1Справа № 335/7016/22 1-кс/335/2630/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2022 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 , подане в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР під № 0001328 від 21.10.2022, про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, освіти середньої, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, такого, що дітей на утриманні не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючому за адресами: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1)21.07.2004 Маловисківським районним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 185, ст. 76 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, ні підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік;

2)05.09.2005 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 307, ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 71 КК України частково приєднати покарання по вироку Михайлівського районного суду Кіровоградської області від 21.07.2004 за ч. 1 ст. 185 КК України та визначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців позбавлення волі;

3)22.07.2008 Пологівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 71 КК України частково приєднати покарання за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05.09.2005 за ч. 2 ст. 307 КК України та визначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців;

4)03.09.2013 Новоазовським районним судом Донецької області за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 305, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років. 23.06.2020 звільнений з Катеринівської ВК №46 Ровенської області по відбуттю строку покарання;

5)14.07.2022 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України до трьох років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк три роки;

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:
28.10.2022 до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 1 ЗРУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 , про обрання щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів.

Як випливає з клопотання, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001328 від 21.10.2022, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Зокрема, ОСОБА_4 підозрюється в тому, що він, 21.10.2022 року, приблизно о 12 годині 50 хвилин, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, повторно, в умовах воєнного стану, пройшовши за потерпілим ОСОБА_8 у 2-й під`їзд будинку АДРЕСА_3 , та перебуваючи у безпосередній близькості від потерпілого ОСОБА_8 , де, діючи із застосуванням насилля, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, а саме: наніс 1 удар тупим предметом в область голови останнього, від чого потерпілий впав на сходинки у під`їзді, а ОСОБА_4 в цей час відкрито викрав, з внутрішньої кишені потерпілого, грошові кошти у сумі 5000 гривень та 1400 долларів США, що в перерахунку на українську гривню за курсом НБУ, на момент вчинення злочину складає 51196 гривень 04 копійки.

В подальшому, ОСОБА_4 розуміючи, що його злочинні дії мають відкрий характер та розуміючи настання наслідків, з викраденим майном зник з місця скоєння злочину.

Своїми умисними діями, ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальний збиток на загальну суму 56196 гривень 04 копійки.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, що кваліфікується як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений в умовах воєнного стану, вчинений повторно.

Клопотання про застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під варту обґрунтовується наявністю ризиків, зазначених у п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також неможливістю запобігти цим ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала, пославшись на факти та доводи, викладені у ньому.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник, адвокат ОСОБА_5 , проти задоволення клопотання заперечували частково. Не заперечуючи викладених у клопотанні фактів, вважали за можливе обмежитись домашнім арештом, якого буде достатньо для запобігання будь-яким ризикам.

Заслухавши учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, виходячи з такого.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Щодо обґрунтованості підозри.
Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частина 5 статті 9 КПК).

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент вчинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

З матеріалів, доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч. 4 ст. 186 КК України.

На підтвердження обґрунтованості підозри слідчий та прокурор надали в копіях відповідні докази:

-протокол допиту Потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

-протокол допиту свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками;

-протокол допиту свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

-протокол допиту свідка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ;

-протокол допиту свідка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ;

-протокол огляду відеозапису за участю потерпілого;

-протокол огляду відеозапису за участю свідка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, на етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи з наданих стороною обвинувачення документів, зазначених вище, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри, на час розгляду клопотання, щодо можливого вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення.

Щодо наявності ризиків.
В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що на теперішній час існують такі заявлені органом досудового розслідування судом ризики, що визначені у ст. 177 КПК України:

- ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду;

- ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків;

- ризик вчинення нового кримінального правопорушення.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створитимуть загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Зокрема доказами на обґрунтування ризику можуть бути, зокрема:

- документи, підтверджуючі, що підозрюваний вчиняв подібні дії у минулому, показання свідків, дані про особу, підтверджуючі його протиправну поведінку;

- інформація про притягнення особи до кримінальної відповідальності або до адміністративної відповідальності, інформація про кримінальні зв`язки особи;

- перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином підтверджене документально;

- необхідні докази того, що особа вчиняє якісь конкретні дії, направлені на створення перешкод правосуддю;

- вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується, - документами, довідками про те, що особа вже притягалась до кримінальної відповідальності, була засуджена, має не зняту чи не погашену судимість, схильна до протиправної поведінки, притягалась до адміністративної відповідальності, інформація про те, що не будучи раніше судимою, особа вчинила декілька злочинів.

Оцінивши доводи, наведені у клопотанні слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що вказані у клопотанні ризики мають настільки високий ступінь, що можуть бути підставою для застосування до підозрюваного такого виключного запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Діяння, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , є тяжким злочином, відповідальність за вчинення якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться (Clooth v. Belgium (Клоот проти Бельгії), § 40).

Так, учасниками кримінального провадження не оспорюється, що ОСОБА_4 є засудженим вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14.07.2022 за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України до трьох років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк три роки, тобто він підозрюється у вчиненні нового кримінального правопорушення під час іспитового строку за останнім у часі вироком.

Крім того, ОСОБА_4 є неодноразово судимим за корисливі злочини, а на розгляді Комунарського районного суду м. Запоріжжя перебуває ще п`ять кримінальних проваджень за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів проти власності.

Таким чином, вся попередня поведінка ОСОБА_4 свідчить про його схильність до протиправної поведінки, що вказує на реальне існування ризику вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Досліджені слідчим суддею обставини життя підозрюваного вказують на те, що відсутні будь-які запобіжники від вчинення ОСОБА_4 нових кримінальних правопорушень, яких було б достатньо без взяття його під варту.

Так, слідчим суддею встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 немає стійких соціальних зв`язків та власного житла, часто змінює місце фактичного проживання у своїх знайомих та товаришів, офіційного заробітку немає, за рахунок яких джерел існує достовірно невідомо.

Відповідно до ч. 1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Крім того, слідчий суддя погоджується і з доводами щодо наявності ризику впливу з боку підозрюваного на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки їх особи та місцезнаходження відомі підозрюваному.

Доводи підозрюваного та його захисника слідчий суддя відхиляє, оскільки вони не спростовують наведених вище висновків.

Також слідчий суддя бере до уваги, що ОСОБА_4 підозрюється у вчинення тяжкого злочину із застосуванням насильства, тому відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України вбачає підстави для взяття підозрюваного пі варту без визначення застави.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 175-177, 182, 183, 194, 372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 , задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів, з триманням у Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор», без визначення застави.

Строк тримання під вартою обчислювати з 28.10.2022 і по 26.12.2022 включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню.
Повний текст ухвали оголошений о 08 год. 50 хв. 31.10.2022.

Слідчий суддя
Орджонікідзевського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1