Справа № 574/184/23
Провадження № 1-кп/574/85/2023
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2023 року м. Буринь

Буринський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду Сумської області кримінальне провадження №0000005 від 03.01.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. м. Буринь, Сумської області, із середньою освітою, розлученого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.164 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 згідно рішення Буринського районного суду Сумської області від 18.10.2007 зобов`язаний сплачувати ОСОБА_5 аліменти, на утримання їх сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 18.09.2007 до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Державним виконавцем Буринського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) на підставі виконавчого листа по справі №2- 408/2007 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з ОСОБА_3 аліментів.

Так, ОСОБА_3 будучи обізнаним про наявність відкритого виконавчого провадження щодо стягнення коштів на утримання дитини (аліментів), достовірно знаючи про необхідність сплачувати грошові кошти на утримання неповнолітньої дитини (аліменти), розуміючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, грубо порушуючи вимоги чинного законодавства України та обов`язок утримання свого сина до його повноліття, що покладається на батьків відповідно до ст. 21, ч. 3 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України, відповідно до положень яких батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття, являючись безпосереднім батьком свого неповнолітнього сина ОСОБА_6 , з метою злісного ухилення від сплати аліментів, не маючи обмежень до фізичної праці та протипоказань по стану здоров`я, будучи працездатним, не звертався до Буринської районної філії Сумського обласного центру зайнятості як такий, що шукає роботу, що свідчить про його бездіяльність, самостійно офіційну роботу не шукав, ніде офіційно працевлаштований не був, про суму тимчасових заробітків та інших джерел доходів державного виконавця не повідомляв, регулярних відрахувань та іншої матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав, коштів з випадкових заробітків в добровільному порядку не сплачував, чим свідомо вчиняв дії, спрямовані на умисне злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), внаслідок чого за період з 18 вересня 2007 року по 14 грудня 2022 року утворилася заборгованість на суму 137 709 гривень, що сукупно складає суму виплат більше як за три місяці відповідних платежів.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, пояснивши, що рішенням суду з нього було стягнуто аліменти на утримання його сина ОСОБА_6 та йому було відомо про наявність у нього обов`язку сплачувати грошові кошти на утримання неповнолітньої дитини, а також він був обізнаний про відкриття виконавчого провадження та попереджався державним виконавцем про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати аліментів. Після ухвалення рішення суду про стягнення з нього аліментів він неодноразово заробляв кошти на тимчасових підробітках та з 2018 року до початку 2022 року неофіційно працював охоронцем у м. Києві, але аліменти на утримання сина сплачував лише інколи та у неповному розмірі, в зв`язку з чим в нього виникла заборгованість по аліментах в розмірі 137709 грн. Однак, в пошуках роботи до центру зайнятості він не звертався, хоча об`єктивних причин, які перешкоджали йому офіційно працевлаштуватись для отримання заробітної плати в достатньому розмірі та сплати аліментів у нього не було. Крім того, під час роботи охоронцем та тримання доходу декілька місяців аліменти не сплачував, оскільки придбав собі телефон у кредит, а в періоди коли сварився із своєю колишньою дружиною аліменти їй на утримання сина не платив умисно, оскільки вважав, що вони можуть бути використані на утримання її нової сім`ї. Також, обвинувачений щиро розкаявся, висловив жаль з приводу вчиненого та запевнив, що в подальшому буде намагатись сплатити заборгованість по аліментах.

Суд з`ясував, що обставини справи ніким із учасників судового провадження не оспорюються і кожен з них правильно розуміє зміст цих обставин. Суд також впевнився у добровільності їх позиції та роз`яснив їм процесуальні наслідки зазначених дій, передбачені ч.2 ст.394 КПК України. З урахуванням думки всіх учасників судового провадження, на підставі ч.3 ст.349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються і судовий розгляд було обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням документів, що стосуються його особи.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення доведеною повністю та його дії кваліфікує за ч.1 ст.164 КК України - як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

При призначенні покарання для обвинуваченого суд, у відповідності до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також положення ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так суд, призначаючи покарання ОСОБА_3 , враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно зі ст.12 КК України є кримінальним проступком.

Також суд враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше згідно ст. 89 КК України не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

В якості обставин, що пом`якшують покарання суд враховує щире каяття обвинуваченого, оскільки він критично оцінив вчинене ним кримінальне правопорушення, та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, так як він правдиво повідомив про обставини його вчинення.

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.

За таких обставин, з урахуванням особи винного, характеру і тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_3 необхідно призначити передбачене Законом покарання у виді громадських робіт, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого в межах даного кримінального провадження не обирався та клопотання про його обрання до суду не надходило.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Речові докази та процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст.368-371, 373-374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт, строком 120 (сто двадцять) годин.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню обвинуваченому не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Буринський районний суд на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1