Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

23 лютого 2023 року м. Рівне

Колегія суддів Рівненського апеляційного суду в складі:

Суддів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

За участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4

прокурора - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

захисника - адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 12 січня 2023 року щодо ОСОБА_6 ,-

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком 60 днів щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289, ч.2 ст. 186, ч. 2 ст. 146 КК України, до 12 березня 2023 року.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_7 , покликаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали суду про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 , практику Європейського суду з прав людини щодо доцільності тримання особи під вартою, доводить, що стороною обвинувачення не надано достатніх доказів, які б підтверджували існування ризиків, на які вказує прокурор у клопотанні. Зазначає, що в даному випадку запобігти настанню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, можливо і шляхом застосування щодо ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, беручи до уваги презумпцію невинуватості та відсутність доведених перед судом підстав для його утримання під вартою.

Просить скасувати оскаржувану ухвалу і прийняти нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_6 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника ОСОБА_7 , підтримані обвинуваченим ОСОБА_6 , доводи прокурора, яка просить залишити ухвалу без змін, перевіривши матеріали клопотання й обговоривши викладене в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

У рішенні Європейського Суду з прав людини ( справа "Мацнеттер проти Австрії" ) зазначено, що підставами для обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, крім обґрунтованої підозри у вчиненні правопорушення, є наявність ризиків, зокрема, вчинення обвинуваченим подальших правопорушень.

При визначенні ризиків має враховуватися особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування, а також міжнародні контакти.

При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки із суспільством.

Як вбачається з виділених матеріалів судового провадження та клопотання щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке розглянуте за участю обвинуваченого, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні за попередньою змовою групою осіб особливо тяжкого та тяжких злочинів, передбачених ч. 3 ст. 289, ч.2 ст. 186, ч. 2 ст. 146 КК України.

При розгляді апеляційної скарги прокурор зазначив, що в даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 вже обирався більш мякий запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який він порушував, що стало підставою для зміни запобіжного заходу на тримання під вартою, і не знайшло заперечень з боку учасників судового провадження.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з твердженням сторони обвинувачення про те, що існують ризики здійснення ОСОБА_6 дій, передбачених частиною першою статі 177 КПК України, і, зважаючи на той факт, що судовий розгляд кримінального провадження не завершено, не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 404-405, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 12 січня 2023 року, якою задоволено клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 строком на 60 днів до 12 березня 2023 року, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3