Справа № 369/129/23
Провадження №1-кс/369/114/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2023 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , за участю прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000001 від 01.01.2023 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Сектором дізнання відділення поліції № 5 Бучанського РУП ГУНП в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000001 від 01.01.2023 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до ЧЧ ВП №5 Бучанського РУП ГУНП в Київській області надійшла заява ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що 01.01.2023 приблизно о 05.50 год. ОСОБА_5 погрожує вбивством.

01.01.20223 в період часу з 08 години 30 хвилин по 08 годину 40 хвилин було проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1 на прилеглій території, а саме на паркувальному майданчику, знаходиться автомобіль марки Volkswagen Tiguan сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 власником якого є громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходячись біля вказаного автомобіля добровільно видав працівникам поліції пістолет ПМР 9 мм з маркуванням НОМЕР_2 , магазин до пістолету із маркуванням НОМЕР_3 , 7 патронів із гумовими кулями.

В ході огляду вищезазначений пістолет, магазини та набої, в присутності двох понятих було упаковано до спеціалізованого сейф-пакету № WAR 1291979 та вилучено до ВП №5 Бучанського РУП ГУНП в Київській області.

01.01.2023 в якості потерпілого було допитано гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який показав, що 31.12.2022 року заступив у добове чергування на КПП будинку, який розташовано на території житлового комплексу «Празький квартал» за адресою: Київська область, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Садова 51-б, де він працюючи охоронцем мав забезпечувати пропускний режим. Приблизно о 02.00 годині 01.01.2023 року до приміщення посту охорони зайшов мешканець ЖК, ім`я якого потерпілому не відомо та запропонував останньому вжити разом спиртні напої, на що потерпілий відповів відмовою, після чого чоловік пішов у напрямку будинку. Далі приблизно о 03.20 годині цей чоловік знову підійшов до КПП та почав вимагати, щоб потерпілий відчинив хвіртку до парку, який знаходиться біля ЖК, та останній відмовився це робити. Після чого чоловік образився на відмову у його вимозі та у них із потерпілим виникла сварка у результаті якої, потерпілий викликав працівників поліції, які по прибуттю на місце події в ході перевірки документів для встановлення особистості забрали того чоловіка у невідомому мені напрямку. Далі через деякий час невідомий чоловік знову повернувся та зайшов до посту охорони та дістав зброю і почав вимагати в потерпілого стати на коліна, при цьому погрожуючи потерпілому розправою. В ході чого потерпілий відмовившись ставати на коліна виштовхнув чоловіка з посту охорони та викликав поліцію.

Вказаний предмет у відповідності до ст. 98 КПК України визнаний речовим доказом у даному кримінальному провадженні та відповідає критеріям, зазначеним у вказаній статті та необхідність в арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже за результатами досудового розслідування необхідно буде вирішити подальшу долю вказаного речового доказу.

Згідно до ч. 1 ст. 401 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого.

Відповідно до положень п. 2, 4 ч. 2 ст. 401 КПК України проводити огляд місця події, обшук затриманої особи, опитувати осіб, вилучати знаряддя і засоби вчинення правопорушення, речі і документи, що є безпосереднім предметом кримінального проступку або виявлені під час затримання, а також проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, установлених цим Кодексом а також звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

У відповідності до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим майном може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності із ст. 100 КПК України та нормами Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затверджених Постановою КМУ від 19 листопада 2012 року №1104 умовою зберігання речових доказів повинно бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, прокурор просив суд задовольнити клопотання та накласти арешт у кримінальному провадженні № 0000001 від 01.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, на вилучені в ході проведення огляду місця події речі, а саме:

-Пістолет ПМР 9 мм з маркуванням ХК ИБ 0800 1975, магазин до пістолету із маркуванням НОМЕР_3 , 7 патронів із гумовими кулями, які було упаковано до спеціалізованого сейф-пакету № WAR 1291979 на якому розміщенні друковані та рукописні пояснювальні написи та підписи учасників огляду, після чого вилучено до ВП №5 Бучанського РУП ГУНП в Київській області.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив суд задовольнити його у повному обсязі.

Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, заслухавши думку прокурора, слідчий суддя вважає, що вимоги клопотання слід задовольнити, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У даному випадку на вищевказані речі, необхідно накласти арешт для запобігання можливості його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні, оскільки необхідно встановити чи є вказані речі знаряддям вчинення злочину, а також такі що зберегли на собі сліди вчинення злочину.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Необхідність в арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже за результатами досудового розслідування необхідно буде вирішити подальшу долю вказаних речових доказів.

У відповідності із ст. 100 КПК України та нормами Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затверджених Постановою КМУ від 19 листопада 2012 року №1104 умовою зберігання речових доказів повинно бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

У відповідності до ч. 2 ст. 167 KПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, приходить до переконання, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню, оскільки існує необхідність збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0000001 від 01.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, на вилучені в ході проведення огляду місця події речі, а саме:

-Пістолет ПМР 9 мм з маркуванням ХК ИБ 0800 1975, магазин до пістолету із маркуванням НОМЕР_3 , 7 патронів із гумовими кулями, які було упаковано до спеціалізованого сейф-пакету № WAR 1291979 на якому розміщенні друковані та рукописні пояснювальні написи та підписи учасників огляду, після чого вилучено до ВП №5 Бучанського РУП ГУНП в Київській області.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1