Справа № 304/1673/22 Провадження № 1-кп/304/219/2022
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2022 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_6 ,

представників служби у справах дітей ОСОБА_7

та сектору ювенальної превенції ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження №0000126 від 20 липня 2022 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з базовою загальною середньою освітою, студента ІІ курсу ДНЗ «Ужгородський центр професійно-технічної освіти», неодруженого, непрацюючого, українця, громадянина України, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В :

наприкінці червня 2022 року у невстановлений досудовим розслідуванням дату та час неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 , маючи умисел на пособництво у виготовленні підробленого документу, який видається установою, що має право видавати такі документи і яка надає права з метою використання його іншою особою, а саме посвідчення водія, виданого на його ім`я, знаходячись за місцем проживання у будинку АДРЕСА_1 , надав невстановленій досудовим розслідуванням особі через мобільний додаток «Viber» свої анкетні дані для їх використання при підробці посвідчення водія, що не відповідає аналогічним бланкам документів, які знаходяться в офіційному обігу на території України та виготовлений не підприємством, що здійснює випуск таких документів, яка у подальшому через відділення ТОВ «Нова Пошта» у місті Києві надіслала обвинуваченому до відділення № 2 ТОВ «Нова Пошта» у місті Ужгороді підроблене посвідчення водія, за що ОСОБА_4 сплатив 6 500 грн, після чого 19 липня 2022 року близько 20.50 год, будучи учасником дорожнього руху як водій транспортного засобу мотоциклу марки «Mustang MT125-8 DINGO», без р/н, на законну вимогу працівника поліції умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, використав підроблене посвідчення водія, надавши таке капралу поліції ОСОБА_9 для перевірки, за що кримінальна відповідальність передбачена ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинених кримінальних правопорушеннях визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що бажав мати посвідчення водія та, при можливості підробляючи, збирав з цією метою гроші. Коли необхідна сума була зібрана, влітку 2022 року, він знайшов у мережі «Інтернет» сайт з такими послугами та написав невідомій йому особі через мобільний додаток «Viber», після чого надіслав своє фото та паспортні дані. Підроблене посвідчення категорії А, А1 надійшло йому Новою поштою у відділення у місті Ужгороді, де він сплатив вартість такого у розмірі 6 500 грн. Розумів, що посвідчення не справжнє, однак почав кататися на мотоциклі і приблизно через тиждень його зупинили працівники поліції, які й виявили ознаки підробки. Просив не карати його суворо, оскільки усвідомив незаконність свого вчинку і більше таке не допустить.

ОСОБА_6 , будучи законним представником неповнолітнього обвинуваченого, у судовому засіданні показав, що у їх родині гарні стосунки та окрім сина ОСОБА_10 , має ще й доньку. Чоловік доньки отримав на війні контузію, через що вся увага на той час була прикута до зятя, тому напевно він випустив вчинок сина. Пояснював, що син має багато друзів як вдома, так і у навчальному закладі, добре вчиться та поводиться, а тому підставою такого його вчинку вважає захоплення технікою.

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, така підтверджується сукупністю доказів, зібраних у справі при провадженні досудового слідства, які досліджені та перевірені судом, зокрема:

- протоколом огляду місця події від 19 липня 2022 року, за яким оглянуто посвідчення водія, що видане 01 липня 2022 року на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , категорії А та А1;

- протоколом огляду предмета від 03 серпня 2022 року з фототаблицею до нього, а саме мобільного телефону марки «Xiaomi Redmi Note 9», чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 , що був добровільно виданий ОСОБА_4 та всередині якого виявлено папки з фотознімками посвідчення водія із серією НОМЕР_3 , видане 01.07.2022 ТСЦ 8042 на прізвище ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- висновком експерта від 08 серпня 2022 року № СЕ-19/107-22/6717-ДД, згідно якого бланк посвідчення водія серії НОМЕР_3 , виданого на ім`я ОСОБА_4 , за способом виготовлення не відповідає встановленому зразку аналогічного бланку посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України.

Згідно з вимогами ст. 91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Обов`язок доказування зазначених обставин під час судового розгляду покладається на прокурора.

Пред`являючи особі обвинувачення у вчиненні конкретного кримінального правопорушення з кваліфікацією її дій за статтею (частиною статті) Кримінального кодексу, сторона обвинувачення фактично визначає, які обставини вона буде доводити перед судом.

За змістом п. 16 ч. 1 ст. 7, ст. 23, ст. 91, 94 КПК України суд надає оцінку доказам на предмет їх належності, допустимості, достовірності та достатності для підтвердження обвинувачення лише на підставі їх безпосереднього дослідження.

Також суд враховує висновки, зазначені у постанові ККС ВС від 07.09.2021 у справі №591/7446/17, за якими використання завідомо підробленого документа (ч. 4 ст. 358 КК) є самостійним складом злочину, який не охоплюється підробленням, складанням, видачею та збутом офіційного документа (частини 1, 2 ст. 358 КК). Використання завідомо підробленого документа є закінченим з моменту, коли документ пред`явлено або подано особою, незалежно від того, чи вдалося їй досягти поставленої мети.

Таким чином повно, всесторонньо, об`єктивно проаналізувавши і оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точи зору достатності та взаємозв`язку для ухвалення обвинувального вироку у даному кримінальному провадженні, дотримуючись загальних засад кримінального провадження, суд дійшов висновку про обґрунтованість висунутого проти ОСОБА_4 обвинувачення та доведеність стороною обвинувачення в ході судового розгляду його винуватості у пособництві в підробленні офіційного документу та використання такого, а відтак кваліфікує його дії за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України як пособництво у підробленні іншого офіційного документа, який видається та посвідчується установою і який надає права, з метою використання його іншою особою, а також за ч. 4 ст. 358 КК України використання завідомо підробленого документа.

За змістом ст. 62 Конституції України під час розгляду кримінальних проваджень суд має суворо додержуватись принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частиною 5 статті 9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у п. 65 справи «Коробов проти України» (заява №39598/03, остаточне рішення від 21.10.2011) зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n.161, Series А заява № 25). Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

При призначенні неповнолітньому обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку.

Згідно ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальні проступки.

Як особа ОСОБА_4 по місцю проживання та навчання характеризується позитивно, є учнем ДНЗ «Ужгородський центр професійно-технічної освіти» та здобуває спеціальність «Слюсар з механоскладальних робіт, слюсар з ремонту колісних транспортних засобів», де зарекомендував себе як учень з високим рівнем знань, отримує стипендію, систематично відвідує уроки, пропусків не допускає, шкідливих звичок та протиправних вчинків не вчиняв. Неповнолітній проживає у повній родині з обома батьками, умови проживання сім`ї задовільні, у будинку є три житлові кімнати, ведеться домашнє господарство; на диспансерному обліку у лікарів психіатра та нарколога ОСОБА_4 не перебуває.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд визнає щире каяття та вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, суд не знаходить.

Також суд враховує інформацію, викладену у досудовій доповіді, згідно якої органом пробації ризику вчинення повторного кримінального правопорушення неповнолітнім не виявлено, та рекомендовано здійснення профілактичних та соціально-виховних заходів, необхідних для виправлення обвинуваченого із залученням працівників сектору превенції та служби у справах дітей.

Призначаючи покарання суд враховує вимоги ст. 65 КК України, згідно яких особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень з урахуванням його особи, ступеня тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. За змістом зазначеного закону покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженої особи та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява № 10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Як роз`яснено у п. 1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2015 року призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п. 3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.

З урахуванням зазначених обставин, відповідно до вимог кримінального закону і передбаченої цим законом санкції, враховуючи, що вчинені ОСОБА_4 кримінальні правопорушення, відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальними проступками, дані про особу винного, обставини, які пом`якшують покарання щире каяття та його неповнолітній вік, те, що обвинувачений має самостійний дохід у вигляді стипендії, постійне місце проживання та навчання, де характеризується виключно позитивно, на обліку у психіатра і нарколога не перебуває, а також відсутність обтяжуючих покарання обставин, характер та ступінь суспільної небезпечності вчинених кримінальних правопорушень, суд, задля досягнення мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку, що ОСОБА_4 достатньо призначити покарання у виді штрафу в межах санкції статей, за якими кваліфіковано його дії.

При призначенні ОСОБА_4 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень згідно з ч. 1 ст. 70 КК України, суд вважає за доцільне застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 під час досудового розслідування та протягом судового розгляду даного кримінального провадження не обирався, на даний час клопотань про обрання такого суду не подано, отже питання щодо нього судом не розглядається.

Питання речових доказів, процесуальних витрат та заходів забезпечення кримінального провадження вирішуватиметься у порядку статей 100, 124, 174 КПК України.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Керуючись ст. 368, ч. 2 ст. 373, ст. 374 КПК України, с у д,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України і призначити:

- за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одна тисяча сімсот) грн;

- за ч. 4 ст. 358 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_4 призначити покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одна тисяча сімсот) грн.

Речові докази, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_3 , видане 01 липня 2022 року на прізвище ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що знаходиться при матеріалах даного кримінального провадження при таких зберігати; мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 9», чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 , що переданий на відповідальне зберігання власника ОСОБА_4 такому повернути.

Процесуальні витрати за проведення судової технічної експертизи документів № СЕ-19/107-22/6717-ДД від 08 серпня 2022 року у розмірі 943 (дев`ятсот сорок три) грн 90 коп стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Заходи забезпечення кримінального провадження, вжиті ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 22 липня 2022 року у виді арешту майна скасувати.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду учасники кримінального провадження можуть отримати в Перечинському районному суді Закарпатської області в порядку, передбаченому ч. 6 ст. 376 КПК України. Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1 ОСОБА_11