Справа № 204/9569/22
Провадження № 1-в/204/1425/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2022 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого: судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська подання начальника Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4» ОСОБА_3 про застосування ст. 82 КК України до засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 , засудженого ОСОБА_4 , представника установи ОСОБА_6
В С Т А Н О В И В:

08 листопада 2022 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшло подання начальника Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4» ОСОБА_3 про застосування ст. 82 КК України до засудженого ОСОБА_4 . В обґрунтування свого подання зазначив, що засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 21 січня 2020 року. Під час тримання під вартою у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань № 4» характеризував себе посередньо, стягнення та заохочення не застосовувалися. З 21 січня 2020 року відбуває покарання у складі господарчої обслуги Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4». За період відбування покарання характеризується добре. Дотримується встановлених правил поведінки та розпорядку дня, правил внутрішнього розпорядку установи. Має два заохочення, стягнень не має. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, виконує передбачені законом вимоги адміністрації. Працевлаштований робітником харчоблоку. До праці відноситься сумлінно, виконує норми виробітку, виявляє корисну ініціативу. Дбайливо ставиться до виробничого обладнання, майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки та техніки безпеки праці, виконує правила виробничої санітарії. Додержується трудової дисципліни. Відповідно до ст. 123 Кримінально виконавчого кодексу України приймав участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Правова освіта», що свідчить про свідоме прагнення засудженого до виправлення. Відповідно до ч. 2 ст. 123 Кримінально виконавчого кодексу України бере особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі. Відповідно до ст. 110 Кримінально виконавчого кодексу України підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними шляхом листування та побачень, отримує від них посилки та передачі. Зв`язки з рідними міцні, цінує. За складом характеру спокійний, врівноважений та цілеспрямований. На профілактичних обліках не перебуває. У відношенні до засуджених неконфліктний, підтримує рівні та доброзичливі стосунки. До малих неформальних груп не належить. Спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує в чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд. Стан здоров`я задовільний. Вину у скоєному злочині усвідомив, глибоко кається. Засуджений ОСОБА_4 довів своє виправлення та адміністрації Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4» клопоче про застосування ст. 82 КК України.
В судовому засіданні представник Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4» ОСОБА_6 підтримав подання, просив його задовольнити.
В судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав подання та просив його задовольнити. Суду пояснив, що з ними проводять бесіди, однак він не знає, що це за програма «Правова освіта». Штраф ним був сплачений, квитанції про сплату знаходяться у нього вдома. Він перебуває під вартою з 21 січня 2020 року, йому було зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення, з розрахунку один день за два. Матеріальної шкоди у кримінальному провадженні не було, все було повернуто потерпілому. Він в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань № 4» працює на посаді різноробочого, підсобним робітником. Відповідно до наказу він оформлений на посаду машиніста із прання.
Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні подання установи, оскільки ОСОБА_4 хоча і сумлінно ставиться до праці, однак строк відбутого покарання, який дає підстави застосування до нього ст. 82 КК України ще не настав.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали особової справи на засудженого та надані до суду докази у їх сукупності, дійшов до наступних висновків.
Статтею 537 КПК України визначено, що під час виконання вироків, суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України, має право, зокрема, вирішити питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.
Судом встановлено, що вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 25 березня 2021 року ОСОБА_4 було визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 289 КК України, на підставі ст. 70 КК України остаточно призначено покарання у виді п`яти років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, остаточно призначено покарання у виді шести років позбавлення волі.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 17 червня 2021 року вирок Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 25 березня 2021 року було змінено в частині виключення з мотивувальної частини вироку посилання на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України в стані алкогольного сп`яніння.
Вирок Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 25 березня 2021 року набрав законної сили 17 червня 2021 року.
Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 вересня 2021 року зараховано ОСОБА_4 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 21 січня 2020 року по 17 червня 2021 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання 21 січня 2020 року. Кінець строку відбування покарання 25 серпня 2024 року.
За змістом ст. 82 КК України, умовами заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є: відбуття засудженим певної частини призначеного покарання, визначеної у частині четвертій цієї статті; наявність факту того, що засуджений став на шлях виправлення.
Висновки про те, чи став засуджений на шлях виправлення, можливо зробити врахувавши увесь комплекс даних, які характеризують засудженого, його поведінку, відношення до праці, відношення до вчиненого злочину та його наслідків, наявність заохочень, їх кількість та регулярність отримання, наявність чи відсутність стягнень, тощо.
У відповідності до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26 квітня 2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини строку основного покарання більш м`яким покаранням - того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до ст. 82 КК України, суд за наявністю визначених законом підстав вправі замінити засудженому невідбуту частину покарання більш м`яким покаранням. При цьому нове покарання визначається з урахуванням його розташування в системі покарань, зазначених в ст. 51 КК України.
Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Статтею 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив. Засоби виправлення і ресоціалізації засуджених застосовуються з урахуванням виду покарання, особистості засудженого, характеру, ступеня суспільної небезпеки і мотивів вчиненого кримінального правопорушення та поведінки засудженого під час відбування покарання.
Відповідно до ч. 3 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Пунктом 2 частини 4 ст. 82 КК України передбачено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим: не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі.
Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26 квітня 2002 року передбачено, що оскільки судовий розгляд питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
З матеріалів особової справи вбачається, що засуджений під дію ст. 82 КК України формально підпадає по відбуттю Ѕ частини строку призначеного йому покарання, згідно довідки про заохочення і стягнення, засуджений ОСОБА_4 , має чотири заохочення за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці.
Однак суд зазначає, що наявність заохочень не є єдиною обставиною, яка є підставою для застосування до засудженого пільги, яка передбачена ст. 82 КК України, оскільки існує ряд обставин які враховані судом при розгляді подання.
При цьому, окремо слід звернути увагу, на те що, відповідно до ч. 3 ст. 6 КВК України суспільно корисна праця засудженого є лише одним з основних засобів виправлення особи, встановлених державою, та направлених на процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості.
Згідно пункту 3 розділу другого Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань від 28 серпня 2018 року за № 2823/5 засуджені зобов`язані виконувати необхідні роботи із самообслуговування, благоустрою установи виконання покарань.
При цьому, ч. 2 ст. 9 КВК України передбачена відповідальність засуджених за невиконання ними своїх обов`язків, встановлених Законом.
Застосування до засуджених заходів заохочення має на меті виконання покладених на них обов`язків та додержання встановлених правил поведінки, передбачених КВК України та правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань. Дані заохочення мають оцінюватись наряду з іншими показниками виправлення засудженого.
Відповідно до ч. 8 ст. 131 КВК України адміністрація колонії зобов`язана щоквартально проводити оцінювання поведінки особи, додержання нею правил поведінки, встановлених цим Кодексом та правилами внутрішнього розпорядку колонії, а також дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці та приймати вмотивоване рішення про доцільність або недоцільність застосування до особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, заходів заохочення. Прийняте рішення відображається в індивідуальній програмі соціально-виховної роботи та доводиться до відома особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, під підпис.
Як вбачається з довідки про заохочення і стягнення засудженого ОСОБА_4 , протягом 2022 року до нього було застосовано 4 заохочення. Вказане свідчить про те, що в інший час адміністрація установи виконання покарань приймала рішення щодо недоцільності застосування до засудженого ОСОБА_4 заходів заохочення у відповідності до ч. 8 ст. 131 КВК України.
Сам факт, що засуджений за час відбування покарання з 2020 року має чотири заохочення за сумлінне ставлення до праці не може свідчити про те, що він став на шлях виправлення, оскільки суд звертає увагу, що дотримання порядку та умов відбування покарання, а також добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання є обов`язком засудженого відповідно до ст. 9 КВК України.
Також, як було встановлено в судовому засіданні з пояснень наданих засудженим ОСОБА_4 , з останнім дійсно проводять бесіди в установі, однак він про програму «Правова освіта» нічого не знає та не приймав в ній участі, таким чином посилання в поданні та характеристиці на засудженого, які надані Державною установою «Дніпровська установа виконання покарань № 4» в частині участі в програмі «Правова освіта» не відповідає дійсності.
Слід окремо зазначити, що ОСОБА_4 формально відбув Ѕ строку призначеного покарання завдяки застосуванню до нього закону про попереднє ув`язнення в редакції № 838-VIII від 26 листопада 2015 року.
Щодо даних про особу, то засуджений ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, які відповідно до ст. 12 КК України належать до категорій нетяжкого та тяжкого кримінальних правопорушень.
Також судом враховано, що ОСОБА_4 раніше неодноразово був засуджений за вчинення кримінальних правопорушень проти власності та у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, однак відповідних висновків для себе не зробив та продовжив вчиняти корисливі кримінальні правопорушення.
Також, судом не може бути взято до уваги усвідомлення та щиросердне розкаяння засудженого ОСОБА_4 у вчинених кримінальних правопорушень, оскільки, як вбачається з вироку Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 25 березня 2021 року, ОСОБА_4 під час судового розгляду провину у вчинених кримінальних правопорушеннях не визнав та в подальшому вказаний вирок ним був оскаржений.
Відповідно до характеристики, наданої Державною установою «Дніпровська установа виконання покарань № 4» від 26 жовтня 2022 року, засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 21 січня 2020 року. Під час тримання під вартою у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань № 4» характеризував себе посередньо, стягнення та заохочення не застосовувалися. З 21 січня 2020 року відбуває покарання у складі господарчої обслуги Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4». За період відбування покарання характеризується добре. Дотримується встановлених правил поведінки та розпорядку дня, правил внутрішнього розпорядку установи. Має два заохочення, стягнень не має. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, виконує передбачені законом вимоги адміністрації. Працевлаштований робітником харчоблоку. До праці відноситься сумлінно, виконує норми виробітку, виявляє корисну ініціативу. Дбайливо ставиться до виробничого обладнання, майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки та техніки безпеки праці, виконує правила виробничої санітарії. Додержується трудової дисципліни. Відповідно до ст. 123 Кримінально виконавчого кодексу України приймав участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Правова освіта», що свідчить про свідоме прагнення засудженого до виправлення. Відповідно до ч. 2 ст. 123 Кримінально виконавчого кодексу України бере особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі. Відповідно до ст. 110 Кримінально виконавчого кодексу України підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними шляхом листування та побачень, отримує від них посилки та передачі. Зв`язки з рідними міцні, цінує. За складом характеру спокійний, врівноважений та цілеспрямований. На профілактичних обліках не перебуває. У відношенні до засуджених неконфліктний, підтримує рівні та доброзичливі стосунки. До малих неформальних груп не належить. Спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує в чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд. Стан здоров`я задовільний. Вину у скоєному злочині усвідомив, глибоко кається
У відповідності до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 р. умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини строку основного покарання більш м`яким покаранням - того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно витягу з наказу начальника Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4» ОСОБА_7 від 16 липня 2021 року № 407/АГ-21 ОСОБА_4 з 19 липня 2021 року було зараховано до числа господарської обслуги установи на посаду машиніста з прання та ремонту спецодягу другого розряду.
Між тим ОСОБА_4 , будучи офіційно зарахованим до складу господарчої обслуги установи на посаду машиніста з прання та ремонту спецодягу другого розряду, повідомив, що працює на кухні установи на посаді різноробочого, підсобного робітника, що в свою чергу представник установи не зміг пояснити причину перебування ОСОБА_4 на іншій посаді та відсутності в матеріалах особової справи відповідного наказу.
Крім того, у відповідності до ч. 3 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Однак, як було встановлено судом під час розгляду подання ОСОБА_4 неодноразово вчиняв кримінальні правопорушення, до нього застосовувався інститут звільнення від відбування покарання, однак належних висновків для себе не зробив та продовжив вчиняти корисні правопорушення. Враховуючи факт того, що засуджений ОСОБА_4 формально відбув частину призначеного покарання, враховуючи тяжкість та систематичність вчинених кримінальних правопорушень, відбутий термін покарання не є достатнім терміном для того, щоб можливо було впевнитися, що засуджений довів своє виправлення та досяг мети з якою вказане покарання йому було призначене, а саме виправлення, бажання вести правослухняне життя в подальшому.
Слід окремо зазначити, що Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська раніше вже вирішувалось питання щодо застосування до засудженого ОСОБА_4 ст. 81 КК України за поданням Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4», однак у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 не довів свого виправлення, не досяг такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів, у задоволенні подання було відмовлено.
На думку суду, не зважаючи на наявність позитивної характеристики, термін покарання який відбув ОСОБА_4 є недостатнім, щоб суд міг дійти висновку про виправлення засудженого та можливість застосування пільги, передбаченої ст. 82 КК України, а тому у задоволення подання слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст. 6 КВК України, ст. 82 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні подання начальника Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4» ОСОБА_3 про застосування ст. 82 КК України до засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя ОСОБА_1