Номер провадження: 11-кп/813/1803/22
Справа № 522/3704/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 грудня 2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_9 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 04 липня 2022 року про закриття кримінального провадження № 0000415, внесеного до ЄРДР 15.01.2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, -

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.
Оскаржуваною ухвалою клопотання захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , задоволено.

Кримінальне провадження № 0000415, внесене до ЄРДР 15.01.2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, закрито на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, а саме у зв`язку з тим, що після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК України.

Рішення суду мотивоване тим, що в рамках вказаного кримінального провадження 21.12.2017 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України. Отже, строк досудового розслідування по кримінальному провадженню підлягає закінченню 21.12.2017 року. Натомість, обвинувальний акт складено слідчим та затверджено прокурором 26.02.2018 року, та передано до суду нарочно 03.03.2018 року.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

На вказану ухвалу прокурор Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що вказана ухвала підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог КПК України, яка обґрунтована наступним.

У цьому кримінальному провадженні відомості до ЄРДР внесено 15.01.2016 року, а тому суд першої інстанції не міг застосувати положення п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК, оскільки вони були введені в дію 15.03.2018 року і не мають зворотної дії в часі та застосовуються до справ, щодо яких відомості про кримінальне правопорушення внесені в ЄРДР після введення в дію цих змін.

Посилаючись на викладене, прокурор просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Позиції учасників судового розгляду.

У судовому засіданні апеляційного суду прокурор підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Захисник та обвинувачений заперечували проти задоволення апеляційної скарги, доводи скарги вважали безпідставними, а ухвалу суду законною та обґрунтованою, просили залишити її без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. 1 КПК порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

У відповідності до положень ст. 2 КПК одним із завдань кримінального провадження є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Відповідно до ст.ст. 8, 9 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням засад законності та верховенства права, згідно з якими людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями і визначають зміст та спрямованість діяльності держави.

Законність, як загальна засада кримінального провадження, полягає в забезпеченні єдиного порядку кримінального провадження в усіх кримінальних провадженнях, неухильному дотриманні процесуальної форми та передбаченої процедури, однаковості застосування закону і поширюється на всі стадії та інститути кримінального процесу, всіх його суб`єктів, усі дії і процесуальні рішення.

У відповідності до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Тобто, обов`язковою умовою прийняття законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення є неухильне дотримання вимог кримінального процесуального законодавства на всіх стадіях судового розгляду.

Апеляційний суд зазначає, що суд першої інстанції не дотримався вказаних вимог закону, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 113 КПК України процесуальні строки це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу (частина 2 статті 113 КПК України).

За своєю юридичною природою процесуальні строки виступають темпоральними умовами реалізації суб`єктивних прав і юридичних обов`язків учасників кримінальних процесуальних правовідносин.

Пунктом 10 частини першої статті 284 КПК передбачено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу.

Зміни, внесені до пункту 10 частини 1 статті 284 КПК України, не мають зворотньої дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін (пункт 4 § 2 «Прикінцеві положення» Розділу 4 Закону № 2147-VIII від 03.10.2017).

Ці зміни набрали чинності 15.03.2018, а тому підлягають застосуванню тільки до тих справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань після 15.03.2018.

Положення Закону № 2147-VIII в розумінні ч. 2 ст. 1 КПК є складовою кримінального процесуального законодавства України наряду з відповідними положеннями Конституції України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, КПК та інших законів України. З усіх наведених джерел права, виходячи зі змісту ст. 8 Конституції України, лише норми Конституції мають найвищу юридичну силу, а інші закони повинні відповідати їй.

Таким чином, Закон № 2147-VIII та ст. 5 КПК мають рівну юридичну силу та, на переконання суду, не суперечать один одному.

Навпаки, часове застереження щодо застосування Закону № 2147-VIII покликане унеможливити одночасну дію двох норм та уникнути плутанини у їх застосуванні. Воно дозволило чітко врегулювати правила здійснення кримінального провадження, не допускаючи при цьому виявів свавілля під час обрання одного з двох можливих варіантів на власний розсуд.

Відповідно до матеріалів, відомості про кримінальне правопорушення у кримінальному провадженні № 0000415 внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань 15.01.2016 року. Тобто, до введення в дію змін, що передбачають можливість закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування.

Слід також наголосити, що й обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні затверджено й направлено до суду до набрання чинності Закону № 2147-VIII.

У зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів приходить до висновку, що підстави для закриття вказаного кримінального провадження відсутні.

Таким чином, у даному кримінальному провадженні апеляційним судом встановлені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, передбачені ч. 1 ст. 412 КПК України, які були допущені судом першої інстанції, та які тягнуть за собою скасування оскарженого судового рішення.

Водночас згідно п. 1 ч. 1 ст. 415 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другою ст. 412 цього Кодексу.

За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне застосовувати загальні засади кримінального провадження, а саме верховенство права.

Відповідно ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями і застосовується цей принцип з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

При цьому апеляційний суд також виходить з положень ч. 1 ст. 9 КПК України, з яких вбачається, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, тобто суд під час розгляду кримінального провадження повинен дотримуватися законності.

У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу, що регламентовано положеннями ч. 6 ст. 9 КПК України.

Тобто, значення загальних засад кримінального провадження, як норм вищого ступеня нормативності є підґрунтям для тлумачення норм кримінального процесуального права та подолання прогалин у правовому регулюванні кримінальних процесуальних правовідносин.

З огляду на вищенаведене, враховуючи те, що встановлені апеляційним судом порушення не можуть бути усунені в порядку апеляційного розгляду, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу прокурора, скасувати ухвалу суду першої інстанції та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції, в іншому складі суду.

Керуючись ст.ст. 24, 370, 372, 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 04 липня 2022 року про закриття кримінального провадження № 0000415, внесеного до ЄРДР 15.01.2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, - скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в тому ж суді зі стадії підготовчого судового засідання, в іншому складі суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3