Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/745/22 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2022 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у письмовому провадженні, апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Олександрівського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21.12.2022, якою стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України,

продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Олександрівського міськрайонного суду Кіровоградської області перебувають матеріали кримінального провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000916 від 09.07.2022 відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

Ухвалою Олександрівського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21.12.2022 призначено кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000916 від 09.07.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 задоволено.

Продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на шістдесят днів, тобто з 21 грудня 2022 року до 18 лютого 2023 року включно.

Продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на шістдесят днів, тобто з 21 грудня 2022 року до 18 лютого 2023 року включно.

Відмовлено в задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, захисник-адвокат ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просила ухвалу суду першої інстанції скасувати, постановити нову ухвалу, якою повернути прокурору обвинувальний акт для усунення виявлених недоліків та відмовити в задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати відносно ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме цілодобовий домашній арешт за адресою його місця реєстрації.

Сторона захисту вказує на порушення п.5 ч.2 ст. 291 КПК України та вважає, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для усунення виявлених недоліків.

Щодо продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 , зазначає, що судом не було враховано, що обвинувачений має постійне місце проживання, має на утриманні батьків похилого віку, мати обвинуваченого страждає на хворобу серця, має захворювання нирок, потребує операційного втручання та догляду.

Ризики зазначені прокурором вважає недоведеними.

В апеляційній скарзі питання про участь обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_5 не ставиться, у зв`язку з чим колегія суддів, згідно до ч.4 ст.422-1 КПК України, вважає за можливе розглянути дану апеляційну скаргу у письмовому провадженні.

Не підлягає розгляду в апеляційному провадженні вимога щодо порушення п.5 ч.2 ст. 291 КПК України.

Колегія суддів звертає увагу, що у відповідності до ст.. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме:

1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу;

2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру;

3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

2. Положення частини другої статті 392 щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 4-р/2019 від 13.06.2019. Ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У відповідності до ч.4 ст. 314 КПК України ухвала про повернення обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру може бути оскаржена а апеляційному порядку.

З вищезазначеного випливає, що не підлягає оскарження стороною захисту рішення суду першої інстанції щодо призначення кримінального провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000916 від 09.07.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, до судового розгляду.

Щодо оскарження продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 , колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу, так само як і для його продовження, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають суду достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Розглядаючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Перевіривши доводи апеляційної скарги в частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції були дотримані зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про обрання строку тримання обвинуваченого під вартою, а тому, враховуючи конкретні обставини даного кримінального провадження, обставини з якими закон пов`язує можливість, як застосування, так і продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в тому числі наявність ризиків, які давали суду достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 , може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, підстави для скасування оскаржуваної ухвали відсутні.

З огляду на це, посилання сторони захисту в апеляційній скарзі на те, що ухвала суду про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою є необґрунтованою з наведених в апеляційній скарзі підстав, не можуть бути визнані безумовними підставами для скасування ухвали Олександрівського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21.12.2022.

У рішеннях Європейського суду з прав людини, зазначається не лише про те, що ризик переховування обвинуваченого від правосуддя, не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку, а й про те, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 , суд першої інстанції, враховуючи конкретні обставини даної судової справи, цілком правомірно виходив з того, що обвинувачений неодноразово судимий, у справі наявні ризики щодо можливості обвинуваченого переховуватися від суду, та без перешкод залишити своє місце проживання, чим буде перешкоджати кримінальному провадженню, впливати на свідків, та ймовірність скоєння інших кримінальних правопорушень.

Суд першої інстанції в повній мірі дослідив обставини кримінального провадження, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому за умови доведення його вини, характер та обставини вчинення правопорушення.

Колегія суддів приходить до висновку, що захисник не надав підтвердження неможливісті перебування обвинуваченого в умовах ізоляції його від суспільства і що такі умови несуть реальну загрозу для його життя.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що стороною захисту не надано доказів того, що підстави та ризики, якими обґрунтовувалось обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перестали існувати.

Отже, за висновком колегії суддів, приймаючи рішення про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання цього запобіжного заходу, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, дані про його особу, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та прийняв відповідне судове рішення, яке не суперечить вимогам закону та загальним засадам кримінального провадження.

У зв`язку з вищенаведеним, приймаючи до уваги відсутність будь-яких порушень норм КПК України з боку суду першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, та задоволення апеляційної скарги сторони захисту.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 199, 376, 395, 405, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу Олександрівського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21.12.2022, якою стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без зміни.

Ухвала набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ( підписи )

Згідно з оригіналом:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду ОСОБА_2