Справа №204/5824/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2022 року м. Дніпро
Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
представників установи ОСОБА_5 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Дніпро заяву представника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України» про зміну примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-
В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25 травня 2016 року, відносно ОСОБА_7 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України, застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.
В заяві, до якої додано висновок комісії лікарів-психіатрів №722 від 03.08.2022 року, зазначено, що внаслідок медикаментозної терапії у поєднанні з реабілітаційними заходами з вересня 2019 року, в психічному стані пацієнта намітилась незначна позитивна динаміка: маячення впливу активно не висловлював, скеровував його у минуле, маячна фабула не поширювалась за змістом. З листопада 2019 року емоційні розлади зменшились за силою, проявлялись лише в емоційно складних для хворого ситуаціях, настрій стабілізувався. Поведінка носила спокійний, упорядкований характер, без імпульсивних дій, проявів агресії та аутоагресії. В подальшому стан пацієнта залишався стабільним. З березня 2022 року сформувалась формальна критика до свого хворобливого стану та скоєного, стійкі лікувальні настанови на майбутнє. На теперішній час в клінічній картині домінують прояви вираженого змішаного дефекту при ендогенному захворюванні у вигляді емоційної холодності, одноманітності та формальних порушень мислення у вигляді непослідовності, паралогічності. За таким станом у теперішній час пацієнт особливої небезпеки для оточуючих не становить. Продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом не потребує. Для подальшого застосування примусових заходів медичного характеру може бути переведений у відділення з посиленим наглядом закладу з надання психіатричної допомоги.
В судовому засіданні представник установи підтримав вказану заяву, просив задовольнити, посилаючись на висновок комісії лікарів-психіатрів №722 від 03.08.2022 року.
Особа відносно якої розглядається заява - ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що висновок комісії лікарів підтримує.
Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала заяву про зміну примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 і просила задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви про зміну примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 , оскільки покращення психічного стану пацієнта не є тривалим.
Вислухавши думку учасників процесу, ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що заява представника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України» задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Згідно ч. 5 ст. 94 КК України, госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах суворого нагляду.
У відповідності до ч.2 ст.514 КПК України, Зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру.
Згідно ч.3 ст.514 КПК України, розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається дана особа. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів закладу, в якому особі надається психіатрична допомога, або, у разі наявності, висновок обраного особою незалежного лікаря-психіатра.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25 травня 2016 року, відносно ОСОБА_7 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України, а саме ч.3 ст.15, п.1 ч.2 ст.115, ч.1 ст.115, ч.2 ст.125 КК України, застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом. ОСОБА_7 знаходиться на лікуванні в Дніпровської Філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» державної установи «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю МОЗ України» з 07.07.2016 року по теперішній час. Діагноз: шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, параноїчний синдром.
В обґрунтування необхідності зміни ОСОБА_7 виду примусових заходів медичного характеру у висновку комісії лікарів-психіатрів №722 від 03.08.2022 року зазначено, що внаслідок медикаментозної терапії у поєднанні з реабілітаційними заходами з вересня 2019 року, в психічному стані пацієнта намітилась незначна позитивна динаміка: маячення впливу активно не висловлював, скеровував його у минуле, маячна фабула не поширювалась за змістом. З листопада 2019 року емоційні розлади зменшились за силою, проявлялись лише в емоційно складних для хворого ситуаціях, настрій стабілізувався. Поведінка носила спокійний, упорядкований характер, без імпульсивних дій, проявів агресії та аутоагресії. В подальшому стан пацієнта залишався стабільним. З березня 2022 року сформувалась формальна критика до свого хворобливого стану та скоєного, стійкі лікувальні настанови на майбутнє. На теперішній час в клінічній картині домінують прояви вираженого змішаного дефекту при ендогенному захворюванні у вигляді емоційної холодності, одноманітності та формальних порушень мислення у вигляді непослідовності, паралогічності. За таким станом у теперішній час пацієнт особливої небезпеки для оточуючих не становить.
Також, в судовому засіданні встановлено, що згідно п.24 вказаного висновку комісії лікарів-психіатрів №722 від 03.08.2022 року, під час госпіталізації ОСОБА_7 , клінічна картина захворювання характеризувалась наявністю слухових оманів сприйняття, які виявляв поведінкою та які заперечував, маячними ідеями впливу на адресу сусідів, матері, брата, дисимуляцією переживань минулого (заперечував описані в медичній документації слухові омани сприйняття), формальними розладами мислення, емоційною неадекватністю, манірністю, відсутністю критики до свого стану та скоєного. Був замкнутий, обособлений, демонстративний, з негативним відношенням до лікування. На тлі медикаментозного лікування, з квітня 2017 року омани сприйняття редукувались, в подальшому не поновлювались, але психічний стан продовжував характеризуватись маячними ідеями впливу, емоційно-вольовими порушеннями у вигляді неадекватності, вичурності, коливань настрою. При розповіді про скоєне неадекватно посміхався. Залишались вираженими формальні розлади мислення у вигляді паралогічності, непослідовності, різноплановості, елементів зісковзувань. До скоєного ставився легковажно, тяжкості не оцінював, жалю з цього приводу не висловлював. Не усвідомлював наявності у себе психічного захворювання, необхідності лікування. З вересня 2019р., під впливом лікування, в психічному стані*, пацієнта намітилась незначна позитивна динаміка: маячення впливу активно не висловлював, скеровував його у минуле, маячна фабула не поширювалась за змістом. З листопада 2019 року психічний стан пацієнта покращився: настрій стабілізувався, емоційні розлади зменшились за силою, проявлялись лише в емоційно складних для хворого ситуаціях. Поведінка носила спокійний, упорядкований характер, без імпульсивних дій, проявів агресії та аутоагресії. Клінічна картина захворювання характеризувалась формальними розладами мислення у вигляді різноплановості, аморфності, паралогічності; загальним емоційним зниженням, холодністю, зниженням вольових функцій, відсутністю зацікавленості у діяльності, зниженням енергетичного потенціалу. Жалю з приводу скоєного не висловлював. Критичні здібності були порушені. Позитивні лікувальні та соціальні настанови були не сформовані. В подальшому стан пацієнта залишався стабільним. З березня 2022 року сформувалась формальна критика до свого хворобливого стану та скоєного, стійкі настанови на прийом підтримуючого лікування у майбутньому.
При цьому, в судовому засіданні також встановлено, що ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 23 лютого 2022 року продовжено застосування примусового заходу медичного характеру, призначених ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25 травня 2016 року, відносно ОСОБА_7 в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом. Ухвала не оскаржувалася та набрала законної сили. Тобто, згідно вказаної ухвали суду, станом на 23 лютого 2022 року ОСОБА_7 за своїм психічним станом зумовлював збереження особливої небезпеки хворого для оточуючих та потребував продовження лікування в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом. Слід зазначити, що згідно висновку комісії лікарів-психіатрів №145 від 09 лютого 2022 року, на підставі якого було постановлено вищевказану ухвалу суду про продовження лікування пацієнта ОСОБА_7 , в психічному стані хворого ОСОБА_7 станом на 09.02.2022 року спостерігається покращення: маячення впливу на адресу постраждалих (матері, брата, сусідів) скеровує у минуле. Емоційно холодний, парадоксальний. Домінують прояви вираженого змішаного дефекту зі зниженням вольових функцій, енергетичного потенціалу, аутизму. Проте, жалю з приводу скоєного не висловлює, ставиться байдуже. Критичні здібності хворого не сформовані: не усвідомлює проявів свого захворювання, необхідності лікування. Вищевикладене зумовлює збереження особливої небезпеки хворого для оточуючих. За своїм психічним станом потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом.
Враховуючи викладені обставини, суд робить висновок, що незважаючи на те, що психічний стан здоров`я ОСОБА_7 хоча і покращився з листопада 2019 року та залишався стабільним, однак лише з березня 2022 року сформувалась формальна критика до свого хворобливого стану та скоєного, стійкі настанови на прийом підтримуючого лікування у майбутньому, що свідчить про те, що таке покращення не є тривалим і не може свідчити про можливість проведення реабілітаційних заходів в умовах спеціальних закладів з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом, а тому слід відмовити у задоволенні заяви Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України» про зміну примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 .
Керуючись ст.ст. 94, 95 КК України, ст.ст.369-372, ст.ст.512, 514 КПК України, ст.19,22 Закону України «Про психіатричну допомогу» в редакції від 10.06.2018 року, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви представника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України» про зміну примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляція протягом семи діб з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська.

Суддя ОСОБА_1