У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 01 вересня 2022 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6 ,
засуджений ОСОБА_5 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 01 вересня 2022 року у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_5 просить задовольнити його клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Засуджений ОСОБА_5 зазначає, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим.
Апелянт стверджує, що він відбув понад 2/3 строку покарання, тому подальше його утримання під вартою не доцільне, при цьому, надана установою виконання покарань характеристика на нього не відповідає дійсності, оскільки керівник установи тричі мінявся та наразі перебуває під слідством, що викликає сумніви у правдивості складеної відносно нього характеристики.
Засуджений звертає увагу на те, що в установі виконання покарань відсутні будь-які програми реабілітації засуджених, за якими можливо було б отримати заохочення, вважає, що, відсутність заохочень або стягнень за останній рік не свідчить про те, що він не став на шлях виправлення.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

До Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
ОСОБА_5 засуджений 12.04.2017 р. Малиновським районним судом м. Одеси за ч. 4 ст. 296 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. 24.02.2018 р. ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси звільнення іспитового строку ОСОБА_5 скасовано та останнього 22.06.2020 р. взято під варту.
Відмовляючи у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , суд зазначив, що згідно із матеріалами особової справи та матеріалами провадження, засуджений у виправній колонії не працевлаштований, до соціально-корисних робіт не залучався, характеризується негативно, протягом всього періоду відбуття покарання заохочень не мав, мав 2 стягнення, які погашені, участі в програмах виховного впливу та соціально-корисному житті відділення не приймає.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого на підтримку апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого, апеляційний суд приходить до наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

За змістом ст. 81 КК України, єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення особи, яка має право за законом при відбутті певної частини покарання, є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, якщо сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
У п. 2 Постанови Пленуму «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 р. визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Розглядаючи заяву про умовно-дострокове звільнення суд зобов`язаний перевірити сумлінну поведінку та сумлінне ставлення особи за весь період відбування нею покарання, врахувати тяжкість вчиненого злочину та особу засудженого в цілому.

За даними матеріалів провадження, ОСОБА_5 відбуває покарання, як засуджений 12.04.2017 р. Малиновським районним судом м. Одеси за ч. 4 ст. 296 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, якому ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 25.02.2018 р. скасовано звільнення іспитового строку та останнього 22.06.2020 р. взято під варту.
Початок строку відбування ОСОБА_5 покарання 19.06.2020 р., кінець строку 19.06.2023 р. Отже, станом на день звернення ОСОБА_5 з клопотанням, засуджений відбув 2/3 строку покарання, а тому до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення.
Адміністрацією Державної установи «Вознесенська виправна колонія (№ 72)», де засуджений ОСОБА_5 з 13.08.2020 р. відбуває покарання характеризується негативно, мав 2 стягнення, заохочень не мав, не працевлаштований, бажання працювати не виявляє, участі в суспільно-корисному житті та програмах диференційованого виховного впливу не приймає, веде пасивний та пристосовницький спосіб життя, зі слів засудженого у скоєному розкаюється.
Разом з тим, ОСОБА_5 засуджений за вчинення злочину середньої тяжкості, раніше не судимий, за весь період відбування покарання вимог режиму утримання не порушував, отримані ним 2 стягнення за незначні проступки погашені, за характером спокійний та врівноважений, не конфліктний, спальне місце та приліжкову утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд, дотримується правил санітарно-гігієнічних норм.

Отже, з урахуванням даних про особу засудженого ОСОБА_5 , апеляційний суд доходить висновку про можливість задоволення клопотання засудженого та застосування відносно ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
За наведеного, апеляційна скарга засудженого підлягає задоволенню, ухвала суду скасуванню.

Керуючись ст. ст. 376, 419, 424, 532, 539 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 задовольнити.
Ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 01 вересня 2022 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання скасувати.
Постановити нову ухвалу.
Клопотання засудженого ОСОБА_5 задовольнити. Звільнити умовно-достроково засудженого ОСОБА_5 від подальшого відбування покарання за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 12 квітня 2017 року, на строк 6 місяців 27 днів.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді
_____________________ _____________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3