Справа № 446/2/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2023 м.Кам`янка-Бузька

Слідчий суддя Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янка-Бузька Львівської області клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області капітана поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Кам`янка-Бузького відділу Жовківської окружної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000001 від 02.01.2023 за ознаками вчиненого злочину, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України-

встановив :

старший слідчий СВ відділення поліції №1 Львівського районного управління

поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області капітан

поліції ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення

арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :01:003:0001,

що в АДРЕСА_1 та земельну

ділянка з кадастровим номером :01:003:0002, що в

АДРЕСА_1 в частині позбавлення права їх

відчуження та розпорядження ними.

Клопотання обґрунтовує тим, що У провадженні слідчого відділення відділення поліції № 1 Львівського РУП № 1 Головного управління Національної поліції у Львівській області перебуває кримінальне провадження №0000001 від 02.01.2023, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 02.01.2023 в відділення поліції № 1 Львівського РУП № 1 ГУНП у Львівській області надійшов рапорт дільничного офіцера поліції про те, що службові особи Желдецької сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області вчинили службове підроблення офіційних документів, під час передачі у приватну власність земельних ділянок..

Крім цього встановлено, що згідно Державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЯА № 736390 та серії ЯА № 736389 від 27.10.2008 ОСОБА_5 є власником земельних ділянок в с. Желдець Львівського району Львівської області площею 0,25 га цільове призначення для обслуговування житлового будинку та площею 0,1648 га цільове призначення для ведення особистого селянського господарства. Згідно Державних актів дані земельні ділянки були передані у власність ОСОБА_5 на підставі рішення 16 сесії 5 демократичного скликання Желдецької сільської ради № 16 від 22.01.2008. Однак аналізуючи протокол 16 сесії 5 демократичного скликання Желдецької сільської ради 22.01.2008 в тому числі і рішення № 16 встановлено, що таке стосується зміни цільового призначення та реконструкції цеху пластмасових виробів, і жодним чином не стосується ОСОБА_5

16.01.2023 під час огляду місця події в АДРЕСА_1 виявлено земельні ділянки з кадастровими номерами :01:003:0001 площею 0,25 га, :01:003:0002 площею 0,1648 га.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна встановлено, що земельні ділянки з кадастровими номерами :01:003:0001, :01:003:0002 належать ОСОБА_5 , що також підтверджується Державними актами на право власності на земельні ділянки серії ЯА № 736390 та серії ЯА № 736389.

16.01.2023 винесено постанову про визнання вище вказаних земельних ділянок речовими доказами по кримінальному провадженню.

Згідно з ч.1 ст.131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку (ч. 1 ст. 170 КПК України).

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Незастосування в даному випадку такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може мати наслідком знищення, перетворення або відчуження земельної ділянки, яка є об`єктом кримінально протиправних дій.

З огляду на наявність підстав вважати, що існує реальна загроза відчуження речового доказу у кримінальному провадженні земельної ділянки або іншим чином перешкоджання встановленню об`єктивної істину у даному кримінальному провадженні розгляд клопотання з урахуванням ч.2 ст.172 КПК України необхідно провести без виклику власника чи користувача майна.

На підставі викладеного та з метою збереження речових доказів у їх первинному стані, що надасть можливість прийняти повне, об`єктивне та неупереджене рішення у кримінальному провадженні, а також для проведення ряду слідчих дій, просив: . Накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :01:003:0001, що в АДРЕСА_1 та земельну ділянка з кадастровим номером :01:003:0002, що в АДРЕСА_1 в частині позбавлення права їх відчуження та розпорядження ними.

В судове засідання слідчий не з`явився.

Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів клопотання, розпочато кримінальне провадження №0000001 від 02.01.2023 за ознаками вчиненого злочину, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України.

Так, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст.132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном, можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Враховуючи вищевикладене, вважаю за необхідне задовольнити клопотання частково.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170-173 КПК України суддя, -

ухвалив:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Львівського районного управління поліції № 1 ГУ НП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :01:003:0001, що в АДРЕСА_1 та земельну ділянка з кадастровим номером :01:003:0002, що в АДРЕСА_1 в частині позбавлення права їх відчуження та розпорядження ними.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1