УХВАЛА

17 квітня 2023 року

м. Київ

справа № 183/5189/21

провадження № 51-2262 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 вересня 2022 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 13 лютого 2023 року щодо останнього та ОСОБА_6 ,

встановив:

У касаційній скарзі захисник порушує питання про перегляд вказаних судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення її без руху із наданням строку для усунення недоліків, з огляду на таке.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 427 КПК України, у касаційній скарзі зазначається найменування суду касаційної інстанції.

Однак ОСОБА_4 , всупереч вимогам ч. 3 ст. 33 КПК України, якою передбачено, що кримінальне провадження у касаційній інстанції здійснює Верховний Суд, звернувся з касаційною скаргою, яку адресувала Вищому спеціалізовану суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що припинив відправляти судочинство з початком роботи Верховного Суду.

За приписами пунктів 3, 4, 5 частини 2 статті 427 КПК України, у касаційній скарзі зазначаються: судове рішення, що оскаржується; обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення; вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.

Як слідує зі змісту касаційної скарги, у її вступній частині зазначено, що скарга подана на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13.02.2022, який в ході реформи судової системи припинив свою роботу у 2018 році, однак у вимозі ОСОБА_4 просить скасувати вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.09.2022 та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 13.02.2023, чим допускає суперечностей.

При цьому, обґрунтування вимог особи, яка подає касаційну скаргу, має узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК України, згідно з якими підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише:

1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).

Отже, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи обґрунтувавши їх.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Суд касаційної інстанції є судом права, а не факту. Неповнота судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження не є підставою для перегляду судових рішень в касаційному порядку. При розгляді касаційної скарги суд касаційної інстанції виходить із фактичних обставин, установлених судами першої та апеляційної інстанцій.

Водночас, як слідує зі змісту касаційної скарги, захисник наводить значну частину доводів, які стосуються незгоди з оцінкою доказів, наявних у матеріалах провадження на предмет їх достовірності, яким надає власну оцінку, відмінну від оцінки наданої судами, вказує на неповноту судового розгляду, що є підставами для зміни чи скасування вироку судом апеляційної інстанції, проте в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

При цьому, вказуючи на допущенні, на думку захисника, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, ОСОБА_4 не наводить у цій частині конкретних аргументів із посиланням на норми процесуального права порушені судами, та яким чином такі порушення вплинули на законність та/або обґрунтованість оскаржуваних судових рішень.

Окрім цього, касаційна скарга захисника містить вимогу про скасування ухвали апеляційного суду, водночас у касаційній скарзі не зазначено яких саме порушень допустив апеляційний суд в аспекті положень статей 404, 405 КПК України, а також не наведено обґрунтування підстав для скасування рішення апеляційного суду з огляду на приписи статей 412-414, 419, 438 КПК України.

За приписами ч. 4 ст. 427 КПК України касаційна скарга підписується особою, яка її подає. Якщо касаційну скаргу подає захисник, представник потерпілого, до неї додаються оформлені належним чином документи, що підтверджують його повноваження відповідно до вимог цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 50 КПК України, повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: 1) свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю; 2) ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Проте, в порушення ч. 4 ст. 427 КПК України ОСОБА_4 не додала документів, які передбачені ч. 1 ст. 50 КПК України, на підтвердження своїх повноважень, як захисника засудженого ОСОБА_5 .

Також, за приписами ч. 6 ст. 427 КПК України, до касаційної скарги додаються її копії з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.

Однак, в порушення вказаної правової норми, захисник додала до касаційної скарги лише три її копії з додатками, що не відповідає кількості учасників вказаного кримінального провадження. Згідно доданих до касаційної скарги копій судових рішень, учасниками кримінального провадження, окрім неї, є прокурор, двоє засуджених, захисник ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 та потерпілий.

Наявність вказаних недоліків унеможливлює відкриття провадження за касаційною скаргою захисника.

У зв`язку із зазначеним, керуючись вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 слід залишити без руху, надавши їй п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених недоліків.

Колегія суддів звертає увагу, що недоліки касаційної скарги можуть бути усунуті шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження колегії суддів стосувалися змістовної частини скарги, та/або шляхом подання додаткових документів, якщо всупереч вимогам КПК України не додано усіх документів, які мають подаватися разом з касаційною скаргою.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 вересня 2022 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 13 лютого 2023 року щодо останнього та ОСОБА_6 залишити без руху, надавши їй п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення вказаних недоліків.

У разі неусунення в установлений строк недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, така скарга повертається особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3