ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/863/23 Провадження № 1-кп/636/756/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2023 року Чугуївський міський суд Харківської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

розглянувши в спрощеному провадженні за відсутності учасників судового провадження, без проведення судового розгляду в судовому засіданні, обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000010, внесеному 05 січня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відносно обвинуваченої

ОСОБА_2 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у с-щі Семейкіно, Краснодонського району, Луганської області, громадянки України, з середньою освітою, на утриманні має троє малолітніх дітей, раніше не засудженої, зареєстрованої та проживаючої за адресом: АДРЕСА_1 , -

у вчиненні кримінального правопорушення - кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 111-1 КК України,-

в с т а н о в и в:

До суду надійшов обвинувальний акт щодо вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 111-1 КК України, ОСОБА_2 з її заявою щодо визнання своєї винуватості, згодою зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомленням з обмеження права на апеляційне оскарження та згодою на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту додані:

- письмова заява підозрюваної, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта в спрощеному провадженні;

- матеріали досудового розслідування, в тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваною своєї винуватості.

ОСОБА_2 не затримувалася.

В ході досудового слідства встановлено, що 24.08.1991 Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

Положеннями статей 1 та 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією України та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, ІV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншим міжнародно-правовим актами, є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам президент російської федерації (далі - рф) ОСОБА_3 , а також інші невстановлені на цей час представники влади рф, діючи всупереч вимогам пунктам 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларації Генеральної Асамблеї ООН від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV), від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів збройних сил рф (далі - зс рф) на територію України.

Так, 24.02.2022 на виконання вищевказаного наказу військовослужбовці зс рф із застосуванням зброї незаконно вторглись на територію України через державні кордони України в АР Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти та здійснили окупацію частини території України, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в України», який затверджено Верховною Радою України, у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Згідно Указу Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в України», затвердженого Законом України №2119-ІХ від 15.03.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб. Згідно Указу Президента України № 259/2022 від 18.04.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в України», затвердженого Законом України № 2212-ІХ від 21.04.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб. Відповідно до Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 341/2022 від 17.05.2022, затвердженого Законом України №7389-ІХ від 18.05.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб (тобто до 23.08.2022). Згідно Указу Президента України № 573/2022 від 12.08.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в України», затвердженого Законом України № 2500-ІХ від 15.08.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23.08.2022 строком на 90 діб.

Встановлено, що громадянка України ОСОБА_2 з початку вторгнення зс рф на територію України, тобто з 24.02.2022 по теперішній час, перебувала в с. Іванівка, Чугуївського району, Харківської області, тобто на території, яка знаходилась під тимчасовою окупацією держави - агресора рф.

В кінці липня 2022 року (точну дату та час встановити не виявилось можливим) ОСОБА_2 , маючи умисел, спрямований на добровільне зайняття громадянином України посади, не пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, добровільно на прохання представника військ рф (особу якого на даний час не встановлено) надала згоду бути представником мікродільниці № 13 по вул. Центральній, с. Іванівка, Чугуївського району, Харківської області, а саме будинків № 9, № 18, № 20 на вказаній вулиці, тобто добровільно зайняла посаду, не пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території. Перебуваючи на вказаній посаді, у період з кінця липня 2022 року по 06.09.2022 (до моменту деокупації с. Іванівка, Чугуївського району, Харківської області), ОСОБА_2 добровільно за вказівкою представника незаконного органу влади, створеного на тимчасово окупованій території вказаного населеного пункту, складала списки осіб, які проживають на мікродільниці № 13 с. Іванівка, Чугуївського району, Харківської області; перебуваючи в приміщені сільської ради, роздруковувала документи різного характеру; за вказівкою голови сільської ради окупаційної влади розповсюджувала гуманітарну допомогу серед населення села; серед місцевого населення поширювала газети агітаційного характеру із закликами до підтримки рішень та дій держави - агресора і повалення конституційного ладу України.

Умисні дії ОСОБА_2 суд кваліфікує як кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 2 ст. 111-1 КК України, тобто добровільне зайняття громадянином України посади, не пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин суд не досліджував у відповідності до вимог ч. 2 ст. 382 КПК України.

Викладені судом обставини, встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками судового провадження, під час досудового розслідування підозрювана ОСОБА_2 беззаперечно визнала свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодна з розглядом обвинувального акту за її відсутності. Підозрювана ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідженням доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

При призначенні покарання ОСОБА_2 , суд бере до уваги ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, враховує відомості про особу обвинуваченої - раніше не судимої, на обліку у лікаря нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, згідно свідоцтва про народження має на утриманні трьох малолітніх дітей 2010, 2016 та 2020 року народження.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, передбаченою статтею 66 КК України і встановленою органом досудового розслідування, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, передбачених ст. 67 КК України, досудовим розслідуванням і судом не встановлено.

Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності, а також враховуючи дані про особу, суд вважає за можливе у даному випадку, призначивши ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення права обіймати певні посади, без застосування конфіскації майна, так як в результаті протиправних дій важких наслідків не наступило, передбачене санкцією статті, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нового злочину.

Кримінальним правопорушення матеріальної шкоди не завдано. Речові докази відсутні. Витрати на залучення експертів відсутні.

Запобіжний захід до обвинуваченої ОСОБА_2 не обирався та підстав його обрання, суд не вбачає.

Керуючись статтями 368, 370, 373, 374, 381, 382, 71,72 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 111-1 КК України, та призначити їй покарання у виді 12 (дванадцять) років позбавлення права займати посади пов`язані з виконанням функцій держави чи місцевого самоврядування без конфіскації майна.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, крім підстав розгляду провадження за відсутності учасників згідно ч. 2 ст. 302 КПК України.

Вирок його копію після ухвалення наступного дня направити засудженій та прокурору.

Суддя -