Справа № 760/3386/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/2506/2023 Суддя-доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2023року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 20 лютого 2023 року, якою продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 до 20 квітня 2023 року включно, -

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Солом`янського районного суду м. Києва перебувають матеріали кримінального провадження №0000391 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 111 КК України.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 20 лютого 2023 року продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 на 60 днів, тобто до 20 квітня 2023 року включно.

Не погоджуючись з ухвалою суду захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою відмовити в продовженні строку тримання під вартою та застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Захисник зазначає, що ухвала суду є незаконною та такою, що підлягає скасуванню внаслідок невідповідповідності висновків суду фактичним обставинам справи.

Так, вказує, що прокурором не доведено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а суддею залишено поза увагою, що чергове продовження запобіжного заходу обгрунтоване тими ж підставами, що і обрання виняткового запобіжного заходу.

На думку захисника, суд першої інстанції не в повній мірі дослідив всі обставини справи, не перевірив обгрунтованість ризиків, на які вказувала сторона обвинувачення, не враховано тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, а також дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 .

Заслухавши доповідь судді, дослідивши надані до апеляційного суду матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно до ч. 4 ст. 422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду, зокрема, про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Враховуючи, що в поданій апеляційній скарзі захисник не порушує питання про розгляд апеляційної скарги за його участю, не надходило таких клопотань і від інших учасників судового провадження, колегія суддів вважає за можливе розгляд провадження здійснювати без участі сторін кримінального провадження.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

При цьому, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 р., рішення «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 р.).

Як вважає колегія суддів, судом першої інстанції були дотримані зазначені вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу, при цьому в ухвалі докладно наведені мотиви, з яких було прийнято відповідне рішення.

Так, під час розгляду суд врахував дані, які характеризують особу ОСОБА_6 , який хоча і є раніше не судимим, однак обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, пов`язаного із державною зрадою, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, що свідчить про істотно високий рівень суспільної небезпеки таких дій.

При цьому, суд врахував покарання, яке може бути призначене обвинуваченому, у разі визнання його винуватим, та дійшов висновку про існування реального ризику, що обвинувачений ОСОБА_6 , будучи неізольованим від суспільства в рамках тримання під вартою, з метою уникнення кримінальної відповідальності, буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення.

З урахуванням наведеного, колегія судді вважає, що суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про недоцільність та недостатність застосування щодо ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Всупереч доводам захисника,судом ретельно перевірено наявність обставин, які виправдовують підстави для продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , обгрунтованість висунутого щодо нього обвинувачення, встановлена наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, враховано дані про особу обвинуваченого в сукупності.

Таким чином, на думку колегії суддів, продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 в даному випадку є обгрунтованим, а підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, можуть на даному етапі забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого відсутні.

Доводи апеляційної скарги захисника за яких він просив відмовити в продовженні строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.

За таких обставин, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, за наслідками її розгляду, вважає необхідним вказану скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 177-178, 199, 331,376, 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 20 лютого 2023 року, якою продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 до 20 квітня 2023 року включно - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: