Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

12 квітня 2023 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Березнівського районного суду Рівненської області від 30 березня 2023 року, якою продовжено ОСОБА_5 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч.1 ст. 115 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою, у кримінальному провадженні №0000221,

в с т а н о в и л а :

Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора Березнівського відділу Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_6 та продовжено обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 28 травня 2023 року.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 просить вказану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати йому запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту.

На обґрунтування заявлених вимог апелянт зазначив, що прокурором не долучено до клопотання доказів на підтвердження обґрунтованості підозри (обвинувачення) та ризиків. Зазначає, що не має наміру переховуватись або ухилятись від суду, незаконно впливати на свідків чи потерпілу, вчиняти інші кримінальні правопорушення. На думку ОСОБА_5 , судом не було з`ясовано та не наведено переконливих аргументів про те, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить таких висновків.

Частина 4 ст. 422-1 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) визначає, що розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Зважаючи на те, що обвинуваченим в апеляційній скарзі не заявлено клопотання про здійснення розгляду його скарги з участю сторін кримінального провадження, тому апеляційний розгляд здійснюється без їх участі.

За приписами ч.1 ст. 404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно положень ч.1, 2 ст. 331 КПК, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. При цьому, як передбачено ст. 177 КПК, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів цієї судової справи Березнівським районнимо судом Рівненської області здійснюється розгляд по суті кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч.1 ст. 115 КК України.

Прокурором, у відповідності до вимог КПК, і зокрема ст.199 цього Кодексу, було подано клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, оскільки існують достатні підстави вважати, що встановлені раніше ризики на даний час продовжують існувати.

Перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду тим, що на даний час продовжують існувати ризики, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Зокрема ризик переховування обвинуваченого від суду стверджується тим, що відсутні дані про наявність у нього міцних соціальних зв`язків, тобто тих соціально-корисних зв`язків, які б виступали стримуючим фактором та гарантували його належну процесуальну поведінку. Зокрема, ОСОБА_5 немає постійного місця роботи, згідно характеристики з місця проживання зловживає спиртними напоями та характеризується негативно. Вказане, з врахуванням тяжкості можливого покарання, у разі визнання ОСОБА_5 винним у вчиненні інкримінованого йому злочину, свідчить не лише про його можливість ухилення від суду, але й можливість вчинити інше кримінальне правопорушення та чинити незаконний вплив на свідків та потерпілу, пов`язане із домашнім насильством.

На переконання колегії суддів, зазначені ризики, які були встановлені місцевим судом та підтвердженні в ході апеляційного розгляду, є достатніми для висновку, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою зможе запобігти цим ризикам та гарантувати належну процесуальну поведінку.

Стосовно наведених в апеляційній скарзі доводів про те, що місцевий суд при розгляді клопотання не перевірив обґрунтованість підозри (обвинувачення), то колегія суддів зауважує, що для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри (обвинувачення) оцінка наданих суду доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення. У відповідності до змісту ст. 368 КПК, питання чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений, тобто наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, наявності або відсутності в особи умислу на вчинення злочину, та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухвалення вироку.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що ця ухвала є законною та обґрунтованою, постановленою з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а тому підстав для її скасування та обрання обвинуваченому ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, на даний час не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Ухвалу Березнівського районного суду Рівненської області від 30 березня 2023 року, якою продовжено обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 - без задоволення.

Ця ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3