ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 681/1190/22

Провадження № 11-кп/4820/274/23

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Хмельницького апеляційного суду

в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

з участю: прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції з ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор» та Шепетівським міськрайонним судом Хмельницької області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001015 від 11 жовтня 2022 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Полонського районного суду Хмельницької області від 20 грудня 2022 року,

в с т а н о в и л а:

Цим вироком

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полонне Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, розлученого, який має на утриманні неповнолітню дитину, раніше судимого:

- 30.08.2010 року Печерським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років і 6 місяців позбавлення волі;

- 27.02.2012 року Полонським районним судом за ч. 1 ст. 186, ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 4 років і 7 місяців позбавлення волі;

- 18.06.2013 року Гусятинським районним судом Тернопільської області за ст.ст. 391, 71 КК України до 1 року 7 місяців позбавлення волі, звільненого 19.11.2014 року по відбуттю строку покарання;

- 04.08.2016 року Полонським районним судом за ч. 3 ст. 186 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі;

- 25.01.2017 року Полонським районним судом за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі, звільненого 18.06.2021 року по відбуттю строку покарання;

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначено йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 6 років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання для ОСОБА_6 ухвалено рахувати з моменту його затримання, а саме з 11.10.2022 року.

Речові докази у справі: рюкзак з особистими речами ОСОБА_6 , який знаходиться на відповідальному зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області відповідно до квитанції №2067 (а.с.151) ухвалено повернути ОСОБА_6 ; пару роликів із маркуванням «TRIPLE FIT SYSTEM», пару ковзанів із маркуванням «HUDORE ІСЕ», мультиварку марки «REDMOND» моделі «RMC - М29», ТВ - тюнер із маркуванням «HUMAX VA-FOX», книгу із маркуванням «Сколько раз открывали Америку», книгу із маркуванням «Крестный отец», книгу із маркуванням «Карпати Львів», книгу із маркуванням «Історія храмів Полонного», книгу із маркуванням «Очерки уголовного мира царской Росии». книгу із маркуванням «Мехико 86», книгу із маркуванням «Футбол 89», карту у згорнутому вигляді, книгу із маркуванням «Полонне»; купюру номіналом 1 рубль серія та номер АП1210809, купюру номіналом 10 рублей серія та номер ХЫ582869, купюру номіналом 5 рублей серія та номер ЛА9000750; руководство пользователя «Філіпс (плеер)», 2 рекламні етикетки, дудку синьо - жовтого кольору, тенісний м`яч із маркуванням «PENN CHAMPIONSHIP», 2 тенісні м`ячі із маркуванням «PENN», 2 поліетиленові пакети, книгу із маркуванням «Футбольна статистика», флакон газу для заправки запальничок із маркуванням «ИСКРА» 275 мл.; металеві ножиці «секатори»; миску фарфорову синьо - білого кольору із маркуванням «Цл8Т 1-05», 2 тенісні м`ячі жовтого кольору без маркування, коробку із під електронних вагів із маркуванням «ВІТЕК», тенісну ракетку у чохлі із маркуванням «ЛИБІДЬ», тенісну ракетку у чохлі із маркуванням «HEAD», 5 алюмінієвих каструль без маркування різної ємкості, алюмінієвий друшляк без маркування, алюмінієву кришку, алюмінієву підставку, 14 алюмінієвих ложок, вилку, ложку, алюмінієву насадку на м`ясорубку, чугунну сковорідку, алюмінієвий перехідник до газового балону із маркуванням «РДСТ Е051981», алюмінієві кабелі, алюмінієвий бідон без кришки, із врізаними у нього 2 тенами скріплений биркою, скляну пляшку «Вілла крім 2017» 1,5 л. заповнену рідиною червоного кольору, скляну пляшку «Кагор» заповнену рідиною червоного кольору, фарфорову статуетку у формі «Оленя», фарфорову статуетку у формі «оленя», фарфорову статуетку у формі 2 оленів із маркуванням «8-80», фарфорову статуетку у формі коня, поліетиленовий мішок із кабелями, та кустарним способом виготовленими електричними подовжувачами, совкову лопату із нержавіючої сталі, магнітофон із маркуванням «ЮПИТЕР 203 СТЕРЕО», які знаходяться на відповідальному зберіганні потерпілої, інструкцію до мультиварки марки «REDMOND» моделі «RMC - М29», яка знаходиться в мактеріалах справи ухвалено повернути та залишити потерпілій ОСОБА_8 ; паспорт на ім`я ОСОБА_6 , картку платника податків та довідку про звільнення, які знаходяться в матеріалах справи ухвалено передати в установу утримання ОСОБА_6 для долучення до особової справи.

Ухвалено зняти арешт на пластикову коробку чорного кольору; два упаковані шприци із голками 5 мл; три частини паперу (газетного); купюру номіналом у 1 долар США серії G номер 45978152Е; довідку про відомості з бази про доходи; сувенірну купюра 5 доларів США; сувенірну купюра 100 доларів США; вилку із маркуванням Ц 35 к; кабель типу USB; зігнуту алюмінієву трубу; алюмінієву підставку; картку платника податків на ОСОБА_6 ; довідку про звільнення ОСОБА_6 ; дві рукавички рожевого кольору із маркуванням «229»; ліхтарик чорного кольору; паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 серія та номер НОМЕР_1 та рюкзак чорного кольору без маркування, накледений відповідно до ухвали слідчого судді від 13.10.2022 року.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_6 на користь Державного бюджету України 3209 грн. 26 коп. вартості проведених судових експертиз.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком чинності залишено попередній тримання під вартою.

У строк відбуття покарання зараховано час перебування ОСОБА_6 під вартою з 11 жовтня 2022 року.

Ухвалою Полонського районного суду Хмельницької області від 22 грудня 2022 року в резолютивній частині вироку Полонського районного суду Хмельницької області від 20 грудня 2022 року виправлено описку та ухвалено вважати правильним: « ОСОБА_6 визнати винним за ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 6 років позбавлення волі».

За вироком суду, 11 жовтня 2022 року приблизно о 01 год. 00 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи в АДРЕСА_2 , поблизу будинку яким користується потерпіла ОСОБА_8 , вирішив проникнути до нього з метою вчинення крадіжки.

В цей же день, час та місці, в умовах воєнного стану, введеного на території України Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року (продовжений Указами Президента України №133/2022 від 14.03.2022 року, № 259/2022 від 18.04.2022 року, № 341/2022 від 17.05.2022 року та № 573/2022 від 12.08.2022 року), переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом зриву навісного замка вхідних дверей проник до указаного будинку, звідки таємно, повторно, викрав наступне майно потерпілої ОСОБА_8 : мультиварку марки Redmond RMC-M29 вартістю 625 грн.; бензопилу марки «Partner 350» вартістю 1700 грн.; бензокосу марки «Світязь БТ-430» вартістю 2275 грн.; пару роликових ковзанів «Victory» 42 розміру вартістю 299 грн. 25 коп.; пару ковзанів «Hudora» 42 розміру вартістю 343 грн. 18 коп.; ТВ-тюнер із маркуванням «Humax va-fox» вартістю 152 грн. 5 коп.

Після цього, з місця події зник, а викраденим майном потерпілої на загальну суму 5394 грн. 93 коп. розпорядився на власний розсуд.

Вказаними діями обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно та в умовах воєнного стану.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить вирок Полонського районного суду Хмельницької області від 20 грудня 2022 року змінити та пом`якшити призначене йому покарання.

Вважає, що призначене покарання є надто суворим, не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

При призначенні йому покарання, суд першої інстанції не в повній мірі врахував обставини, що пом`якшують його покарання, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Зазначає, що судом також не враховано його молодий вік, позитивну характеристику за місцем проживання, наявність малолітньої дитини, а також те, що він хворіє на туберкульоз, гепатит C, а також є ВІЛ-інфікованим.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора про законність та обґрунтованість вироку місцевого суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинне бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, зазначених у вироку, правильність кваліфікації його дій за ч. 4 ст. 185 КК України, жодною стороною кримінального провадження не оспорюються, а тому, відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, апеляційним судом не переглядаються.

Дії ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно та в умовах воєнного стану, кваліфіковано правильно.

Призначаючи ОСОБА_6 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України судом враховано: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким; особу винного, який має на утриманні неповнолітню дитину, стан його здоров`я; обставини, що пом`якшують та обтяжують йому покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є рецидив злочинів.

Судом також враховано наслідки вчиненого кримінального правопорушення, вартість викраденого майна та часткове повернення його власнику.

Разом з тим, апеляційний суд враховує, що ОСОБА_6 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та відбував покарання у місцях позбавлення волі за вчинення умисних, у тому числі корисливих злочинів, що підтверджується даними довідки ОСК ГУНП України у Хмельницькій області (а.п. 165-167). Однак, ОСОБА_6 , належних висновків для себе не зробив, будучи особою молодого віку та маючи можливість працювати, на шлях виправлення не став та продовжив займатися злочинною діяльністю.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про можливість виправлення обвинуваченого лише в умовах ізоляції від суспільства, з призначенням покарання у виді позбавлення волі у межі санкції ч. 4 ст. 185 КК України, яке відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України.

Таке покарання, на думку апеляційного суду, є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових злочинів, а також сприятиме досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом прав та інтересів інших осіб.

Обставини, наведені в апеляційній скарзі, зокрема те, що ОСОБА_6 щиро розкаявся, є особою молодого віку, має на утриманні неповнолітню дитину, хворіє на туберкульоз, гепатит C, а також є ВІЛ-інфікованим були враховані місцевим судом при призначенні покарання.

Наявність в обвинуваченого позитивної характеристики за місцем проживання, не є обставиною, що істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та не є беззаперечною підставою для призначення йому більш м`якого покарання.

Слід також зазначити, що відповідно до п.п. 3, 6 Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого спільним Наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 15 серпня 2014 року № 1348/5/572, медичне обслуговування (амбулаторне, стаціонарне лікування, реабілітація), контроль та аналіз стану здоров`я засуджених організовуються і проводяться медичними працівниками відповідно до законодавства про охорону здоров`я, системи стандартів у сфері охорони здоров`я, клінічних протоколів в порядку, передбаченому законодавством. Медична допомога засудженим, хворим на туберкульоз, які тримаються в установах виконання покарань, надається відповідно до вимог законодавства про охорону здоров`я.

З огляду на вказані положення, перешкоди для лікування ОСОБА_6 під час відбування покарання відсутні.

Твердження ОСОБА_6 про те, що він активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, апеляційний суд до уваги не бере, оскільки даних про таку поведінку обвинуваченого матеріали справи не містять.

Судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що ОСОБА_6 вчиняв активні, ініціативні дії, спрямовані на надання будь-якої допомоги в установленні обставин справи та їх з`ясуванні.

Вказане свідчить про відсутність такої обставини, яка пом`якшує покарання ОСОБА_6 , як активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Отже, з урахуванням конкретних обставини справи, особи обвинуваченого, підстав для призначення ОСОБА_6 покарання, із застосуванням положень ст. 69 КК України або звільнення його від відбування покарання з підстав, передбачених ст. 75 КК України немає.

Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Переглядаючи вирок в частині призначеного ОСОБА_6 покарання, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції було допущене істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 368 КПК України питання щодо міри покарання обвинуваченому вирішуються судом лише при ухваленні вироку.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 КПК України суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Під описками слід розуміти неправильне написання слів, прізвищ та імен, адрес, зазначення дат та строків. Не є описками граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його неправильного сприйняття: неправильне розташування розділових знаків, неправильні відмінки слів.

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не вправі змінювати зміст судового рішення, він лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин справи.

Як убачається з матеріалів справи, суд першої інстанції 20 грудня 2022 року ухвалив оскаржуваний вирок, яким визнав ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначив йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 6 років позбавлення волі.

Ухвалою Полонського районного суду Хмельницької області від 22 грудня 2022 року в резолютивній частині вироку Полонського районного суду Хмельницької області від 20 грудня 2022 року виправлено описку та ухвалено вважати правильним: « ОСОБА_6 визнати винним за ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 6 років позбавлення волі».

Постановлена місцевим судом ухвала від 22 грудня 2022 року про виправлення описки, на думку колегії суддів, не ґрунтується на вимогах закону, оскільки, виходячи з положень ст. 379 КПК України, суд має право виправити в судовому рішенні лише допущені описки та очевидні арифметичні помилки.

Однак, суд першої інстанції, ухваливши внести виправлення у резолютивну частини вироку Полонського районного суду Хмельницької області від 20 грудня 2022 року, всупереч вимог ст. 370 КПК України вийшов за межі повноважень, наданих йому ст. 379 КПК України, оскільки виправив не описку, допущену при складанні вироку, а вирішив питання щодо призначення покарання, що не передбачено вимогами ст. 379 КПК України.

Питання щодо неправильного застосування норм кримінального закону та призначення покарання, допущеного судом першої інстанції, віднесено до компетенції суду апеляційної інстанції і не є опискою, яку місцевий суд може виправити самостійно.

Таким чином, своєю ухвалою від 22 грудня 2022 року суд першої інстанції змінив призначене ОСОБА_6 покарання, тобто взяв на себе повноваження апеляційного суду, чим допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що ухвала про виправлення описки підлягає скасуванню, а вирок в частині призначеного покарання зміні, оскільки це не погіршує становище обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Полонського районного суду Хмельницької області від 22 грудня 2022 року про виправлення описки у вироку Полонського районного суду Хмельницької області від 20 грудня 2022 року скасувати.

Вирок Полонського районного суду Хмельницької області від 20 грудня 2022 року щодо ОСОБА_6 в частині призначеного покарання змінити.

Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 6 років позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуюча ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3