Справа № 167/335/23
Номер провадження 1-кп/167/41/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2023 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000015, щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не одруженого, не працюючого, із середньою освітою, раніше судимого вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 8 лютого 2021 року

за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України (далі КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років зі звільненням від відбування покарання з дворічним іспитовим строком, проживає у АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185,

ч. 4 ст. 186 КК,

в с т а н о в и в :

До суду в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000015, надійшов обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 .

Від прокурора ОСОБА_5 надійшло клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 . Метою застосування до обвинуваченого даного запобіжного заходу прокурор зазначає забезпечення виконання ОСОБА_3 покладених на нього процесуальних обов`язків і запобігання спробам: 1) переховуватися від суду 2) незаконного впливу на свідків; 3) вчинити інше кримінальне правопорушення; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 та зазначив, що ризики, які стали підставами для застосування цього запобіжного заходу, на даний час продовжують існувати. Крім того з його пояснень слідує, що під час досудового розслідування до обвинуваченого застосовувався запобіжний захід у виді домашнього арешту, однак, через порушення ОСОБА_3 умов запобіжного заходу та неналежну процесуальну поведінку, запобіжний захід йому змінено на тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_4 заперечували проти продовження строку тримання під вартою, зазначивши про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Суд, заслухавши пояснення прокурора, обвинуваченого та його захисника, дослідивши зміст клопотання та додані до нього документи, дійшов таких висновків.

Нормою ч. 3 ст. 315 КПК передбачено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Виходячи із змісту ч. 1 ст. 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинення підозрюваним, обвинуваченим дій, передбачених пунктами 1-5 ч. 1

ст. 177 КПК.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду. Спроби ж протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови достатньої вірогідності їх здійснення.

Рожищенським районним судом Волинської області розпочато судове провадження із стадії підготовчого судового засідання. Суд ще не перейшов до судового розгляду кримінального провадження, не заслухано показань обвинуваченого, потерпілих, свідків та не досліджено письмових доказів. Тобто в суді на даний час не досліджено обставин обвинувачення настільки, що можна було б судити про істотне зменшення ризиків, які стали підставою для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Вирішуючи питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд погоджується з доводами прокурора про існування ризику переховування обвинуваченого від суду. Такий висновок грунтується на тому, що ОСОБА_3 непрацевлаштований, міцних соціальних зв`язків не має, і обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК, які, відповідно до ч. 5 ст. 12 КК, відносяться до категорії тяжких злочинів, а тому, в разі визнання його винуватим, може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років. Така обставина, як усвідомлення тяжкості покарання, може спонукати обвинуваченого ОСОБА_3 переховуватися від суду та планувати втечу. Суд також враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи під домашнім арештом, в ході досудового розслідування допускав порушення встановлених обмежень, і 11 лютого 2023 року йому було змінено запобіжний захід у виді домашнього арешту на тримання під вартою.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків та потерпілих суд враховує встановлену кримінальним процесуальним законом процедуру отримання показань від осіб, які є свідками чи потерпілим у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). При цьому, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК).

Наведене свідчить, що ризик впливу на свідків та потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом від них показань та дослідження їх судом.

Тому, зважаючи, що на момент вирішення питання про продовження застосування запобіжного заходу судовий розгляд кримінального провадження не розпочато, судом не заслухано показань свідків, відтак є необхідність врахування й ризику незаконного впливу з боку обвинуваченого на свідків у даному кримінальному провадженні, показання яких є необхідними для його розгляду в суді.

Суд також визнає, що прокурором доведено наявність істотного ризику вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень. Цей висновок суду ґрунтується на тому, що ОСОБА_3 під час звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі за вироком суду за корисливі злочини, знову обвинувачується у вчиненні нових корисливих злочинів. Така обставина, в сукупності із відсутністю в обвинуваченого легальних джерел доходу, свідчить про обґрунтованість ризику можливості вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень.

Існування ризику перешкоджання обвинуваченим ОСОБА_3 кримінальному провадженню іншим чином в судовому засіданні не доведено.

Під час розгляду клопотання прокурор довів, що застосування інших більш м`яких запобіжних заходів (домашній арешт, застава, особиста порука та особисте зобов`язання) не буде дієвим для запобігання вищезазначених ризиків та не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого. Застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою викликане інтересами дієвості кримінального провадження, з метою забезпечення виконання обвинуваченим процесуального обов`язку явки до суду за судовим викликом та запобігання можливостям обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

На цих підставах суд відхиляє доводи сторони захисту про можливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу.

Отже, враховуючи окрім наведеного, дані щодо особи обвинуваченого, ступінь тяжкості злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , відповідно до норми п. 5

ч. 2 ст. 183 КПК є підстави для продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою на шестидесятиденний строк.

При цьому, беручи до уваги п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК, оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину за ч. 4 ст. 186 КК із застосуванням насильства, тому суд, враховуючи встановлені підстави та обставини, передбачені статтями 177, 178 КПК, одночасно із продовженням запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не визначає розмір застави.

Керуючись статтями 110, 177, 178, ч. 3 ст. 315, ч. 2 ст. 369 КПК, суд, -

у х в а л и в:

Клопотання прокурора ОСОБА_5 задовольнити.

Застосований відносно обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою продовжити на строк

60 (шістдесят) днів до 2 червня 2023 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1