Номер провадження № 1-кп/201/421/2022
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2022 року м. Дніпро

вул. Паторжинського, 18-а

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі кримінальне провадження, відомості про яке внесені 09 вересня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000736 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого неповну середню освіту, не одруженого, зі слів маючого на утриманні малолітню доньку - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до арешту працюючого будівельником в ТОВ «Агро-Овен», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-19.06.2012 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 263, ч. 2 ст. 309 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 25.02.2016 року по відбуттю строку покарання;

-12.12.2019 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі, звільненого на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки;

-08.11.2021 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі; вироком Дніпровського апеляційного суду від 30.06.2022 року змінено вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08.11.2021 року та призначено покарання у виді 2 років обмеження волі та визначено самостійне виконання вироку Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.12.2019 року;

-18.04.2022 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі;

-06.10.2022 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 263, ч. 2 ст. 309 КК України із застосуванням ч. 1, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, який вироком Дніпровського апеляційного суду від 19.12.2022 року скасовано в частині призначеного покарання та ОСОБА_4 засуджено за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання із застосуванням ч. 1, ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України у виді 5 років 2 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

05 серпня 2021 року з 18 години 30 хвилин до 19 години 00 хвилин ОСОБА_4 перебуваючи в маршрутному таксі № 157А на зупинці «Нагорний ринок», що розташована за адресою: м. Дніпро, пр. Гагаріна, 8, у внутрішній кишені жіночого рюкзаку ОСОБА_6 помітив мобільний телефон марки «Iphone 11» чорного кольору, який визначив об`єктом свого злочинного посягання.

Далі ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, наблизився впритул до ОСОБА_6 та дістав з внутрішньої кишені її рюкзаку мобільний телефон марки «Iphone 11» чорного кольору, на 64 ГБ пам`яті, імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 , вартіцстю 16 304 гривень 83 копійки, та сховав його до правої кишені своєї куртки.

Після чого, ОСОБА_4 доводячи свій злочинний умисел, вийшов з маршрутного таксі та зник з місця події, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 16 304 гривні 83 копійки.

Крім того, 08 серпня 2021 року приблизно о 14 годині 45 хвилин ОСОБА_4 перебуваючи у вагоні трамваю № 1 на зупинці «Нагорний ринок», що розташована за адресою: м. Дніпро, пл. Соборна, 14, помітив у внутрішній кишені чоловічої сумки ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Iphone 11 Pro Max» темно-зеленого кольору, який визначив об`єктом свого злочинного посягання.

Далі ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, дістав з внутрішньої кишені сумки потерпілого ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Iphone 11 Pro Max» темно-зеленого кольору, на 256 ГБ пам`яті на 256 ГБ пам`яті, імеі 1: НОМЕР_3 , імеі 2: НОМЕР_4 , вартістю 29 491 гривень 03 копійки.

Після чого, ОСОБА_4 доводячи свій злочинний умисел, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 29 491 гривень 03 копійки.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразились у повторному таємному викраденні чужого майна (крадіжка), кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України визнав повністю і суду показав, що 05 серпня 2021 року з 18 години 30 хвилин до 19 години 00 хвилин він перебував у маршрутному таксі № 157А на зупинці «Нагорний ринок», що розташована за адресою: м. Дніпро, пр. Гагаріна, 8, де у внутрішній кишені жіночого рюкзаку помітив мобільний телефон марки «Iphone 11», чорного кольору, який вирішив викрасти. З метою викрадення телефону він впритул наблизився до дівчини та дістав з внутрішньої кишені її рюкзака мобільний телефон марки «Iphone 11», чорного кольору, після чого одразу вийшов з маршрутного таксі з викраденим майном. В подальшому викрадений телефон він продав за 8 000 гривень.

Крім того, 08 серпня 2021 року приблизно о 14 годині 45 хвилин він перебував у вагоні трамваю № 1 на зупинці «Нагорний ринок», що розташована за адресою: м. Дніпро, пл. Соборна, 14, де у внутрішній кишені чоловічої сумки помітив мобільний телефон марки «Iphone 11 Pro Max» темно-зеленого кольору, який вирішив викрасти. З метою викрадення телефону він дістав з внутрішньої кишені чоловічої сумки мобільний телефон марки «Iphone 11 Pro Max» темно-зеленого кольору та одразу вийшов з трамваю з викраденим майном. В подальшому викрадений телефон він продав за 11 000 гривень.

При цьому, не оспорював ні фактичні обставини інкримінованих злочинів, ні найменування, кількість та вартість викраденого майна. У скоєному щиро розкаявся та просив суворо не карати.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а так само визнав всі фактичні обставини їх вчинення, а прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності їх заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, переконавшись у тому, що всі зазначені особи правильно розуміють зміст встановлених обставин, в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показами обвинуваченого, наданими ним безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованого ОСОБА_4 діяння і ніким не оспорюється, суд приходить до переконання, що діяння, яке вчинене обвинуваченим дійсно мало місце, в його діях наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а тому підлягає покаранню за вчинення такого кримінального правопорушення.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відповідно до положень ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Насамперед, суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Дослідивши дані про особу обвинуваченого, судом встановлено, що ОСОБА_4 має неповну середню освіту, зі слів має на утриманні малолітню доньку - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до арешту працював будівельником в ТОВ «Агро-Овен», перебував на обліку в наркологічному диспансері з 30.11.2000 року з діагнозом «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності», знятий з обліку 19.06.2014 року у зв`язку із відсутністю даних, на обліку в психоневрологічному диспансері не перебуває.

При цьому, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, судимість за які у встановленому законом порядку не знята і не погашена, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і знов вчинив умисний корисливий злочин.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття у скоєному.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Отже, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд насамперед виходить із ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та його наслідків, враховує особу обвинуваченого, обставину, яка пом`якшує покарання, наведену вище, відсутність обставин, які обтяжують покарання, та приходить до переконання, що виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів можливо лише в умовах ізоляції від суспільства, та вважає, що останньому має бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде найбільш необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.

Під час судового розгляду судом встановлено, що відносно ОСОБА_4 06 жовтня 2022 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська постановлено вирок та останнього засуджено за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 263, ч. 2 ст. 309 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком 5 років.

Вказаний вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06.10.2022 року скасовано вироком Дніпровського апеляційного суду від 19.12.2022 року в частині призначеного покарання та ОСОБА_4 засуджено за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання із застосуванням ч. 1, ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України у виді 5 років 2 місяців позбавлення волі.

Таким чином, після постановлення вироку Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 жовтня 2022 року, який вироком Дніпровського апеляційного суду від 19.12.2022 року скасовано в частині призначеного покарання, встановлено, що ОСОБА_4 винен ще і у вчиненні зазначеного у даному вироку кримінального правопорушення, вчиненого ним до постановлення наведеного вище вироку.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій третій цієї статті призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього кодексу.

Отже, за наведених вище обставин, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання відповідно до правил ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного цим вироком, більш суворим за Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 жовтня 2022 року, який вироком Дніпровського апеляційного суду від 19.12.2022 року скасовано в частині призначеного покарання.

В межах даного кримінального провадження заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі, і запобіжні заходи, не застосовувалися.

Строку відбуття покарання ОСОБА_4 слід рахувати з моменту ухвалення вироку, тобто з 27.12.2022 року.

Водночас, відповідно до інформації, наданої Державною установою «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» ОСОБА_4 перебував під вартою з 13.09.2019 року по 31.10.2019 року, з 19.08.2021 року по 18.04.2022 року, з 30.05.2022 року по теперішній час, тому призначаючи останньому покарання у виді позбавлення волі, суд зобов`язаний відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати строк попереднього ув`язнення у строк остаточно призначеного за вироком суду покарання, тобто з 13.09.2019 року по 31.10.2019 року, з 19.08.2021 року по 18.04.2022 року, та з 30.05.2022 року по 27.12.2022 року включно.

Відповідно до вимог ст. 118, 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

В межах даного кримінального провадження під час досудового розслідування судовим експертом ОСОБА_8 проведено судові-товарознавчі експертизи № 3844, № 3843 від 28.09.2021 року, та відповідно до звітів про фактичні затрати на проведення цих експертиз загальна вартість виконаних робіт склала 300 гривень.

Водночас, виходячи з того, що вищезазначений експерт не є експертом державної установи, судові витрати на проведення вказаної експертизи в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 124 КПК України не можуть бути стягнуті з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів в порядку п. 9 ст. 100 КПК України слід вирішити наступним чином:

-мобільний телефон марки «Iphone 11», чорного кольору, на 64 ГБ пам`яті, який відповідно до зберігальної розписки переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_6 необхідно вважати повернутим;

-мобільний телефон марки «Iphone 11 Pro Max» темно-зеленого кольору, на 256 ГБ пам`яті, який відповідно до зберігальної розписки переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_7 необхідно вважати повернутим.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 370- 374, 394, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком, більш суворим за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 жовтня 2022 року, який вироком Дніпровського апеляційного суду від 19.12.2022 року скасовано в частині призначеного покарання, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років 2 (двох) місяців позбавлення волі, із відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 слід рахувати з 27 грудня 2022 року, при цьому, відповідно до ст. 72 КК України в строк призначеного останньому остаточного покарання зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 13.09.2019 року по 31.10.2019 року, з 19.08.2021 року по 18.04.2022 року, та з 30.05.2022 року по 27.12.2022 року включно.

Запобіжний захід до ОСОБА_4 в межах даного кримінального провадження не застосовувався.

Речові докази у кримінальному провадженні:

-мобільний телефон марки «Iphone 11», чорного кольору, на 64 ГБ пам`яті, який відповідно до зберігальної розписки переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_6 вважати повернутим;

-мобільний телефон марки «Iphone 11 Pro Max» темно-зеленого кольору, на 256 ГБ пам`яті, який відповідно до зберігальної розписки переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_7 вважати повернутим.

Вирок суду набирає законної сили після спливу тридцятиденного строку, встановленого ст. 395 КПК України для його оскарження. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.

Вирок може бути оскаржений в порядку ст. 395 КПК України.

Апеляційну скаргу на вирок може бути подано до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку в порядку ст. 376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1