Справа № 527/3163/22
провадження № 1-кп/527/50/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2023 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

в режимі відеоконференції прокурора ОСОБА_3 ,

в режимі відеоконференції обвинуваченого ОСОБА_4 ,

в режимі відео конференції адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глобине кримінальне провадження 0000818 від 09.09.2022 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Калмиківка Міловського району Луганської області, українця, громадянина України, з середньою технічною освітою, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.260 КК України,

ВСТАНОВИВ :

Так, 24 серпня 1991 року Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16 липня 1990 року вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

Положеннями статей 1 та 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією України та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, ІV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншим міжнародно-правовим актами, є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам Президент Російської Федерації (далі РФ) ОСОБА_6 , а також інші невстановлені на цей час представники влади РФ, діючи всупереч вимогам пунктам 1,2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларації Генеральної Асамблеї ООН від 09.12.1981 №36/103, від 16.12.1970 №2734 (ХХV), від 21.12.1965 №2131 (ХХ), від 14.12.1974 №3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів Збройних сил РФ (далі ЗС РФ) на територію України.

Так, 24.02.2022 на виконання вищевказаного наказу військовослужбовці ЗС РФ із застосуванням зброї незаконно вторглись на територію України через державні кордони України в АР Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти та здійснили окупацію частини території України, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

У період з 24 лютого 2022 року по 10 вересня 2022 року збройними силами Російської Федерації військовослужбовцями країни агресора, у силовому виді за допомогою військової техніки шляхом вторгнення було захоплено та окуповано Чугуївський район Харківської області. Для запровадження та утримання у незаконний спосіб місцевих мешканців військовослужбовці Російської Федерації, з метою повного контролю над захопленою територією, використовуючи силу та вогнепальну зброю на в`їздах та виїздах з території захоплених населених пунктів обладнали ворожі бойові озброєні блокпости, а також ними введено спеціальний режим переміщення місцевого населення окупованою територією.

При цьому, ще на початку квітня 2014 року, точна дата та час під час судового слідства не встановлені, на території Луганської області України, невстановленими особами для насильницького підтримання влади незаконної самопроголошеної так званої «Луганської народної республіки» було створено не передбачене законами України збройне формування, яке мало організовану структуру військового типу, а саме єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну, були озброєні вогнепальною зброєю, вибухівкою а також мали тяжке військове озброєння та військову техніку.

Зазначене збройне формування не відноситься до збройних формувань, передбачених Законами України «Про Збройні Сили України», «Про Службу безпеки України», «Про Національну поліцію», «Про Державну прикордонну службу України», «Про Національну гвардію України», «Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб» та іншими законодавчими актами України, якими передбачено створення та функціонування збройних формувань України.

24 лютого 2022 року ОСОБА_4 отримав дзвінок помічника начальника за місцем своєї роботи на «РТК Востокуголь» МаковозоваВячеслава про явку до військомату, після чого у нього виник злочинний умисел, спрямований на участь у діяльності не передбаченого законом збройного формування, що входить до складу псевдо державного утворення, так званої "Луганської народної республіки".

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 , діючи умисно, за власною ініціативою, усвідомлюючи протиправність своїх дій, у той же день, тобто 24 лютого 2022 року близько 15:00 год. прибув до військомату у АДРЕСА_2 , де вступив до лав незаконного збройного формування, псевдодержавного утворення «Луганська народна республіка». Ознайомившись зі встановленими правилами поведінки, правами та обов`язками особи, не передбаченого законом збройного формування, ОСОБА_4 дав свою добровільну згоду на їх дотримання та виконання, тим самим підтвердив свої наміри на участь у вищевказаному незаконному збройному формуванні та виконання його цілей і завдань.

ОСОБА_4 , перебуваючи у складі не передбаченого законом збройного формування, 09 березня 2022 року, у складі 4 стрілкового батальйону 202 стрілковго полка на посаді радіотелеграфіста незаконного збройного формування, прибув до с. Грушівка Кіндрашівської територіальної громади Куп`янського району Харківської області, де виконував накази свого безпосереднього командира незаконного збройного формування так званої "Луганської народної республіки" по здійсненню визначених йому завдань, протягом декількох місяців, загальною кількістю не менше двох місяців, точний період невстановлені, з метою недопущення Збройних сил України на територію тимчасово підконтрольній непередбаченому законом збройному формуванню псевдодержавного утворення, так званої "Луганської народної республіки", а саме чергував з вогнепальною зброєю на тимчасово окупованій території України, на так званому «блок-посту», здійснював перевірки документів у громадян, здійснював заходи в якості представника непередбаченого законами України воєнізованого формування, а також виконував інші накази.

Після цього, ОСОБА_4 , продовжуючи свої умисні, протиправні дії, у травні 2022 року, більш точна дата та час не встановлені, прибув до с. Чкаловське Чкаловської територіальної громади Чугуївського району Харківської області, де продовжив свою злочинну діяльність, виконуючи накази своїх командирів, а саме з метою забезпечення підтримки військ непередбаченого законом збройного формування псевдодержавного утворення, так званої "Луганської народної республіки" налагоджував безперебійний радіозв`язок в с. Чкаловське та с. Гракове з іншими незаконними збройними формуваннями та командуванням

З 07 вересня 2022 року після відходу окупаційних військ ОСОБА_4 переховувався у знайомого йому місцевого мешканця на АДРЕСА_3 , де 02 жовтня 2022 року був виявлений та затриманий працівниками поліції.

Вказані протиправні дії ОСОБА_4 вчиняв добровільно, без застосування відносно нього або членів його родини фізичного чи психологічного впливу, а також без погроз застосування зброї військовослужбовцями збройних сил Російської Федерації.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України участь у діяльності не передбачених законом збройних формувань.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України визнав повністю, вказавши, що у скоєному щиро кається, при винесенні рішення покладався на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, за згодою учасників процесу, суд провів судовий розгляд справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч.3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі. Судом роз`яснено учасникам судового провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При цьому розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Дії ОСОБА_4 ,які виразились у участі в діяльності не передбачених законом збройних формувань, суд кваліфікує за ч.2 ст.260 КК України.

Вирішуючи питання про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше не судимий.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає повне визнання вини.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

З урахуванням вище викладеного, суд приходить до висновку, що для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 , попередження нових кримінальних правопорушень, йому має бути призначене необхідне й достатнє покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за вчинене.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

Питання речових доказів вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 260 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки без конфіскації майна.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_4 залишити попередній - у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання - з 02 жовтня 2022 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, понесені під час досудового розслідування за проведення експертиз у розмірі 755,12 грн.

Речові докази:

-магазин до нарізної зброї з 30 патронами калібру 5.45х39 мм.; ПЗУ-ЗМ1А(01) № НОМЕР_1 - конфіскувати та передати у власність держави до Міністерства оборони України для використання за призначенням;

-мобільний телефон Mini Redmi 10. imei 1) НОМЕР_2 . imei 2) НОМЕР_3 повернути власнику;

-грошові кошти рф номіналом: 1000 руб.-15 шт. та номіналом 500 руб.-4 шт.; барсетка чорного кольору; одна пара черевиків армійського зразку Rampon 42 розміру; футболка, камуфляжна майка, камуфляжний рюкзак, труси, штани, штани камуфляжні, військова кофта, кофта знищити;

-книга обліку особистого складу, військовий квиток на ім`я ОСОБА_4 залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження;

- паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 та мобільний телефон Nokia повернути власнику ОСОБА_7 .

Арешт накладений ухвалою Глобинського районного суду Полтавської області від 05.10.2022 року скасувати.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1