Номер провадження: 11-кп/813/1657/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 листопада 2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Приморського районного суду м. Одеси від 24 травня 2022 року у кримінальному провадженні № 0000812 від 18 грудня 2020 року, відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, українця, громадянина України, з середньою освітою, тимчасово не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

- обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,-

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.
Оскаржуваним вироком ОСОБА_9 , визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_9 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, із покладанням обов`язків, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирішено питання щодо долі речових доказів.

Відповідно до оскарженого вироку, 11 грудня 2020 року, приблизно о 12 годині 40 хвилин, ОСОБА_9 , перебуваючи в дитейлінг центрі «Лідер», який розташований за адресою: місто Одеса, вулиця Семінарська, 12-Б, де проходив стажування на посаді «автомийщик», та маючи намір на вчинення крадіжки чужого майна, та переслідуючи ціль незаконного збагачення, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, а поряд відсутні сторонні особи, діючи умисно, з корисливих мотивів, ОСОБА_9 взяв квадрокоптер «DJI mavic mini fly more», вартістю 12369 гривень, який знаходився на вікні детейлінг центру «Лідер», після чого з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 12369 гривень.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Не погоджуючись із вироком суду, заступник керівника Одеської обласної прокуратури

ОСОБА_11 , не оспорюючи вини обвинуваченого, правильності кваліфікації його дій, звернувшись до суду із апеляційною скаргою, зазначив, що оскаржуваний вирок підлягає зміні у частині призначеного обвинуваченому покарання через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосування закону, який не підлягає застосуванню, та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Так, прокурор зауважує, що ч. 1 ст. 185 КК України не передбачає такий вид покарання, як позбавлення волі на певний строк.

Посилаючись на викладене, прокурор просить оскаржуваний вирок змінити в частині призначеного покарання та призначити ОСОБА_9 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання з випробовуванням строком на 1 рік.

Відповідно до вимог ст. 76 ч. 1 п. 1, 2; ч. 3 п. 2 КК України покласти на ОСОБА_9 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Позиція учасників судового розгляду в судовому засіданні.
Прокурор у судовому засіданні частково підтримала апеляційну скаргу, та просила призначити новий розгляд вказаної кримінальної справи, оскільки при направлені обвинувального акту до суду прокурор не направляв клопотання про його розгляд у спрощеному порядку.

Захисник заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок суду залишити без змін.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності обвинуваченого, неявка якого, з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. При прийнятті рішення про розгляд апеляційної скарги за відсутності обвинуваченого враховується, що обвинувачений належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, клопотань чи заяв про відкладення її розгляду не подавав, а також те, що в апеляційній скарзі прокурора не ставить вимоги про погіршення становища обвинуваченого.

Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

При цьому ч. 2 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Відповідно до положень ст. 1 КПК порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

У відповідності до положень ст. 2 КПК одним із завдань кримінального провадження є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Відповідно до ст.ст. 8, 9 КПК кримінальне провадження здійснюється з додержанням засад законності та верховенства права, згідно з якими людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями і визначають зміст та спрямованість діяльності держави.

Законність, як загальна засада кримінального провадження, полягає в забезпеченні єдиного порядку кримінального провадження в усіх кримінальних провадженнях, неухильному дотриманні процесуальної форми та передбаченої процедури, однаковості застосування закону і поширюється на всі стадії та інститути кримінального процесу, всіх його суб`єктів, усі дії і процесуальні рішення.

У відповідності до вимог ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Тобто, обов`язковою умовою прийняття законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення є неухильне дотримання вимог кримінального процесуального законодавства на всіх стадіях судового розгляду.

Апеляційний суд зазначає, що суд першої інстанції недотримався вказаних вимог закону, виходячи з наступного.

Згідно матеріалів кримінального провадження, 31 грудня 2020 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000812 від 18 грудня 2020 року, відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Параграфом 1 глави 30 КПК України регламентовано порядок проведення спрощеного провадження щодо кримінальних проступків.

Статтею 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

За змістом вимог ч. 1 ст. 302 КПК України однією з передумов для направлення прокурором обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному порядку є встановлення під час досудового розслідування того факту, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

При цьому за положеннями ч. 2 ст. 302 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний роз`яснити підозрюваному, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вони будуть позбавлені права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Крім того, слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний впевнитися у добровільності згоди підозрюваного, потерпілого та представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Таким чином, саме на орган досудового розслідування покладається обов`язок роз`яснити підозрюваному наслідки надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку, що у свою чергу, передбачає і з`ясування того, чи зрозумів підозрюваний, які наслідки очікують на нього у разі надання такої згоди.

Крім того, відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 302 КПК України до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинна бути додана письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Зазначена норма передбачає обов`язкову участь захисника, як додаткову гарантію дотримання прав підозрюваної/обвинуваченої особи, а також підтвердження добровільності такої згоди та усвідомленості її наслідків.

Отже, оскільки спрощене провадження у кримінальних провадженнях щодо кримінальних проступків є обмеженням фундаментального права людини на справедливий судовий розгляд (зокрема, права на захист, права брати участь у судовому розгляді, права на оскарження судового рішення), стороною обвинувачення мають бути належним чином виконані вимоги ст. 302 КПК України.

При цьому положеннями ст. 382 КПК України передбачено, що вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Отже, за умови згоди всіх учасників судового провадження щодо обставин скоєного кримінального правопорушення, суд зазначає у вироку ті обставини, які були встановлені органом досудового розслідування. Тому їх виклад у вироку не може відрізнятися від того, як зазначено в обвинувальному акті.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що підставою для розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку у спрощеному провадженні є встановлення прокурором під час досудового розслідування, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, не заперечують проти такого розгляду. В такому випадку прокурор має право надіслати до суду обвинувальний акт, в якому зазначає клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Такі висновки апеляційного суду узгоджуються з правовим висновком Верховного Суду, який викладений у постанові від 17.06.2021 року (справа № 397/784/20, провадження № 51-318 км 21).

З мотивувальної частини оскарженого вироку та матеріалів кримінального провадження убачається, що обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_9 розглянуто у спрощеному порядку, без проведення судового розгляду і виклику учасників кримінального провадження, разом з тим, матеріали кримінального провадження не містять заяви обвинуваченого про те, що він беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, не містять заяви потерпілого про те що він не заперечує проти такого розгляду, прокурор в обвинувальному акті не зазначав про клопотання розгляду справи у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, а тому суд першої інстанції не мав процесуального права розглядати справу у спрощеному порядку без виклику сторін та приймати по ньому відповідні процесуальні рішення.

Натомість, не зважаючи на це та в порушенні зазначених вимог КПК України суд першої інстанції помилково вважав, що дане кримінальне провадження підлягає розгляду у спрощеному провадженні та здійснив його розгляд у порядку ст. 381-382 КПК України.

Окрім того, апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу, що після надходження кримінального провадження № 0000812 від 18 грудня 2020 року, відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, ухвалою суду від 04 січня 2021 року було призначене підготовне судове засідання на 05.01.2021 року з викликом учасників кримінального провадження.

В подальшому, як вбачається з матеріалів провадження, розгляд вказаного кримінального провадження відкладався на 05 березня 2021 року, 14 вересня 2021 року, 19 жовтня 2021 року, 02 грудня 2021 року, 18 лютого 2021 року та судом вживалися заходи щодо примусового приводу обвинуваченого до суду, однак до суду надавалися письмові пояснення щодо неможливості здійснення приводу обвинуваченого ОСОБА_9 .

Водночас, 24 травня 2022 року Приморським районним судом м. Одеси винесено вирок без проведення судового розгляду і виклику учасників кримінального провадження.

Враховуючи викладені обставини, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийняв оскаржене рішення помилково, всупереч вимогам кримінального процесуального закону, без повного та об`єктивного дослідження всіх обставин та без обов`язкового повідомлення сторін кримінального провадження, що, як наслідок, призвело до безпідставного затягування розгляду кримінального провадження та потягло порушення принципу дотримання розумних строків.

Зазначене свідчить про істотне порушення судом вимог кримінального процесуального закону при розгляді обвинувального акту, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України є безумовною підставою для скасування судового рішення, прийнятого за його результатами.

Приписами ч. 1 ст. 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Пунктами 3 та 5 ч. 2 ст. 412 КПК України передбачено, що судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності обвинуваченого, крім випадків, передбачених частиною третьою статті 323 чи статтею 381 цього Кодексу, або прокурора, крім випадків, коли його участь не є обов`язковою; потерпілого, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Пунктом першим частини першої ст. 415 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, в тому числі п. 3, 5 ч. 2 ст. 412 КПК України.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а вирок суду першої інстанції, який ухвалений з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції у іншому складі суду.

Керуючись статями 376, 404, 407,409, 412, 418, 419 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу заступника керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Приморського районного суду м. Одеси від 24 травня 2022 року у кримінальному провадженні № 0000812 від 18 грудня 2020 року відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,- скасувати.

Призначити новий судовий розгляд обвинувального акту у тому ж суді першої інстанції в іншому складі суду зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала набирає законної сили з дня її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4