ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2023 Володимир-Волинський міський суд Волинської області під головуванням судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 , законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 , представника сектору ювенальної превенції ГУ Національної поліції у Волинській області ОСОБА_6 , представника служби у справах дітей Зимнівської сільської ради ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Володимирі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000724 від 13.12.2022 року відносно

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Селець, Турійського району, Волинської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, учня ліцею 9 класу ліцею с.Хобултова, Зимнівської сільської ради, не судимого, який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_8 , 12.12.2022 о 11-00 годині, знаходячись на автобусній зупинці розташованій на території автостанції по вул.Данила Галицького, 14 в м.Володимирі Волинської області, знайшов на асфальті банківську карту «monobank» та в подальшому, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом та умислом, направленим на протиправне заволодіння чужим майном, діючим в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, який продовжено Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 7 листопада 2022 року №757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року №2738-IX), шляхом вільного доступу, за допомогою банківської картки емітованої «monobank», № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_9 , використовуючи пін-код від карти, який знаходився на тильній стороні цієї банківської карти, таємно здійснив крадіжку грошових коштів на суму 8000гривень, знявши їх у банкоматі «BRANCH» 10002 000 по вул.Данила Галицького,12 в м.Володимирі, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вказану суму.

Кримінальна відповідальність за вказаний злочин передбачена ч.4 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_8 зазначив, що обвинувачення йому зрозуміле, вину у вчиненні інкримінованого правопорушення визнає повністю. Пояснив, що навчається у дев`ятому класі ліцею, проживає в селі з батьками та сестрами, займаються збиранням горіхів, які потім здають за гроші. Так,12.12.2022 він поїхав до м.Володимир здавати горіхи, та території автостанції знайшов банківську карту, на зворотній частині якої був написаний пін-код. Прийшов до банкомату, розташованого у магазині «Салют», вставив картку, ввів пін-код, побачив, що на карті було 11000грн, з яких він двома трансакціями зняв спочатку 3000грн, а потім 5000грн, які протягом часу витратив на продукти харчування та власні потреби. Більше грошей не знімав, а карту викину. Через тиждень приїхала поліція, яким розказав всі обставини. Додав, що усвідомлював, що гроші чужі і це його дії є кримінальним злочином, на теперішній момент змінив своє ставлення до вчиненого, щиро кається у скоєному, приніс потерпілій вибачення, відшкодував разом з батьками спричинену шкоду, у зв`язку з чим вона претензій до нього не має. Просив строго не карати, оскільки зробив для себе відповідні висновки та це буде йому уроком на все життя.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що обвинувачений є її сином, який навчається у школі, веде нормальний спосіб життя, допомагає у господарстві та побуті, в сім`ї задовільні стосунки, прислухається до думки батьків, до яких висловлює повагу. Щодо вчиненого правопорушення, коли син повернувся з міста і побачила, що купив більше продуктів харчування ніж міг за виручені гроші, стала в нього з,ясовувати. Розповів, як знайшов картку та зняв кошти, на що їх з батьком реакція була негативна, провели з ним відповідну виховну бесіду. Зобов`язалась, що більше такого не станеться, син зробив для себе відповідні висновки, щиро покаявся, вони разом відшкодували потерпілій шкоду. Просила суворо не карати та призначити мінімальне покарання.

Потерпіла у кримінальному провадженні ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд кримінального провадження за її відсутності. Позов щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди не заявила, вказавши, що все відшкодовано у повному обсязі. Просить суворо не карати.

Суд у порядку ст.325 КПК України вирішив провести судовий розгляд у відсутності потерпілої.

На підтвердження встановлених судом обставин, під час судового розгляду судом були безпосередньо досліджені в порядку ст.94 КПК України подані сторонами кримінального провадження докази, а саме:

Витяг з єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000724 від 13.12.2022 року, якого вбачається, що 12.12.2022, невстановлена особа, знаходячись в м.Володимирі, Волинської області, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом та умислом, направленим на протиправне заволодіння чужим майном, діючи в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, таємно викрала з банківської карти «monobank» № НОМЕР_1 , яку було загублено, грошові кошти, що належать ОСОБА_9 чим заподіяла потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 8000грн;

Відповідні, заява, протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 12.12.2022 та рапорт щодо реєстрації ЄО №9384 від 12.12.2022 письмової заяви потерпілої ОСОБА_9 ;

Квитанції №ВТ09-В3М7-592Х-7А8Х від 12.12.2022, дата і час проведення операції 12.12.2022 14:54:16, та №15В3-1С24-6ХАА-КР9Е від 12.12.2022, дата і час проведення операції 12.12.2022 14:55:08 з яких вбачається, що відправник ОСОБА_9 , рахунок відправника: НОМЕР_2 ,одержувач «BRANCH» 10002 000, суми 3000грн та 5000грн;

Протокол проведення слідчого експерименту від 30.12.2022, складений слідчим СВ Володимирського РВПГУНП у Волинській області ОСОБА_10 , в ході якого, підозрюваний ОСОБА_8 , в присутності понятих, захисника, законного представника розповів обставини та показав на місцевості де він знайшов банківську карту, після чого прослідував до банкомату на шляхом двох транзакцій зняв гроші.

Зауважень щодо достовірності та допустимості наданих доказів з боку учасників судового розгляду висунуто не було.

Враховуючи, що неповнолітній обвинувачений ОСОБА_8 у судовому засіданні свою вину визнав повністю, висунуте проти нього обвинувачення він розуміє та не оспорює, суд, розцінюючи досліджені докази як об`єктивні та такі, що відповідають фактичним обставинам справи, вважає їх достатніми для винесення вироку.

Оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про доведеність вини неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану при встановлених судом фактичних обставинах, поза розумним сумнівом, а його дії правильно кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України.

Виходячи з положень ст. 65 КК України суди повинні суворо додержуватися вимог цієї норми закону стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи непогашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку) тощо.

Дотримання вимог ст.65 КК України з приводу загальних засад призначення покарання необхідне, оскільки саме за допомогою них реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно ст. 103 КК України при призначенні покарання неповнолітньому суд, крім обставин, передбачених у статтях 65-67 цього Кодексу, враховує умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього.

Судом встановлено, що обвинувачений відповідно до ст.12 КК України вчинив тяжкий злочин будучи неповнолітнім, вперше притягується до кримінальної відповідальності, є учнем 9 класу ліцею с.Хобултова, де характеризується, задовільно, як учень, що виявляє середній рівень навчання, проявляє інтерес до окремих предметів, на уроках уважний, має громадські доручення, які виконує добросовісно і завчасно, не схильний до правопорушень, завжди готовий прийти на допомогу, підтримує дружні стосунки з однолітками, батьки приділяють належну увагу вихованню сина, на обліку під медичним наглядом у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має місце реєстрації, за якою і проживає в повноцінній сім`ї, котра виконавчим комітетом сільської ради позитивно характеризується, побутові умови проживання також задовільні. Зі слів матері допомагає у господарстві та побуті, окрім навчання у ліцеї, додатково підробляє збиранням горіхів від чого має самостійний дохід, що підтверджується наявністю грошових коштів на банківському рахунку його повнолітньої сестри ОСОБА_11 . Вину у скоєному злочині визнавав на протязі всього розгляду справи, засуджував себе за скоєні діяння, не намагався уникнути відповідальності, активно сприяв розкриттю злочину, мав належну процесуальну поведінку, повністю відшкодував шкоду потерпілій та приніс свої вибачення.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому у відповідності до вимог ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, вчинення злочину в неповнолітньому віці, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування потерпілій спричиненої шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до вимог ст.67 КК України судом не встановлено.

Згідно досудової доповіді стосовно неповнолітнього ОСОБА_8 , складеної Володимирським районним відділом №1 ДУ «Центр пробації» у Волинській області, підліток проживає у приватному будинку разом з матір`ю та сестрами, в домі чисто та тепло, дотримуються санітарних норм проживання, характеризуються позитивно. Навчається у дев`ятому класі, за роки навчання зарекомендував себе як дисциплінований учень, який володіє матеріалом на середньому рівні, бере участь у громадському житті класу і школи. Зі слів матері відносини з сином хороші, у вільний час він захоплюється музикою та спортом має позитивні плани на майбутнє. Беручи до уваги характеристику неповнолітнього обвинуваченого, його спосіб життя, а також низьку ймовірність вчинення ним повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить небезпеки для суспільства.

Потерпіла ОСОБА_9 претензій до обвинуваченого не має, зазначила, що спричинена шкода їй відшкодована добровільно у повному обсязі, просила суд обвинуваченого суворо не карати.

Відповідно до постанови пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Враховуючи в сукупності всі обставини кримінального провадження, тяжкість вчиненого злочину, особу винного, думки сторони публічного обвинувачення та потерпілого, наявність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, зокрема вчинення злочину в неповнолітньому віці, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування спричиненої шкоди, поведінка після вчинення злочину, ставлення до скоєного, наявність доходу та відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає можливим призначити обвинуваченому ОСОБА_8 покаранняза ч.4 ст.185 КК України, застосувавши ст.69 КК України, нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією інкримінованої статті, у виді штрафу в межах ч.2 ст.99 КК України.

Повною мірою врахувавши вказані обставини, висновки досудової доповіді, а також зваживши на другорядну роль кари як мети покарання, суд приходе до висновку про те, що виправлення обвинуваченого є можливим із застосуванням саме такого виду покарання як штраф, який буде достатнім для того, щоб засуджений, зробивши відповідні висновки, довів своє виправлення.

На думку суду, такий захід примусу відповідає меті покарання, є співрозмірним характеру вчиненого діяння, його наслідкам та особі винного.

Таким чином, враховуючи вік обвинуваченого, обставини справи, його поведінку та відомості, що його характеризують, при цьому він вперше притягається до кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину, має сім`ю , постійне місця проживання, приватний заробіток, наміри до продовження навчання у майбутньому й ведення відповідного соціального способу життя, суд вважає необхідним обмежитись таким видом покарання як штраф.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд ,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді штрафу розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Волинського апеляційного суду через Володимир-Волинський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Тетяна ПУСТОВОЙТ