Миколаївський районний суд Одеської області
Справа № 508/285/23
Номер проведження 1-кп/508/33/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2023 року Миколаївський районний суд Одеської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001 від 13.01.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Миколаївки Миколаївського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , не працюючого, раніше судимого 22.01.1999 року Миколаївським районним судом Одеської області за ч.2 ст.140 КК України до позбавлення волі строком на один рік, на підставі ст.46-1 КК України відстрочено виконання вироку на один рік; 30.04.1999 року Миколаївським районним судом Одеської області за ч.3 ст.140, ст.44 КК України, до позбавлення волі строком на один рік, на підставі ст.43 КК України приєднано один рік невідбутого покарання за вироком Миколаївського районного суду Одеської області від 22.01.1999 року, до відбуття два роки позбавлення волі; 22.08.2007 року Миколаївським районним судом Одеської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст.70 КК України, до позбавлення волі строком на три роки, відповідно до ст.75 КК України від покарання звільнено з іспитовим терміном три роки; 17.03.2008 року Миколаївським районним судом Одеської області за ч.3 ст.185, ч.1 ст.162, ст.ст. 70, 71 КК України, до позбавлення волі строком на чотири роки, на підставі ч.4 ст.70 КК України до відбуття п`ять років позбавлення волі; 02.10.2008 року Миколаївським районним судом Одеської області за ч.1 ст.122, ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 70 КК України, до позбавлення волі строком на три роки; 12.02.2013 року Іллічівським міським судом Одеської області за ч.2 ст.185, ст. 71 КК України, до позбавлення волі строком на два роки один місяць; 30.03.2015 року Хмельницьким районним судом Хмельницької області за ч.2 ст.185, ч.2 ст. 186, ч.1 ст.70 КК України, до позбавлення волі строком на чотири роки шість місяців; 25.11.2019 року Миколаївським районним судом Одеської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України, до позбавлення волі строком на три роки шість місяців; 03.08.2022 року звільнений з ДУ «Одеська виправна колонія № 14» на підставі ухвали Малиновського районного суду м.Одеси від 26.07.2022 року умовно достроково (станом на 26 липня 2022 року невідбутий строк 7 місяців 6 днів позбавлення волі),

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.395 КК України, суд

встановив:

ОСОБА_3 , засуджений 25 листопада 2019 року Миколаївським районним судом Одеської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на три роки шість місяців, по відбуттю строку покарання 03 серпня 2022 року на підставі ухвали суду звільнився з місць позбавлення волі, однак на шлях виправлення не став, у зв`язку з чим, ухвалою Миколаївського районного суду Одеської області від 22 листопада 2022 року йому було встановлено адміністративний нагляд строком на один рік з покладанням обмежень у виді знаходження щоденно за місцем постійного проживання за адресою АДРЕСА_2 з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступної доби; заборони виїзду в особистих справах за межі Березівського району без дозволу начальника ВПД №1 Березівського РВП ГУНП в Одеській області; заборони відвідувати розважальні місця (кафе, бари, ресторани, магазини, та інше), де реалізовують спиртні напої на розлив; явки кожну п`ятницю місяця з 09 години 00 хвилин до 13 години 00 хвилин на реєстрацію в кабінет № 13 ВПД №1 Березівського РВП ГУНП в Одеській області до дільничного офіцера поліції.

Під час встановлення адміністративного нагляду, 22 листопада 2022 року ОСОБА_3 попереджений про адміністративну та кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду.

Разом із тим, ОСОБА_3 , будучи особою до якої встановлено адміністративний нагляд, грубо порушуючи правила адміністративного нагляду, встановлені ухвалою Миколаївського районного суду Одеської області від 22 листопада 2022 року, без поважних причин, не повідомивши працівників поліції, з метою ухилення від адміністративного нагляду, в період з 20 грудня 2022 року по 13 січня 2023 року самовільно залишив місце свого проживання за адресою АДРЕСА_2 , та виїхав до м.Болград Одеської області без належного дозволу.

Зазначені дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ст.395 КК України.

Прокурор звернувся до суду із клопотанням про розгляд зазначеного обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, оскільки під час досудового розслідування встановлено, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

До обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченого, яка складена за участі захисника ОСОБА_4 , у котрій ОСОБА_3 зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.395 КК України, він беззаперечно визнає; згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини; згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні без його участі.

У вказаній заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності.

Положеннями ч.2 та ч.3 ст.381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.395 КК України, доведена повністю.

Дії обвинуваченого суд вважає за необхідне кваліфікувати за ст.395 КК України, як самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України, роз`ясненнями, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», та враховує позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання, як втручання держави в приватне життя особи, повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, воно має бути законним, тобто несвавільним, пропорційним, тобто не становити надмірного тягаря для особи, виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінальних проступків, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується задовільно, не працює, на обліку лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, раніше неодноразово судимий. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено. До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

За вище встановлених обставин, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, слід призначити покарання у виді арешту в межах санкції ст.395 КК України.

Таке покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім, відповідатиме принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання.

Оскільки ОСОБА_3 вчинив даний кримінальний проступок під час застосування умовно-дострокового звільнення, станом на час звільнення (03.08.2022 року) невідбута частина покарання складала 6 місяців 29 днів позбавлення волі, відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, суд вважає необхідним частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Миколаївського районного суду Одеської області від 25.11.2019 року.

Процесуальні витрати відсутні.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні не затримувався, запобіжний захід відносно нього не застосовувався, внаслідок чого суд не вбачає підстав для застосування відносно нього запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374, 376, 381-382 КПК України, суд

постановив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.395 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту строком на два місяці.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, із застосуванням правил складання покарань, визначених ст. 72 КК України, до покарання призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Миколаївського районного суду Одеської області від 25.11.2019 року, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на вісім місяців.

Строк відбування призначеного покарання обчислювати з моменту фактичного затримання ОСОБА_3 після набрання вироком законної сили.

Відповідно до ч.4 ст.382 КПК України, копію вироку суду не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати всім учасникам судового провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Вирок суду може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії, з урахуванням особливостей, передбачених ч.1 ст.394 КПК України.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 і 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя ОСОБА_5