Справа № 201/573/23
Провадження № 1-кс/201/174/2023
УХВАЛА

17 січня 2023 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі слідчого судді ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях майор юстиції ОСОБА_3 , матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000622 від 25.10.2022 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування поданого клопотання слідчий вказує, що ОВС слідчого відділу 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областяхзнаходиться кримінальне провадження № 0000622 від 25.10.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України за підозрою ОСОБА_4 .

Далі у клопотанні детально викладені обставини можливого вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, серед іншого зазначено, що у період часу, у квітні 2022 року, більш точний час встановити з об`єктивних причин не виявилось можливим, ОСОБА_4 , будучи громадянином України, усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії, яка розпочалась приблизно о 04 годині ранку 24.02.2022 повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, перебуваючи на території міста Сватове Луганської області, маючи умисел на зайняття посади в окупаційній адміністрації та реалізуючи його вступив у злочинну змову з окупаційними військами Російської Федерації та представниками так званої «ЛНР», та отримавши від них пропозицію на отримання посади в окупаційній адміністрації так званому «Муніципальному унітарному підприємстві «Благоустрій Сватівського району» (мовою оригіналу «Муниципальное унитарное предприятие «Благоустройство Сватовского района»), добровільно погодився на вказану пропозицію.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, у квітні 2022 року, більш точний час встановити з об`єктивних причин не виявилось можливим, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , будучи громадянином України, перебуваючи на території міста Сватове Луганської області, зі своїх особистих мотивів та бажання обійняти посаду в окупаційній адміністрації держави-агресора Російської Федерації, погоджуючись на пропозицію представників держави-агресора Російської Федерації та представників незаконних збройних формувань так званої «ЛНР», добровільно обійняв посаду директора так званого «Муніципального унітарного підприємства «Благоустрій Сватівського району» (мовою оригіналу «Муниципальное унитарное предприятие «Благоустройство Сватовского района»), тобто посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в окупаційній адміністрації держави-агресора Російської Федерації, створеній на тимчасово окупованій території, а саме у місті Сватове Сватівського району Луганської області.

26.12.2022 ОСОБА_4 затримано на підставі ч. 6 ст. 615 та ст. 208 КПК України, оскільки стороною досудового розслідування отримані відомості, які дають підстави вважати, що можлива втеча останнього з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Враховуючи наведені вище обставини, слідчим за погодженням з прокурором 26.12.2022, з дотриманням вимог ст. ст. 111 та 278 КПК України ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину передбаченому ч. 5 ст. 111-1 КК України а саме у добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарчих функцій, в окупаційній адміністрації держави-агресора, що є тяжким злочином.

На даний час досудовим розслідуванням, встановлено, що відповідно до інформації з довідки від 03.11.2022 року №31/12/1-1235вс з ГСЦ МВС В Луганській області громадянину України ОСОБА_4 на праві власності належить:

-автомобіль марки HYUNDAI SANTA FE 2359, номерний знак НОМЕР_1 , чорного кольору, 2013 року випуску, VIN: НОМЕР_2 .

У зв`язку з тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України для конфіскації майна, як виду покарання виникла необхідність у накладенні арешту на майно, яке перебуває у власності підозрюваної.

Посилаючись на ст. 36, 170-171 КПК України прокурор просить накласти арешт на майновласником якого є підозрюваний ОСОБА_4 з метою забезпечення призначення судом покарання у виді конфіскації майна (передбаченого санкцією ч. 5 ст. 111-1 КК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Власник майна не повідомлявся про розгляд клопотання слідчого, згідно ст.172 ч.2 КПК України.

Прокурор в судове засідання по розгляду клопотання не з`явився, про час та місце його розгляду повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд клопотання про арешт майна у його відсутність, на його задоволенні наполягав, неприбуття прокурора та слідчого в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши матеріали клопотання та долучені до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно п. 2-4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Так, згідно ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального Кодексу України.

Згідно ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Окрім того, згідно ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

За положеннями ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Розглядом клопотання встановлено, що у провадженні, ОВС слідчого відділу 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областяхзнаходиться кримінальне провадження № 0000622 від 25.10.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України за підозрою ОСОБА_4 ..

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення, за встановлених органом досудового розслідування обставин, підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якій, у спосіб передбачений КПК України, повідомлено про підозру.

Як встановлено при розгляді клопотання, за своїм змістом повідомлений ОСОБА_4 підозра відповідає вимогам ст. 277 КПК, повідомлення про підозру було здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти висновку, що ОСОБА_4 причетний до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.111-1 КК України.

Також доведено, що підозрюваному ОСОБА_4 , відповідно до інформації з довідки від 03.11.2022 року №31/12/1-1235вс з ГСЦ МВС В Луганській області, на праві власності належить:

-автомобіль марки HYUNDAI SANTA FE 2359, номерний знак НОМЕР_1 , чорного кольору, 2013 року випуску, VIN: НОМЕР_2 .

Отже, в клопотанні доведено достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, до вчинення вказаного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_4 , вищевказане майно, на яке ініціатор клопотання просить накласти арешт, належить підозрюваній, у разі доведеності вини під час судового розгляду підлягає можливої конфіскації (ч.5 ст.111-1 КК України), також накладання арешту необхідне з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), оскільки незастосування арешту може призвести до його відчуження.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, враховуючи також наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про накладення арешту на об`єкти нерухомого майна, власником яких підозрюваний у кримінальному провадженні і існує сукупність підстав вважати, що підозра є обґрунтованою.

Керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях майор юстиції ОСОБА_3 , матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000622 від 25.10.2022 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на майно, що належить на праві власності підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

-автомобіль марки HYUNDAI SANTA FE 2359, номерний знак НОМЕР_1 ,

чорного кольору, 2013 року випуску, VIN: НОМЕР_2 ,

позбавивши ОСОБА_4 року ІНФОРМАЦІЯ_1 права на користування, відчуження та розпорядження вказаним майном.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1