Справа 556/1965/22
Номер провадження 1-кп/556/178/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2022 року. Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Володимирець кримінальне провадження №0000136 від 26.07.2022 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Звенигородка, Єрментауського району, Целіноградської області, Казахстан, житель АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, розлученого, пенсіонера, освіта середня, раніше не судимого, -

За ст. 126-1 КК України,-

Встановив:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, маючи умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, систематично вчиняв дії психологічного насильства над своєю колишньою дружиною ОСОБА_5 , що проявлялось у словесних образах потерпілої нецензурними словами, погрозою фізичною розправою, внаслідок чого остання зазнала психологічних страждань, і що спричинило погіршення якості її життя.

Так, 07.01.2022, близько о 09 год 20 хв, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно співмешканки ОСОБА_5 , а саме: нецензурно висловлювався, ображав, шарпав за верхній одяг, голосно кричав, погрожував фізичною розправою, на зауваження не реагував. За вказані дії постановою Володимирецького районного суду Рівненської області від 14.02.2022 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу.

Крім цього, 12.07.2022, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно співмешканки ОСОБА_5 , а саме: нецензурно висловлювався, ображав, шарпав за верхній одяг, голосно кричав, погрожував фізичною розправою, на зауваження не реагував, за що ОСОБА_4 05.08.2022 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 173-2 КУпАП та призначено стягнення у виді штрафу.

Не зважаючи на неодноразове притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 належних висновків не зробив, і 24.07.2022, близько 23 год 30 хв, перебуваючи за місцем спільного проживання з ОСОБА_5 почав її словесно ображати, а саме висловлюватися на її адресу нецензурною лайкою, при цьому ОСОБА_4 шарпав ОСОБА_5 за верхній одяг та висловлював погрози фізичної розправи над останньою.

Своїми систематичними протиправними діями ОСОБА_4 завдав шкоду психологічному здоров`ю ОСОБА_5 , остання зазнала психологічного насильства, яке виразилося у словесних образах та погрозах, які викликали психічні страждання, емоційне пригнічення та погіршення психологічного самопочуття.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у вчиненні домашнього насильства, тобто умисне, систематичне вчинення психологічного насильства щодо колишньої дружини, що призводить до психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України.

У судовому засіданні свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні обвинувачений ОСОБА_4 визнав повністю, розкаявся у вчиненому. Дійсно з колишньою дружиною в нього виникали сварки, за що притягувався до адміністративної відповідальності. Більше такого вчиняти не буде.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні ствердила, що вони з обвинуваченим розлучені з 2003 року, однак продовжують проживати разом. Останній вживає спиртні напої, вчиняє сварки, ображає її, що призвело до психологічних страждань, погіршення якості її життя. З цього приводу вона неодноразово зверталась в поліцію.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, та у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч. 3 ст. 349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням характеризуючих даних.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи відносно спрощеного кримінального правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Таким чином, проаналізувавши вище вказані обставини та докази, суд приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення та вважає, що органами досудового розслідування його дії вірно кваліфіковано за ст.126-1 КК України, як домашнє насильство.

При обранні міри покарання, суд враховує, згідно ст. 65 КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що помякшують і обтяжують покарання, що вчинив нетяжкий злочини .

Обставинами, які помякшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Як зазначено в ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, вину визнав, розкаявся у вчиненому, посередньо характеризується, на диспансерному обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Згідно досудової доповіді органу пробації, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого та його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ст.126-1 КК України, у виді позбавлення волі.

Разом з тим, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного, конкретні обставини справи, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання, з випробуванням, застосувавши ст.75 КК України.

Приймаючи рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з встановленням йому іспитового строку, у порядку визначеному ст.. 75 КК України, суд взяв до уваги те, що обвинувачений повністю визнав свою вину та розкаявся у вчиненому.

Призначене покарання, на думку суду, буде необхідне й достатнє для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових кримінальних правопорушень.

Водночас суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого в період дії іспитового строку, відповідно до ст. 76 КК України на нього слід покласти обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов не заявлявся, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались. Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 370-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України і призначити покарання: 1 (один) рік позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, з випробуванням, з однорічним іспитовим строком.

На підставі ст.76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок суду може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суду протягом 30 днів з моменту проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілій та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1