КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_5 ,

представника власника майна - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду у м. Києві, матеріали за апеляційною скаргою представника ОСОБА_6 , який діє в інтересахПП «ЕНЕРГОБУДІВНИК», на ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської областівід 27 січня 2023 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 та накладено арешт на рахунок ПП «Енергобудівник» (ІПН 13889245) № НОМЕР_1 , відкритий в ПАТ «Банк Восток», а саме на суму 3 389 000 (3 мільйони 389 тисяч) гривень, шляхом заборони будь-кому розпоряджатися, користуватися та відчужувати вказану суму коштів.

Відповідно до ухвали, слідчий суддя вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, дійшов переконання, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню, оскільки існує необхідність використання даних речей, як доказів у кримінальному провадженні.При цьому вказав, що метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, представник ОСОБА_6 , який діє в інтересах ПП «ЕНЕРГОБУДІВНИК», подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської областівід 27 січня 2023 року, скасувати в повному обсязі ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити в повному обсязі в задоволенні клопотання прокурора про арешт майна.

Щодо строку апеляційного оскарження представник зазначає, що оскаржувану ухвалу про арешт постановлено без виклику ПП «ЕНЕРГОБУДВАНИК», а копія ухвали була отримана представником за відповідним клопотанням лише 23 лютого 2023 року.

Як вважає представник, ухвала слідчого судді постановлена з порушенням вимог КПК України та без врахування всіх об`єктивних обставин.

Щодо господарських відносин між підприємствами представник посилається на те, що укладення договору поставки від 30 вересня 2022 року та фактичне постачання товару (частково) були здійснені ще до укладення договору від 25 жовтня 2022 року між підозрюваним TOB «ABC ЕНЕРДЖІ» та потерпілим КП «Вишнівськтеплоенерго», що виключає будь-які підозри та претензії до ПП «ЕНЕРГОБУДІВНИК», як до добросовісного контрагента та набувача коштів.

Апелянт стверджує, що грошові кошти на суму 3389000,00 грн., отримані від TOB «ABC ЕНЕРДЖІ» ПП «ЕНЕРГОБУДІВНИК», витратило на власні господарські потреби ще до постановлення ухвали про арешт та фактичного бокування рахунку.

Як зазначає представник, арешт рахунку та коштів на ньому повністю унеможливлює здійснювати правомірну підприємницьку діяльність ПП «ЕНЕРГОБУДІВНИК», оскільки підприємство не може отримувати та сплачувати контрагентам кошти за придбані і надані товари та послуги.

Щодо строків накладення арешту, представник зазначає, що доступ до речей та документів, які становлять банківську таємницю, отриманий стороною обвинувачення ще 03 січня 2023 року, однак з клопотанням про арешт рахунку та коштів сторона обвинувачення звернулась до суду лише 27 січня 2023 року, тобто через три тижні, що ставить під сумнів розумність строків, завдань, доцільність та мету такого арешту.

Крім того, як вбачається з банківської виписки від 27 січня 2023 року на момент постановлення оскаржуваної ухвали про арешт вихідний залишок на арештованому рахунку ПП «ЕНЕРГОБУДІВНИК» складав всього 7967,83 грн. Як вбачається з банківської виписки від 21 лютого 2023 року на день коли ПП «ЕНЕРГОБУДІВНИК» дізналось про арешт рахунку вихідний залишок на арештованому рахунку складав 115 565,57 грн., якими підприємство вже не може розпоряджатися.

Крім того, як зазначає апелянт ухвалою слідчого судді арештовані не тільки кошти, що знаходились на банківському рахунку, а й сам банківський рахунок, що взагалі не передбачено кримінально-процесуальним законодавством.

Також, як вказує представник, орган досудового розслідування в клопотанні не надав належної оцінки щодо правової підстави для арешту майна - рахунку та грошових коштів ПП «ЕНЕРГОБУДІВНИК», не зазначив та належним чином не обґрунтував, яким чином грошові кошти товариства мають відношення до кримінального провадження, які саме сліди вчинення кримінального правопорушення могли залишитись на них та чи можна взагалі їх використовувати, як речовий доказ у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя не звернув увагу на відсутність в матеріалах клопотання фінансово-господарських документів по TOB «ABC ЕНЕРДЖІ» та ПП «ЕНЕРГОБУДІНИК» та актів перевірок фінансово-господарської діяльності або ж аналітичних досліджень такої діяльності фіскальними органами, що вказувало б на зв`язок між зазначеними товариствами, на відсутність у ЄДРДР даних про те, що відносно ПП «ЕНЕРГОБУДВАНИК» здійснюється досудове розслідування.

Відсутні в матеріалах клопотання і дані про те, що будь-яким посадовим особам ПП «ЕНЕРГОБУДВАНИК» було повідомлено про підозру або надано буд-який інший статус у вищевказаному кримінальному провадженні. Крім того не допитано посадових осіб ПП «ЕНЕРГОБУДВАНИК».

Заслухавши доповідь судді, доводи представника власника майна, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, та просив залишити без змін ухвалу слідчого судді, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що представником власника майна не було пропущено строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 січня 2023 року з огляду на положення абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, а його апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчим відділом Бучанського РУП ГУ Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001 від 03січня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

27 січня 2023 року прокурор Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Києво-Святошинського районного суд Київської області з клопотанням про накладення арешту на рахунок ПП «Енергобудівник» (ІПН 13889245) № НОМЕР_1 , відкритий в ПАТ «Банк Восток», а саме на суму 3 389 000 (3 мільйони 389 тисяч) гривень, шляхом заборони будь-кому розпоряджатися, користуватися та відчужувати вказану суму коштів.

Ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської областівід 27 січня 2023 року, задоволено вказане клопотання прокурора та накладено арешт на вказаний рахунок ПП «Енергобудівник» відкритий в ПАТ «Банк Восток», на суму 3 389 000 (3 мільйони 389 тисяч) гривень, шляхом заборони будь-кому розпоряджатися, користуватися та відчужувати вказану суму коштів.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

При розгляді апеляційної скарги колегія суддів перевіряє дотримання слідчим суддею вимог ст.ст.132,167,170,171,172,173 КПК України та бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.

Чинний кримінальний процесуальний закон покладає на орган досудового розслідування обов`язок вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні (ч. 1 ст. 170 КПК України), який полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення права відчуження, розпорядження та/або користування майном, у тому числі для збереження речових доказів.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченого п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 вказаного Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати в тому числі: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених в тому числі й п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, при розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя дотримався вимог статей 132,170,172,173 КПК України, перевіривши при цьому, наявність ризиків та доведеність обставин, передбачених ст.ст. 132, 170 КПК України, таким чином, взявши до уваги усі обставини, які у відповідності до ст. 173 КПК України повинні враховуватися при вирішенні питання про арешт майна.

Крім того, майно, на яке прокурор просить накласти арешт, постановою прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 від 27 січня 2023 року визнане речовим доказом у даному кримінальному провадженні (а.с. 68-70).

Висновки слідчого судді про арешт майна цілком доведені матеріалами кримінального провадження, специфікою розслідування самого злочину, що потребує проведення певних слідчих дій, та саме такого заходу як накладення арешту на майноПП «Енергобудівник».

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий процесуальний примус, як накладення арешту на зазначене майно.

А тому доводи апеляційної скарги про відсутність правових підстав для арешту вищевказаного майна, не є переконливими.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, перевірив його співрозмірність з потребами кримінального провадження.

Тому, з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Крім того, арешт майна з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Посилання представника в апеляційні скарзі на те, що слідчим судде в ухвалі не визначено, в чому полягає необхідність арешту майна, є безпідставними, та в даному випадку не можуть бути підставою для скасування ухвали слідчого судді про накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів.

Крім того, матеріали судового провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення чи відчуження майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, суд дослідив зазначені обставини та не знайшов у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно, порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи сумнівного.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, автором апеляційної скарги не надано та колегією суддів не встановлено.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 132, 170-173 КПК України, наклав арешт на вищезазначене майно, врахувавши наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, всупереч доводам апеляційної скарги.

Зважаючи на викладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на вищевказане майно, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи автора апеляційної скарги стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Підстав для скасування ухвали слідчого судді, передбачених ст. 409 КПК України, колегія суддів не вбачає.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга представника, з урахуванням усіх викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 98, 170-173, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого суддіКиєво-Святошинського районного суду Київської областівід 27 січня 2023 року, якою задоволено клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 та накладено арешт на рахунок ПП «Енергобудівник» (ІПН 13889245) № НОМЕР_1 , відкритий в ПАТ «Банк Восток», а саме на суму 3 389 000 (3 мільйони 389 тисяч) гривень, шляхом заборони будь-кому розпоряджатися, користуватися та відчужувати вказану суму коштів -залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 , який діє в інтересах ПП «ЕНЕРГОБУДІВНИК»,- залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

_______________ _______________ _____________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/1823/2023

Єдиний унікальний номер справи - 369/1139/23

Категорія: ст. 171 КПК України

Слідчий суддя у суді першої інстанції - ОСОБА_7

Доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_1