ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/86/22 Справа № 181/282/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури на вирок Межівського районного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2021 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000011 відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Авдіївка, Донецької області, українки, громадянки України, з середньою освітою, непрацюючої, незаміжньої, на утриманні маючої неповнолітніх дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого положеннями ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.

Вироком Межівського районного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2021 року ОСОБА_7 визнано винною у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення.

На підставі п. п.1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_7 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирішено питання щодо речових доказів та щодо розподілу судових витрат.

Як встановлено судом, ОСОБА_7 06 березня 2021 року, близько 06 години 45 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні магазину ТОВ АТБ-Маркет, реалізуючи свій умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з метою викрадення пляшки віскі, переслідуючи корисливі мотиви, переконавшись, що її дії ніхто не бачить та вони залишаються таємними для оточуючих та третіх осіб, підійшовши до однієї з полиць, здійснила крадіжку пляшки віскі об`ємом 0,5 л. торгівельної марки «Johnnie Walker Red Label 40%».

Після чого, доводячи свій протиправний умисел до кінця, ОСОБА_7 направилася до каси та частково розрахувалась за продукти харчування, не здійснюючи розрахунок за викрадену пляшку віскі об`ємом 0,5 л. торгівельної марки «Johnnie Walker Red Label 40%», минула касову зону магазину «Продукти-583» ТОВ «АТБ-Маркет» та покинула приміщення із викраденим майном, яким в подальшому розпорядилася на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_7 , спричинила магазину «Продукти-583» ТОВ «АТБ-Маркет» матеріальний збиток на загальну суму 374 гривні.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Прокурор в своїй апеляційній скарзі просить вирок Межівського районного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2021 року в частині призначеного ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 185 КК України покарання скасувати та ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 185 КК України покарання у виді громадських робіт строком на 80 годин.

В іншій частині вирок суду прокурор просить залишити без змін.

В мотивування своїх вимог прокурор посилається на те, що при призначенні обвинуваченій покарання судом першої інстанції було допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме, не застосовано закон, який підлягає застосуванню. Так, суд першої інстанції обираючи такий вид покарання обвинуваченій, як обмеження волі, не врахував наявність в останньої дітей, які не досягли 14 річного віку, чим порушив вимоги ч. 3 ст. 61 КК України.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор в судовому засіданні свою апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з підстав та мотивів, викладених в ній.

Обвинувачена в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги прокурора заперечувала.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку учасників судового провадження, їх виступи в судових дебатах та з останнім словом обвинуваченої, перевіривши матеріали провадження в межах поданої апеляційної скарги, обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України за обставин, викладених у вироку суду та кваліфікація її дій в апеляційній скарзі не оскаржуються, а тому, відповідно до ст. 404 КПК України, не є предметом апеляційного розгляду.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень, які могли б істотно вплинути на висновок суду про винуватість ОСОБА_7 та на кваліфікацію її дій, не виявлено.

Водночас, доводи апеляційної скарги прокурора щодо неправильного застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, на думку колегії суддів, є слушними.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто, ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом; ухваленим судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України; в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК України неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосування судом закону, який підлягає застосуванню, тягне за собою скасування судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 421 КПК України, обвинувальний вирок, ухвалений судом першої інстанції, може бути скасовано у зв`язку з необхідністю застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання, скасувати неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання, збільшити суми, які підлягають стягненню, або в інших випадках, коли це погіршує становище обвинуваченого, лише у разі, якщо з цих підстав апеляційну скаргу подали прокурор, потерпілий чи його представник.

Серед завдань кримінального провадження, передбачених статтею 2 КПК України, міститься вимога про те, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура та прийнято законне рішення, як під час розслідування справи, так і за результатами її судового розгляду.

З цією вимогою, також, кореспондуються вимоги ст. 370 КПК України про ухвалення компетентним судом згідно з вимогами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Так, відповідно до вимог ч. 3 ст. 61 КК України, покарання у виді обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до інвалідів першої і другої групи.

Ці приписи закону є імперативними і підлягають обов`язковому виконанню.

Однак, суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 185 КК України вищевказаних положень закону України про кримінальну відповідальність не врахував та не прийняв належним чином до уваги наявність на утриманні в обвинуваченої чотирьох малолітніх дітей, а саме: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Оскільки вказані обставини відповідно до ч. 3 ст. 61 КК України забороняють застосування до ОСОБА_7 такого виду покарання як обмеження волі, то колегія суддів, із врахуванням положень ст. ст. 409, 413, 421 КПК України, приходить до висновку, що вирок Межівського районного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2021 року в частині призначеного ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 185 КК України покарання підлягає скасуванню.

Ухвалюючи новий вирок в цій частині, та враховуючи дані про особу обвинуваченої, яка раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, кримінальне правопорушення вчинила вперше, яке в свою чергу відповідно до ст. 12 КК України класифікується як кримінальний проступок, провину свою визнала, щиро розкаялась, завдані збитки відшкодувала, має на утриманні 4-ьох неповнолітніх дітей, за місцем проживання характеризується задовільно, обставини, які обтяжують покарання відсутні, колегія суддів вважає, що відповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення, обставинам кримінального провадження та особі обвинуваченої буде покарання в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт строком на 80 годин.

Тож, на підставі викладеного та керуючись положеннями ст. ст. 404, 407, 409, 413, 421 КПК України, апеляційний суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури задовольнити.

Вирок Межівського районного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2021 року відносно ОСОБА_7 , за ч. 1 ст. 185 КК України в частині призначеного покарання скасувати.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 185 КК України покарання у виді громадських робіт строком на 80 (вісімдесят) годин.

В іншій частині вирок Межівського районного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2021 року відносно ОСОБА_7 , за ч. 1 ст. 185 КК України залишити без змін.

Копію вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченій.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржений в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді Дніпровського

апеляційного суду:

ОСОБА_12 ОСОБА_13 ОСОБА_14