Справа № 289/315/23
Номер провадження 1-кс/289/121/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2023 м. Радомишль

Слідчий суддя Радомишльського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчої ОСОБА_4 ,

неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_5 ,

його законного представника ОСОБА_6 ,

захисника неповнолітнього підозрюваного, адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №3 Житомирського РУП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_8 про застосування до неповнолітнього підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше неодноразово судимого, запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000027, -

ВСТАНОВИВ:

До Радомишльського районного суду 20.03.2023 року надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно неповнолітнього ОСОБА_5 по матеріалах кримінального провадження за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що, неповнолітній ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово засудженим за вчинення тяжких злочинів, під час іспитового терміну на шлях виправлення не став і знову повторно вчинив умисний тяжкий злочин при наступних обставинах.

Так, в умовах воєнного стану в Україні, введеного 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», 31 січня 2023 року близько 03 години 30 хвилин з метою крадіжки чужого майна прийшов до господарства ОСОБА_9 , яке розташоване по АДРЕСА_1 , де реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на крадіжку чужого майна, враховуючи сприятливу для нього обстановку, а саме те, що його злочинні дії ніким не помічені та за ним ніхто не спостерігає, керуючись корисливим мотивом, діючи повторно, через хвіртку увійшов до подвір`я господарства, де підійшов господарської будівлі та шляхом вільного доступу проник в середину приміщення, звідки умисно, таємно викрав електричний велосипед марки «VIKING moto» 320, вартістю 13941 гривня 43 копійки, який розпорядився на власний розсуд.

Вчиненими діями неповнолітній ОСОБА_5 заподіяв потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 13941 гривня 43 копійки.

Продовжуючи свої злочинні дії, 31 січня 2023 року близько 04 години 10 хвилин, неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , достовірно знаючи, що в приміщенні хліва господарства ОСОБА_10 , яке розташоване по АДРЕСА_2 , наявний мотоцикл марки «ALPHA YH 49 реєстраційний номер НОМЕР_1 , вирішив незаконно ним заволодіти.

Після чого, неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, повторно, усвідомлюючи протиправний характер вчиняємих дій, враховуючи сприятливу для нього обстановку, а саме те, що його злочинні дії ніким не помічені та за ним ніхто не спостерігає, керуючись корисливим мотивом, прийшов до господарства ОСОБА_10 , яке розташоване по АДРЕСА_2 , через хвіртку зайшов в подвір`я, де підійшов до приміщення хліва та руками зірвав навісний замок на вхідних дверях, після чого проник в середину приміщення, підійшов до мотоцикла марки «ALPHA YH 49 реєстраційний номер НОМЕР_1 , викотив його від місця стоянки, після чого розпорядився ним на власний розсуд, таким чином незаконно, повторно заволодів вище вказаним мотоциклом, заподіявши потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 12214 гривень.

З долучених до клопотання доказів вбачається, що 01 лютого 2023 року відомості за вказаним фактом внесено до ЄРДР та зареєстровано кримінальне провадження за №0000027 з правовою кваліфікацією ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України.

27 лютого 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України.

Необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтована слідчим наявністю ризиків, передбачених п.1 та п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, те, що ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, які є тяжким злочином. Крім цього, ОСОБА_5 студент 3-го курсу ДНЗ «Малинський професійний ліцей», не одружений та не має міцних соціальних зв`язків, що свідчить про те, що останній може безперешкодно покинути місце свого проживання. Також, неповнолітній підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків та інших осіб, причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення. На цей час у кримінальному провадженні проведений не весь комплекс необхідних слідчих (розшукових) дій, не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування. Вказані обставини підтверджуються матеріалами долученими до клопотання.

У судовому засіданні прокурор з посиланням на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, а також на наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.1, п.3 ч.1 ст.177 КПК України, просив задовольнити клопотання слідчого. Зокрема зазначив, що відносно ОСОБА_5 винесено два вироки суду, які набрали законної сили, і якими він засуджений до 2 та 5 років позбавлення волі та звільнений від відбування покарання з іспитовим строком, однак вчинив нові тяжкі злочини. На розгляді в суді перебуває ще кілька справ щодо притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності. Злочини ОСОБА_11 вчиняє в нічний час, під час дії комендантської години та коли батьки сплять. А тому вважає, що тільки застосування найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під ватрою зможе запобігти ризикам визначеним ст.177 КПК України.

Неповнолітній підозрюваний ОСОБА_5 пояснив, що намірів переховуватися від органів досудового розслідування та вчиняти нові правпопорушення він не має, оскільки усвідомлює наслідки таких дій і не бажає погіршувати своє становище, вважає, що ініційований щодо нього слідчим запобіжний захід у виді тримання під вартою, є занадто суворим, просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід. Його підтримала законний представник ОСОБА_6 , однак зазначила що вплинути на поведінку сина не може, оскільки він її не слухається.

Захисник підозрюваного, адвокат ОСОБА_12 , проти задоволення клопотання прокурора заперечував, обґрунтувавши його тим, що прокурором не підтверджено жодним доказом існування ризиків, на які він посилається. До ОСОБА_5 раніше запобіжні заходи не застосовувалися, а тому обирати найсуворіший запобіжний захід не має підстав. Просив застосувати до неповнолітнього підозрюваного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Вислухавши доводи прокурора, пояснення неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника і законного представника, перевіривши матеріали кримінального провадження, прихожу до такого висновку.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також, серед іншого, запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема передбачені ст. 178 КПК України (вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки).

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст.194 КПК України).

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України).

Згідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених в клопотанні.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, доведено наданими слідчим доказами кримінального провадження.

З пояснень учасників справи та матеріалів, доданих до клопотання, вбачається, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий.

Зокрема засуджений вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 15.11.2022 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.2 ст.289, ч.2 ст.15 ч.2 ст.289 КК України до покарання у виді позбавлення волі, строком на 2 роки без конфіскації майна та на підставі ст. 75,104 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1.

Вироком Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 25.11.2022 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України до покарання у виді позбавлення волі, строком на 5 років без конфіскації майна та на підставі ст. 75,104 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2.

Згідно інформаційної довідки УИАТ МВС України до суду для розгляду направлено 4 обвинувальні акти, щодо вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень.

27.02.2023 ОСОБА_11 оголошено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст. 185, ч.2 ст.289 КК України, вчинених ним 31.01.2023 під час випробувального строку.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кількох тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, є студентом 3-го курсу ДНЗ «Малинський професійний ліцей», однак за місцем навчання та проживання характеризується негативно, живе у повній сім`ї, де виховується батьками, які не контролюють поведінку сина та не мають впливу на нього.

При цьому, на думку слідчого судді, прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може здійснити дії, передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Встановлені в судовому засіданні факти та обставини приводять до висновку про наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховуватися від органів досудового розслідування, незаконного впливу на свідків.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 492 КПК України, за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, до неповнолітнього з урахуванням його вікових та психологічних особливостей, роду занять може бути застосовано один із запобіжних заходів, передбачених цим Кодексом. Затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Тобто, із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, враховуючи обґрунтованість пред`явленої підозри, вчинення ним кількох тяжких кримінальних правопорушень під час іспитового строку, особу неповнолітнього підозрюваного, його вік, сімейний та майновий стан, відсутність законних джерел для існування, беручи до уваги його психологічні особливості, рід занять, слідчий суддя вважає, що запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам можливо лише шляхом застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який встановлюється строком на 60 днів, оскільки більш м`які запобіжні заходи, не забезпечать належної поведінки підозрюваного в ході досудового розслідування та не зможуть запобігти настанню вище перерахованих ризиків.

Згідно з ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

При визначенні розміру застави, слідчий суддя враховує положення ст. 182 КПК України, а саме обставини кримінальних правопорушень, майновий та сімейний стан підозрюваного, дані про його особу та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які віднесено до категорії тяжких злочинів, а тому слідчий суддя вважає за доцільне визначити заставу у межах 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки саме такий розмір застави є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, і таким, що не суперечить положенням ч. 5 ст. 182 КПК України та вимогам ст.ст. 178, 182, 183 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 183, 194, 196, 369-372, 487, 488, 492 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України у кримінальному провадженні №0000027, строком на 60 діб, а саме по 19 травня 2023 року включно.

Одночасно визначити ОСОБА_5 розмір застави у межах 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 134 200 грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на рахунок отримувача UA0000277, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26278626, банк отримувача ДКСУ м. Київ, МФО 820172.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;

- не відлучатися з постійного місця проживання, яке він зазначить слідчому, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання (перебування), роботи.

Роз`яснити, що з моменту звільнення ОСОБА_5 з-під варти внаслідок внесення застави, він зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, а у разі їх невиконання внесені у якості застави кошти звертаються в дохід держави.

Ухвала підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали не перешкоджає її виконанню.

Здійснення доставки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до місця попереднього ув`язнення покласти на уповноважених осіб відділення поліції №3 Житомирського РУП ГУ НП в Житомирській області.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 21.03.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1