Справа № 541/2638/22
Провадження № 1-кс/541/824/2022
У Х В А Л А

23 жовтня 2022 рокум.Миргород

Слідчий суддя Миргородського міськрайонного суду ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5
захисника підозрюваного ОСОБА_6 ,
розглянувши клопотання слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню за № 0000849 від 21 жовтня 2022 року, відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нижне-Висоцьке Турківського району Львівської області, українця, громадянина України, одруженого, з середньою спеціальною освітою, військовослужбовця, який має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,
встановив:

22 жовтня 2022 року до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області надійшло клопотання слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Полтавської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального району ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 .

З клопотання та наданих матеріалів кримінального провадження вбачається наступне.

Солдат ОСОБА_5 21 жовтня 2022 року, близько 16 год 20 хв, маючі при собі вогнепальну зброю автомат «М4 А1», № НОМЕР_1 та набої до нього калібру 5,6, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння (відповідно висновку КНП «Миргородська ЛІЛ» Миргородської міської ради від 21 жовтня 2022 року № 220 щодо результатів медичного огляду з метою встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння або під впливом лікарських препаратів), разом зі своїм знайомим ОСОБА_7 , з метою відшукування автомобіля, який залишили в м. Миргороді на станції технічного обслуговування для подальшого ремонту, прибули до споруди станції технічного обслуговування, розташованої за адресою: м. Миргород, вул. Гоголя 174а, де ОСОБА_7 зайшов до приміщення станції та почав спілкуватися з громадянами, які на той час перебували в приміщенні, сам ОСОБА_5 залишився біля приміщення станції.

Саме в той час у ОСОБА_5 , без попередньої змови із ОСОБА_7 , виник злочинний умисел, спрямований на вчинення хуліганства, спрямованого на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, а саме останній зайшов до приміщення станції технічного обслуговування, де здійснив один постріл у підлогу із застосуванням вогнепальної зброї автомату «М4 А1», № НОМЕР_1 та набою до нього калібру 5,6, які були закріплені за ним на час проходження військової служби.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 одноособово, не узгоджуючи свої дії з ОСОБА_7 , вийшов з приміщення станції технічного обслуговування, усвідомлюючи, що поряд розташовані житлові господарства, у присутності сторонніх осіб, безпричинно, здійснив один постріл у повітря з автомату «М4 А1», № НОМЕР_1 .

Протиправні дії ОСОБА_5 були припинені працівниками Миргородського міського відділу поліції охорони Полтавської області, які прибули за викликом до вказаної станції технічного обслуговування.

22 жовтня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Вина ОСОБА_5 у вчиненні злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: показаннями потерпілого ОСОБА_8 від 21 жовтня 2022 року; показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 від 21 жовтня 2022 року; іншими доказами в їх сукупності.

Метою застосування запобіжного заходу слідчим зазначено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також, слідчий у своєму клопотанні стверджує, що інші більш м`які запобіжні заходи не можливо застосувати до підозрюваного з наступних причин:

1) особисте зобов`язання не можливо застосувати у зв`язку з тим, що підозрюваний вчини злочин проти громадського порядку та моральності та усвідомлюючи, що судом може бути засуджений до міри покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до семи років, може переховуватись від слідства та суду;

2) особиста порука на адресу слідчого відділу та прокуратури не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за ОСОБА_5 ;

3) застава слідчому чи прокурору не надходили заяви або клопотання від підозрюваного, його захисника, рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при зверненні слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування до ОСОБА_5 застави;

4) домашній арешт не можливо встановити, так як ОСОБА_5 проживає на іншій території обслуговування та підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання вчиненню вищевказаних ризиків.

Посилаючись на зазначені вище ризики і наявність обґрунтованої підозри, слідчий стверджує, що застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є найбільш відповідним у даному випадку, а більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Під час судового розгляду прокурор та слідчий підтримали клопотання з викладених в ньому підстав.

Підозрюваний заперечував проти задоволення клопотання, просив обрати йому більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі. Зазначив, що під час розслідування кримінального провадження може проживати на території військової частини, зобов`язується виконувати всі покладені на нього обов`язки.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 просила відмовити в задоволенні клопотання, пояснила, що ОСОБА_5 , який раніше не судимий, має сім`ю, неповнолітню дитину, є військовим, буде виконувати покладені на нього обов`язки без застосування до нього такого суворого запобіжного заходу, як тримання під вартою. У разі обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою просила застосувати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.
Вислухавши пояснення слідчого, підозрюваного, його захисника, думку прокурора, перевіривши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання з наступних підстав.

Витяг з ЄРДР № 0000849 свідчить про те, що 21 жовтня 2022 року відносно ОСОБА_5 були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення з правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 296 КК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Відповідно до вимог п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

21 жовтня 2022 року о 19 год 00 хв на підставі та в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 було затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

22 жовтня 2022 року затриманому в присутності його захисника повідомлено про підозру у вчиненні вказаного злочину.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим цією статтею.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зазначені у вказаній статті.

Як вбачається з клопотання, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України належать до категорії тяжких злочинів.
Розуміючи тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному, з урахуванням конкретних обставин вчиненого ним злочину та їх наслідків останній може переховуватись від суду, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик впливу на свідків, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що їх показаннями буде доведена вина підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, матиме можливість шляхом вмовляння або погроз вплинути на показання свідків з метою їх зміни, що унеможливить об`єктивне дослідження доказів та їх належну оцінку.

Враховуючи, що ОСОБА_5 , який вчинив злочин проти громадського порядку та моральності із застосуванням вогнепальної зброї, є військовослужбовцем, має доступ до вогнепальної зброї, боєприпасів та вибухових пристроїв, існує наявність передбаченого ч. 5 ст. 177 КПК України ризику вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.

В той же час, слідчий суддя вважає недоведеним ризик знищення, схову або спотворення підозрюваним речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, слідчим не зазначено, які саме речі чи документи, що мають значення по даному кримінальному провадженню, може знищити, сховати або спотворити підозрюваний. Більш того, до матеріалів клопотання слідчим додано копію протоколу огляду місця події від 21 жовтня 2022 року, відповідно до якого всі речі, виявлені під час огляду місця вчинення злочину, було вилучено; а також копію постанови про визнання і визначення місця зберігання речових доказів від 21 жовтня 2022 року, у відповідності з якою виявлені та вилучені під час особистого обшуку в ході затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України речі визнано речовими доказами та напралено на зберігання до камери речових доказів Миргородського РВП.

При вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що у практиці ЄСПЛ визначено, що існування обґрунтованої підозри щодо вчинення особою тяжкого злочину на початковому етапі розслідування виправдовує тримання під вартою.

При визначенні виду можливого запобіжного заходу в зв`язку з існуванням встановлених в судовому засіданні ризиків слідчий суддя вважає необхідним обрати ОСОБА_5 винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки будь-який більш м`який запобіжний захід не може запобігти доведеним ризикам і забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та вказане в повній мірі відповідає меті такого запобіжного заходу та меті позбавлення особи свободи, як можливому законному випадку порушення такого права, передбаченому абз. с) ст. 5 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод.

Так, ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин; не має місця реєстрації та проживання на території м. Миргорода або Миргородського району; будь-яких відомостей про можливість його перебування за певною адресою в м. Миргороді (Миргородському районі) під час досудового розслідування та судового розгляду даного кримінального провадження у разі обрання підозрюваному запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавлення волі, останнім не надано; заяв або звернень осіб, які могли би поручитися за підозрюваного, слідчому судді не надано; клопотання від підозрюваного, його захисника або інших осіб про можливість внесення грошових коштів в якості застави не надходили.

Підстав, що перешкоджають обранню підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, слідчий суддя не вбачає.

Таким чином, наявна обґрунтована підозра відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, наявність ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, існуюча практика Європейського суду з прав людини, якою визначено, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, а також мета забезпечення належної поведінки обвинуваченого свідчать про неможливість запобігання існуючим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Разом з тим, слідчий суддя не погоджується з думкою слідчого про те, що до підозрюваного не може бути застосований альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в зв`язку з тим, що на даний час таких клопотань від підозрюваного не надходило, оскільки застава може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) в будь який час, коли до особи буде застосований запобіжний захід тримання під вартою. Слідчий суддя також не вбачає причинно-наслідкового зв`язку між внесенням застави та спонуканням підозрюваного до вчинення нових злочинів.

Оцінивши зазначені обставини в їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 в подальшому належить утримувати під вартою. Таке рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по кримінальному провадженню існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя визначає розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у кримінальному провадженні, який передбачено п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, в межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 52 000 грн.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 184, 194, 372 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:
Клопотання слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_12 від 22 жовтня 2022 року задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів з 19 год 00 хв 21 жовтня 2022 року до 19 год 00 хв 19 грудня 2022 року.
Визначити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 52 (п`ятдесят дві тисячі) гривень, у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок UA0015950 в ДКСУ м. Київ код ЗКПО 26304855, МФО 820172, отримувач ТУ ДСА України в Полтавській області.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом строку дії ухвали.
У разі внесення застави зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 після звільнення з-під варти прибувати за кожною вимогою до слідчого або суду протягом строку дії запобіжного заходу у вигляді застави.
На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , у разі внесення застави, наступні обов`язки:
- не відлучатися з м. Миргорода (Миргородського району) без дозволу слідчого, прокурора, суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у кримінальному провадженні.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на депозитний рахунок ТУ ДСАУ в Полтавській області, має бути наданий уповноваженій службовій особі Полтавської установи виконання покарань № 23.
Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Полтавської установи виконання покарань № 23 негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти та повідомити слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_12 .
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави.
Копію цієї ухвали вручити прокурору, підозрюваному та слідчому органу досудового розслідування, яким ініційовано розгляд відповідного клопотання.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, однак відповідно до положень ст. 205 КПК України ця ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1