Справа № 757/7845/19-к
Провадження 1-кп/991/114/19
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

14.03.2023 м. Київ

Вищий антикорупційний суд у складі колегії суддів:

головуюча - ОСОБА_1 ,

судді - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Ровєр» ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000121 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 205-1, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 364- 1, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 388 КК України,

ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст.28 ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст.28 ч. 2 ст. 205-1, ч. 2 ст.27, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

сторона обвинувачення прокурор ОСОБА_8 ,

а також представника третьої особи,

щодо майна якої вирішується

питання про арешт ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

1.У провадженні Вищого антикорупційного суду (далі - суд) перебуває зазначене кримінальне провадження.

2.07.03.2023 адвокат ОСОБА_5 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Ровєр» (далі - ТОВ «Ровєр») звернулась до суду з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 01.12.2016.

3.Клопотання аргументовано тим, що арешт на природний газ, видобутий за договором про спільну діяльність № 265-12 - уповноважена особа ТОВ «Надра Геоцентр», який зберігається у підземних сховищах ПАТ «Укртрансгаз», замовником послуг з транспортування якого є, зокрема, ТОВ «Ровєр», в обсязі 28,571 тис. куб. м, накладено необґрунтовано.

4.Зазначене, з урахуванням позиції представника ОСОБА_5 у судовому засіданні, мотивовано тим, що у акті прийому-передачі природного газу від 31.08.2016 між ТОВ «Укргарантресурс» та ТОВ «Ровєр» була допущена помилка при зазначенні ресурсу газу, зокрема, відповідно до договору купівлі-продажу природного газу № УГР-16/03/17 від 16.03.2016 ТОВ «Укргарантресурс» передало, а ТОВ «Ровєр» прийняло у серпні 2016 року газ в обсязі 600,00 тис. куб. м. не з ресурсу ТОВ «Надра Геоцентр», а ТОВ «Газпромінвест ЛТД», що підтверджується листом ТОВ «Украгарантресурс» про уточнення від 13.10.2021.

5.Отже, на переконання представника ТОВ «Ровєр», арештований газ не відповідає критеріям речового доказу.

6.Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши учасників судового засідання, суд відмовляє у задоволенні заявленого клопотання про скасування арешту природного газу з огляду на таке.

7.Судом встановлено, що ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 01.12.2016 з метою забезпечення збереження речових доказів та спеціальної конфіскації накладено арешт на газ, що видобутий за Договором про спільну діяльність № 265-12 - уповноважена особа «Надра Геоцентр», який зберігається у підземних сховищах газу ПАТ «Укртрансгаз» в обсязі 1071,459 тис. куб. м., замовником послуг з транспортування якого є, серед інших, ТОВ «Ровєр».

8.Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

9.За змістом відповідних положень, у випадку подання клопотання про скасування арешту майна, суд, насамперед, повинен перевірити, чи суб`єкт, який звернувся із клопотанням, вправі його подавати. І тільки у випадку подання такого клопотання належним суб`єктом, повинен перевірити подальшу необхідність застосування цього заходу або обґрунтованість накладеного арешту.

10.З огляду на матеріали додані ТОВ «Ровєр» до клопотання (договір ТОВ «Ровєр» з ПАТ «Укртрансгаз» на зберігання природного газу з додатковими угодами, акт АТ «Укртрансгаз» стосовно обсягу газу ТОВ «Ровєр» в ПСГ від 10.09.2021), останнє є власником газу, арештованого за ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 01.12.2016, а тому клопотання подане уповноваженим суб`єктом звернення - адвокатом у інтересах володільця майна.

11.І хоча за змістом ч. 1 ст. 174 КПК України клопотання про скасування арешту повинно бути подане самим власником чи володільцем майна, однак Суд застосовує норму статті 59 Конституції України. Остання є нормою прямої дії, та гарантує конституційне право на професійну правничу допомогу в контексті із офіційним тлумаченням відповідної норми у попередній редакції, здійсненого Конституційним Судом України у рішенні № 23-рп/2009 від 30 вересня 2009 року, де зазначається, що норму «кожен має право на правову допомогу» треба розуміти як гарантовану державою можливість будь-якій особі незалежно від характеру її правовідносин з державними органами, органами місцевого самоврядування, об`єднаннями громадян, юридичними та фізичними особами вільно, без неправомірних обмежень отримувати допомогу з юридичних питань в обсязі і формах, як вона того потребує.

12.А тому, на підставі ст. 59 Конституції України адвокат, який уповноважений власником майна (що підтверджується копією свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю та договором про надання правової допомоги), має право від його імені оскаржувати арешт майна, що є формою професійної правничої допомоги.

13.Відповідно до положень абзацу 2 ч. 10 ст. 170 КПК України не може бути арештоване майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

14.У силу абзацу 2 ч. 4 ст. 170 КПК України у випадках забезпечення спеціальної конфіскації арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, передбачених пунктами 1-4 ч. 1 ст. 96-2 КК України.

15.Однак, згідно з матеріалами кримінального провадження, ані на час накладення арешту, ані на сьогодні такі обставини не підтверджуються. А тому арешт в частині забезпечення спеціальної конфіскації накладено необґрунтовано.

16.Що стосується накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, то відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення).

17.З огляду на зазначене, з відповідної підстави арешт може бути накладений і на майно добросовісного набувача.

18.Отже, доводи ТОВ «Ровєр» про те, що відповідний газ не може бути арештовано, позаяк ТОВ «Ровєр» не є суб?єктом, на майно якого відповідно до ст. 170 КПК України може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, є неспроможними, якщо доведено, що такий відповідає критеріям речових доказів, визначених ст. 98 КПК України.

19.За змістом ухвали Апеляційного суду міста Києва від 01.12.2016 арешт накладений на газ як об`єкт кримінально протиправних дій, а тому такий відповідає критеріям ст. 98 КПК України з огляду також на сформульоване обвинувачення у даному провадженні.

20.У суду відсутні підстави вважати такі встановлені Апеляційним судом міста Києва обставини необґрунтованими, оскільки вони нічим не спростовуються.

21.Натомість, покликання представника ТОВ «Ровєр» на те, що ним був придбаний у серпні 2016 року газ, видобутку ТОВ «Газпромінвест ЛТД», а не ТОВ «Надра Геоцентр» за договором спільної діяльності № 265-12 від 09.11.2007, оскільки про це зазначено у листі про уточнення акту прийому-передачі такого газу від 31.08.2016, Суд не може сприймати як доведені обставини.

22.Адже згідно з даними комерційного звіту газовидобувного підприємства № 1 від 08.08.2016 за період з 01.08.2016 по 31.08.2016, а саме ТОВ «Надра Геоцентр» по договору № 265-12 від 19.11.2007, ТОВ «Надра Геоцентр» передано ТОВ «Ровєр» газ в обсязі 600,00 тис. куб. м. Наведене узгоджується з даними доданої до клопотання копії звіту про надходження та розподіл природного газу замовника послуг транспортування № 1, а саме ТОВ «Ровєр», за період з 01.08.2016 по 30.08.2016.

23.Отже, звітними даними як ТОВ «Ровєр», так і ТОВ «Надра Геоцентр» підтверджується передача останнім газу в обсязі 600,00 тис. куб. м. ТОВ «Ровєр», видобутого ТОВ «Надра Геоцентр» у межах названого договору спільної діяльності.

24.Водночас, Суд враховує, що газ володіє родовими, а не індивідуальними ознаками, і відповідно не може бути ідентифікованим. З цього приводу, у п. 10 Глави 1 Розділу IX Кодексу газосховищ встановлюється, що оператор газосховища відхиляє номінації/реномінації за умови наявності обтяжень на природний газ замовника у відповідному обсязі. Поряд з цим, відповідна норма не пов`язує обтяження із будь-якими ідентифікаційними ознаками газу.

25.За таких обставин, арешт накладається на певний об`єм газу, а тому в обставинах цього кримінального провадження обмеження права власності ТОВ «Ровєр» на такий природний газ в обсязі його нереалізованого залишку є виправданим.

26.Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

27.З огляду на викладені вище обставини, скасування арешту газу беззаперечно призведе до його реалізації.

28.Отже, арешт з метою забезпечення збереження речових доказів був накладений обґрунтовано.

29.Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

30.На переконання суду, спосіб арешту не приводить до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності ТОВ «Ровєр».

31.З цього приводу, суд зазначає, що хоч станом на 04.11.2021 ТОВ «Ровєр» витратило на зберігання арештованого газу 14 132 грн, однак вартість арештованого газу (за даними ТОВ «Ровєр» станом на 01.11.2021 - 999 831,93 грн) значно перевищує такі витрати.

32.А тому, з огляду на викладене, суд вважає, що справедливий баланс між загальними інтересами суспільства у забезпеченні кримінального провадження та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи при збереженні арешту майна не буде порушено.

33.Отже, беручи до уваги, що судом не встановлено обставин, які б вказували на те, що арешт, накладено необґрунтовано, у задоволенні клопотання належить відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 22, 174, 371, 372, 375, 376 КПК України, суд

постановив:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ТОВ «РОВЄР» про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною 1 статті 392 КПК України.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_1