ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/8857/22 Номер провадження 11-сс/814/237/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем - ОСОБА_5 ,

за участю:

представника власника майна - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні № 0000441 від 30.08.2022 апеляційну скаргу представника власника майна - адвоката ОСОБА_6 в інтересах Селянського (фермерського) господарства «С.Г.М.» на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 25 жовтня 2022 року,

встановила:

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора.

Накладено арешт на:

- трактор колісний JOHN DEERE 8345R р.н. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію машини серії НОМЕР_2 на зазначений трактор, які належать Селянському (фермерському) господарству «С.Г.М.», адреса с. Рокита Великобагачанського (зараз Миргородського) району Полтавської області, код 25162181;

- сівалку JOHN DEERE, яка перебуває у фактичному володінні Селянського (фермерського) господарства «С.Г.М.», адреса с. Рокита Великобагачанського (зараз Миргородського) району Полтавської області, код 25162181;

- трактор колісний JOHN DEERE 8430 р.н. НОМЕР_3 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_4 належить Селянському (фермерському) господарству «С.Г.М.», адреса с. Рокита Великобагачанського району (тепер Миргородського) Полтавської області, код 25162181;

- дискову борону із маркуванням HORSCH JOKER 5HD WIN НОМЕР_5, яка перебуває у фактичному володінні Селянського (фермерського) господарства «С.Г.М.», адреса с. Рокита Великобагачанського (тепер Миргородського) району Полтавської області, код 25162181.

Заборонено Селянському (фермерському) господарству «С.Г.М.», адреса с. Рокита Великобагачанського району Полтавської області, код 25162181 вчиняти дії з розпорядження (відчуження, переоформлення) арештованим майном.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що вказані транспортні засоби є речовими доказами, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та не накладення арешту на це майно може призвести до їх втрати.

На ухвалу слідчого судді представник власника майна подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, скасувати арешт на майно, та зобов`язати орган досудового розслідування, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження № 0000441 від 30.08.2022 з ч. 1 ст. 197-1 КК України повернути СФГ «С.Г.М.» транспортні засоби.

Свою апеляційну скаргу мотивував тим, що вказані транспортні засоби не є і не можуть бути доказами у кримінальному провадженні. Не взято до уваги те, що СФГ тривалий час користується земельними ділянками на підставі укладених договорів. На даний час розглядаються скарги на незаконні дії державного реєстратора та нотаріуса, які посвідчили правочини, а в місцевому суді розглядаються кілька цивільних справ щодо спору за земельні ділянки СФГ «С.Г.М.» та ФГ «Горобець С.Г.». При цьому вважає, що несвоєчасне повернення або неповернення тимчасово займаних земель, наданих на підставі договору у тимчасове користування є адміністративним, а не кримінальним правопорушенням.

Вважає, що сільгосптехніка не є предметом кримінального правопорушення та сторона обвинувачення не довела необхідність такого арешту та наявність ризиків.

Накладення арешту на сільськогосподарську техніку порушує нормальну роботу СФГ «С.Г.М.»

Інші учасники провадження ухвалу не оскаржували.

Прокурор, будучи належним чином повідомлений про день та час апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явився, заяви про відкладення апеляційного розгляду до апеляційного суду не надходили.

Заслухавши суддю доповідача, представника власника майна в підтримку апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційну скаргу та матеріали провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

У відповідності до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Приписами п.1 ч.2 та ч.3 цієї статті Кодексу встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Як вбачається з матеріалів провадження за клопотанням про накладення арешту на майно сектором дізнання відділу поліції №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000441 від 30.08.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 197-1 КК України, тобто за фактом самовільного заняття земельної ділянки.

Задовольняючи клопотання прокурора про накладення арешту на сільськогосподарську техніку, слідчий суддя послався, що вказане майно визнано речовими доказами, та не накладення арешту на майно призведе до втрати речових доказів, які мають значення для доказування кримінального правопорушення, що в подальшому перешкоджатиме розслідуванню кримінального провадження та встановленню усіх обставин даної події.

Разом з цим, накладаючи арешт на сільськогосподарську техніку, поза увагою слідчого судді залишилися те, що у даному кримінальному провадженні проводиться досудове розслідування щодо самовільного зайняття земельної ділянки.

Згідно зі ст.1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Отже, ухвалюючи рішення, слідчий суддя не встановив, яке відношення має сільськогосподарська техніка до предмету кримінального правопорушення, яка саме слідова інформація щодо вчиненого кримінального правопорушення, що має значення для забезпечення кримінального провадження, мається на вказаній техніці. З рішення не вбачається, на підставі яких документів слідчий суддя дійшов висновку, що це майно зберегло на собі сліди кримінального правопорушення та існує можливість його використовувати як доказу у кримінальному провадженні.

До того ж ані в клопотанні, ані в судовому засіданні прокурором не доведено, що сільськогосподарська техніка відноситься до предметів, які відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України та не застосування арешту на вказане майно, призведе до втрати доказів, які мають суттєве значення для кримінального правопорушення, позбавить можливості об`єктивно встановити обставини кримінального правопорушення.

Відомостей про наявність цивільного позову у кримінальному провадженні № 0000441 від 30.08.2022 немає, та стороною обвинувачення не порушується питання щодо накладення арешту на техніку, саме з метою забезпечення цивільного позову.

Санкція ч. 1 ст. 197-1 КК України не містить додаткового покарання у вигляді конфіскації майна.

Більше того, надані стороною обвинувачення матеріали не містять доказів того, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт є речовим доказом в розумінні ст. 98 КПК України.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що слідчий суддя дійшов помилкового висновку про наявність підстав для накладення арешту на сільськогосподарську техніку.

З огляду на вказане, апеляційна скарга представника власника майна підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової, якою необхідно відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Керуючись ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника власника майна - адвоката ОСОБА_6 в інтересах Селянського (фермерського) господарства «С.Г.М.» задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 25 жовтня 2022 року, якою накладено арешт на майно у кримінальному провадженні № 0000441 - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на:

- трактор колісний JOHN DEERE 8345R р.н. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію машини серії НОМЕР_2 на зазначений трактор, які належать Селянському (фермерському) господарству «С.Г.М.», адреса с. Рокита Великобагачанського (зараз Миргородського) району Полтавської області, код 25162181;

- сівалку JOHN DEERE, яка перебуває у фактичному володінні Селянського (фермерського) господарства «С.Г.М.», адреса с. Рокита Великобагачанського (зараз Миргородського) району Полтавської області, код 25162181;

- трактор колісний JOHN DEERE 8430 р.н. НОМЕР_3 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_4 належить Селянському (фермерському) господарству «С.Г.М.», адреса с. Рокита Великобагачанського району (тепер Миргородського) Полтавської області, код 25162181;

- дискову борону із маркуванням HORSCH JOKER 5HD WIN НОМЕР_5, яка перебуває у фактичному володінні Селянського (фермерського) господарства «С.Г.М.», адреса с. Рокита Великобагачанського (тепер Миргородського) району Полтавської області, код 25162181.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4