Справа № 308/3390/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 листопада 2022 року м. Ужгород
Із поданого старшим слідчим відділу розслідування ообливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 клопотання вбачається, що 11.03.2020 року до правоохоронних органів надійшла заява ПАТ «Комерційний інвестиційний банк» (далі ПАТ «Комінвестбанк») про вчинення кримінального правопорушення окремими колишніми посадовими особами ПАТ «Комінвестбанк» та іншими особами, а саме про вчинення кількох обородук шляхом укладенням правочинів із виведення коштів вказаного Банку, що завдало банку збитків у особливо великих розмірах.
В подальшому, ТОВ «Супреміус», згідно кредитного договору № 02-1/3к-2-16 від 28.01.2016 року укладеного між ПАТ «Комінвестбанк» та ТОВ «Супреміус», отримало кредитні кошти в сумі 2 800 000,00 грн, та в послідуючому, на підставі укладеної додаткової угоди № 3 від 28.07.2016 до вказаного кредитного договору, отримало додатково 385 000,00 гривень, збільшивши кредитний ліміт до 3 185 000,00 гривень, які були перераховані вказаному товариству банком.
Разом із цим, в забезпечення вимог банку по вказаним кредитним договорам, між Банком та ТОВ-вом «Супреміус», було укладено договір застави майна № 02-4/4з-13 від 01.03.2016 року з урахуванням Додаткового правочину № 3, згідно якого забезпеченням цих двох кредитів виступало обладнання - камера для запікання м`яса «Stroj Fessmann Turbomat Ті3000».
Рішення про заміну предмета застави було прийнято на засіданні кредитного комітету ПАТ «Комінвестбанк» 27.12.2016, на підставі розгляду заяви ТОВ «Супреміус».
У подальшому, з метою завершення виведення коштів банку, з метою повного погашення кредитів ТОВ «Супреміус» на загальну суму 16 170 000,00, колишні посадові особи ПАТ «Комінвестбанк» погодили прийняття рішення на укладення договору про задоволення вимог заставодержателя із майновим поручителем ТОВ «Супреміус», після чого за Договором про задоволення вимог заставодержателя від 18.07.2017 року, що був укладений між ПАТ «Комінвестбанк» та майновим поручителем ТОВ «Супреміус» - ТОВ «Спецтехзапчастина», підписаний директором ОСОБА_6 , останнє зобов`язалося передати у власність банку спеціалізоване обладнання - чиллер CLINT CHA/K/WP/ НОМЕР_1 CC/MN/AG/IS/NS, що згідно вказаного договору належало заставодавцю (майновому поручителю), із оціночною вартістю у 16 170 000,00 грн.
При цьому, за повідомленням ПАТ «Комінвестбанк», інспекційною перевіркою Національного банку України, у 2018 році визначена справедлива вартість «чиллера» у 4 800 000,00 грн. Тобто в результаті укладення Договору про задоволення вимог заставодержателя 18.07.2017 року за яким майно (Чиллер CLINT) прийнято у власність банку із оцінкою у 16 170 000,00 грн., банком було втрачено 11 370 000,00 грн. та призвело до зменшення регулятивного капіталу банку на вказану суму уцінки.
Як встановлено у подальшому досудовим розслідуванням, допитаний ОСОБА_7 , засновник ТОВ «Супреміус», показав, що товариство отримало кредити у ПАТ «Комінвестбанку» на прохання ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , у зв`язку із необхідністю погашення проблемних кредитів самого банку, які отримали кілька підприємств - клієнтів банку. В подальшому, ОСОБА_5 або ОСОБА_8 сказали, що у забезпечення цих кредитних договорів потрібно було вказати будь-яке заставне майно, на що він погодився надати в заставу новий чиллер, який знаходився три роки на підприємстві і на який документів не було. Хто займався документальним оформленням внесення як застави чиллера по кредитним договорам, йому не відомо.
Подальшим досудовим розслідуванням встановлено місцезнаходження Чилера CLINT CHA/K/WP/XT24012 CC/MN/AG/IS/NS, виробника G.I. Industrial Holding SPA (Італія), серійний номер 11-140705/2 SLAVE, який і на даний час знаходиться на території, орендованій ТОВ «Євро Континент» за адресою с.В.Лази, мікрорайон «Новий», вул. Східна, 5 Ужгородського району, де знаходилося ТОВ «Суперміус». Чилер фактично не було передано банку і не використовується.
При цьому, в документах кредитної справи банку ТОВ «Супреміус» наявні копія паспорта ОСОБА_6 , а також договір купівлі-продажу чиллера, довідка про балансову вартість чиллера, Договір застави та Договір про задоволення вимог заставодержателя, підписаний від імені ТОВ «Спецтехзапчастина» директором нібито ОСОБА_6 .
Однак, встановлений та допитаний у ході розслідування ОСОБА_6 показав, що він ніколи у ТОВ «Спецтехзапчастина» не працював, ніякі документи від імені вказаного підприємства не підписував, про передачу банку чиллера йому нічого не відомо.
Відтак, зважаючи на викладені обставини, а також враховуючи те, що чиллер CLINT CHA/K/WP/XT24012 CC/MN/AG/IS/NS, виробника G.I. Industrial Holding SPA (Італія), серійний номер 11-140705/2 SLAVE, був предметом Договору застави № 02-4/4з-54 від 27.12.2016 та Договором задоволення вимог заставодержателя від 18.07.2017, внаслідок укладення яких ПАТ «Коміенвстбанк» було завдано матеріальних збитків, має індивідуальні ознаки та є майном, тобто матеріальним об`єктом, який став одним із об`єктів кримінально протиправних дій, містить відомості, які можуть бути використані як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто підпадає під ознаки, перераховані ч.1 ст.98 КПК України і має значення речового доказу.
Водночас враховуючи те, що вказаний чиллер не переданий до цього часу AT «Комінвестбанк» та зберігається на території, орендованій ТОВ «Євро континент», за адресою с. Великі Лази, мікрорайон «Новий», вул. Східна, 5 Ужгородського району Закарпатської області, хоча формально був переданий AT «Коміевстбанку» по Акту приймання-передачі від 18.07.2017 року, у органу досудового розслідування є необхідність у вжитті заходів забезпечення щодо вказаного майна у вигляді накладення арешту на майно.

Клопотання про накладення арешту на вказане майно - чиллер зумовлене необхідністю проведення товарознавчої експертизи, а також метою забезпечення збереження речових доказів та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення та для забезпечення цивільного позову.

Слідчий ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує та просить задовольнити.

Представник АТ «Комінвестбанк» у судове засідання не з`явився, однак, від представника банку ОСОБА_9 до суду надійшла заява про розгляд клопотання без його участі та проти задоволення такого не заперечує.

Зважаючи на неявку в судове засідання осіб, які беруть участь у розгляді клопотання, фіксування за допомогою технічних засобів, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, не здійснювалося.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

За змістом ч.1 ст.170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов),чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. За змістом ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

За змістом ч.3, 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Частиною 11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні Головного управлінням Національної поліції в Закарпатській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні за №0000120 від 11.03.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, в рамках якого досліджуються обставини привласнення, розтрата майна або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем, вчинені в особливо великих розмірах або організованою групою.

Окрім цього встановлено, що чиллер CLINT CHA/K/WP/XT24012 CC/MN/AG/IS/NS, виробника G.I. Industrial Holding SPA (Італія), серійний номер 11-140705/2 SLAVE, який був предметом Договору застави № 02-4/4з-54 від 27.12.2016 та Договором задоволення вимог заставодержателя від 18.07.2017 року, внаслідок укладення яких ПАТ «Коміенвстбанк» було завдано матеріальних збитків, має індивідуальні ознаки та є майном, тобто матеріальним об`єктом, який став одним із об`єктів кримінально протиправних дій, містить відомості, які можуть бути використані як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З урахуванням наведеного слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість доводів слідчого, що дане майно, має значення речового доказу у кримінальному проваджені № 0000120 та відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, оскільки таке могло зберегти на собі сліди злочину, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Також слідчим, на виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України, доведено слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою збереження речового доказу, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Також слідчим доведено необхідність накладення арешту на майно з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Слідчим у клопотанні наведено достатньо підстав для застосування такого виду заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, а відтак, за наведених вище обставин, слідчий суддя при розгляді даного клопотання вбачає потенційну загрозу та шкоду для кримінального провадження в разі відмови у накладенні арешту та повернення вилученого майна.

Така шкода може виразитись у втраті речового доказу стороною обвинувачення та унеможливить подальше провадження досудового розслідування, проведення судових експертиз, зокрема товарознавчої експертизи, яку призначено відповідно до постанови слідчого від 28.07.2022 року, а також встановленню істини у справі.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно ч.2 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, оскільки за його допомогою може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000120, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 11.03.2022 року, про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме холодильну машину чиллер CLINT CHA/K/WP/XT24012 CC/MN/AG/IS/NS, виробника G.I. Industrial Holding SPA (Італія), серійний номер 11-140705/2 SLAVE, яке на даний час зберігається на території, орендованій ТОВ «Євро Континент» за адресою с. Великі Лази, мікрорайон «Новий», вул. Східна, 5 Ужгородського району Закарпатської області, шляхом накладення заборони на використання, відчуження та розпорядження цим майном, з метою забезпечення збереження речових доказів, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.
Роз`яснити, що у відповідності до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала слідчого судді не набрала законної сили.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1