідне клопотання про розгляд даного апеляційного провадження без його участі.

При вирішення питання щодо можливості розгляду даного провадження без участі апелянта - засудженої ОСОБА_6 , колегія суддів враховує, те що зазначене кримінальне провадження перебуває в провадженні Сумського апеляційного суду з липня 2022 року і в апеляційній скарзі питання про погіршення становища не ставиться.

Також відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі - Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи Конвенцію, Україна взяла на себе обов`язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі ст. 6 ЄСПЛ, оскільки здійснення прав, гарантованих ст.6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

Разом з тим, керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаному Рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

Враховуючи наведене колегія суддів вважає за можливе розглянути дане апеляційне провадження без участі всіх учасників апеляційного розгляду, та без фіксування судового засідання технічними засобами.

Тому, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

За правилами ст. 537 КПК України питання, які вирішуються судом під час виконання вироків розглядаються за правилами ст. 539 КПК України.

Стаття 539 КПК України передбачає порядок вирішення питання, які виникають під час та після виконання вироку, які вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається:

1) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 131, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу;

2) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 132 частини першої статті 537 цього Кодексу;

3) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 5, 8, 9, 133 частини першої статті 537 цього Кодексу;

4) до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 1, 10 (в частині клопотання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України), 12 (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює), 14 частини першої статті 537, статті 538 цього Кодексу.

Як слідує з матеріалів провадження, Вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 05.02.2020 ОСОБА_6 засуджена за ч. 1 ст. 309, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 10 місяців.

В теперішній час засуджена ОСОБА_6 перебуває в ДУ «Сумський слідчий ізолятор» тимчасово, до направлання її до місць відбування покарання.

Згідно Переліку найменувань органів, установ виконання покарань, слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 10 травня 2017 року № 1519/5 (https://minjust.gov.ua/uk/n/22507), у Сумській області відсутні жіночі установи виконання покарань, крім того засуджена у судовому засіданні повідомила про визначення їй місця відбування покарання в ДУ «Надержинщинська виправна колонія (№65)».

Згідно вимог ч.3 ст.26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Питання територіальної підсудності розгляду клопотань про зарахування строку попереднього ув`язнення не врегульовано ч.5 ст.72 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України.

Згідно ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Відповідно п. 1, 4 ч. 2 ст. 539 КПК, клопотання про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, у разі необхідності вирішення інших питань про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, або до суду, який ухвалив вирок.

Відповідно до ст.86 КВК України, засуджені до позбавлення волі відбувають покарання у колоніях. Згідно зі ст.4 ЗУ «Про попереднє ув`язнення» слідчий ізолятор є установою попереднього ув`язнення.

Зважаючи на те, що засуджена на даний час тимчасово знаходиться в ДУ «Сумський слідчий ізолятор», яка не є місцем відбування покарання засудженою і, відповідно ст. 11, 18 і 89 КВК, не виконує функції виправної колонії, а Ковпаківський районний суд м. Суми не є судом, в межах якого ОСОБА_6 відбуває покарання чи судом, який ухвалював рішення відносно ОСОБА_6 , то клопотання засудженої про зарахування строку попереднього ув`язнення повинно розглядатись в межах територіальної юрисдикції якого засуджена відбуває покарання, або до суду, який ухвалив вирок.

З огляду тільки на ці обставини, у суду першої інстанції відсутні підстави для розгляду клопотання ОСОБА_6 а тому доводи апеляційної скарги, що оскаржуване рішення незаконне, не заслуговують на увагу і задоволенню не підлягають, оскільки вказане вище клопотання засудженої не підсудне Ковпаківському районному суду м.Суми.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 червня 2022 року відносно ОСОБА_6 - залишити без змін, а апеляційні скарги засудженої ОСОБА_6 та її захисника - адвоката ОСОБА_7 на цю ухвалу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4