Справа № 192/1135/22
Провадження № 1-кп/192/40/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" лютого 2023 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт Солоне Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000223 від 28.05.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Широке Солонянського району Дніпропетровської області, громадянин України, з базовою середньою освітою, не працюючого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в:

24.02.2022 року указом Президента України №64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Законом про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №2119-ІХ від 15.03.2022 (реєстровий №7168) продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Відповідно до Указу Президента України «Про продовження строку воєнного стану в Україні» від 17.05.2022 року №341/2022 продовжується строк дії воєнного стану в Україні з 05 годин 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, тобто до 23 серпня 2022 року.

Так, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , достовірно знаючи, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 в України введено воєнний стан, 26.05.2022 року близько 15 години 00 хвилин перебував біля території домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . Помітивши відсутність господаря домоволодіння за вище вказаною адресою, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану, із корисливих мотивів, з метою особистої наживи, підійшов до огородженої території подвір`я зазначеного домоволодіння, котре належить потерпілому ОСОБА_6 , де реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, переліз через паркан, котрий служив огорожею вказаної території домоволодіння та проник до приміщення сараю розташованого на території вищезазначеного домоволодіння, звідки викрав три мішки з насінням соняшника загальною вагою 70 кілограм, які належать потерпілому ОСОБА_6 , вартість яких становить 1073,10 гривень, після чого з місця вчинення злочину зник, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на вказану суму.

09 листопада 2022 року між прокурором Правобережної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_3 зі згоди потерпілого ОСОБА_6 зобвинуваченим ОСОБА_5 з участю захисника ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з угодою ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винним за ч.4 ст.185 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначене покарання за ч.4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, та на підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. При цьому, сторони підтвердили, що розуміють і усвідомлюють наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, в тому числі і умисного, передбачені ст. 476 КПК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав угоду та просив її затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджене покарання.

Захисник ОСОБА_4 також підтримав угоду.

Обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав себе винуватим у пред`явленому обвинуваченні, просив затвердити укладену угоду.

При цьому ОСОБА_5 пояснив, що укладення угоди є цілком добровільним, він цілком розуміє права, передбаченні п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Вислухавши думку прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 суд приходить до висновку, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню з таких підстав.

Згідно з ч.5 ст. 469 КПК України укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно ч.4 ст. 474 КПК України якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст.469 КПК України за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого може бути укладена угода про визнання винуватості зокрема у провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана правам та інтересам окремих осіб, в яких беруть участь потерпілий або потерпілі у випадку надання потерпілим (потерпілими) письмової згоди прокурору на укладення угоди.

Дії ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч.4 ст. 185 КК України.

Вказане кримінальне правопорушення відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, і потерпілим ОСОБА_6 09.11.2022 надано згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості з обвинуваченим ОСОБА_5 .

Судом з`ясовано, що ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону, суд враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам КПК України та закону, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб. Взяті обвинуваченим ОСОБА_5 на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.

Суд дійшов переконання, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а також кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Даними про особу ОСОБА_5 встановлено, що він раніше в силу ст.89 КК України не судимий, перебуває в реєстрі наркологічних хворих, в реєстрі психіатричних хворих КНП «Солонянська лікарня» не перебуває. Не перебуває на обліку, як військовозобов`язаний, за місцем проживання характеризується задовільно.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 є його щире каяття, відшкодування шкоди потерпілому, шляхом повернення викраденого.

Обставини, передбачені ст.67 КК України, що обтяжують його покарання, відсутні.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження вказаної угоди про визнання винуватості.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, вищезазначені обставини, наведені дані про особу обвинуваченого, його щире каяття, відшкодування шкоди потерпілому та приходить до висновку, що його виправлення можливе без відбування покарання і відповідно до ст.75 КК України його слід звільнити від відбування призначеного узгодженого покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, поклавши на нього обов`язки відповідно до п.п 1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до положень ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 468, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Угоду про визнання винуватості від 09 листопада 2022 року у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, укладену між прокурором Правобережної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_3 зі згоди потерпілого ОСОБА_6 з обвинуваченим ОСОБА_5 за участі захисника ОСОБА_4 - затвердити.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч.1, п.2 ч.3ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти вказаний орган про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк відраховувати з моменту оголошення вироку.

Речовий доказ - три мішки з насінням соняшника вагою 70 кілограм, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_6 залишити в його розпорядженні.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ч.4 статті 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя - ОСОБА_1