Ухвала

28 листопада 2022 року

м. Київ

справа № 756/9555/18

провадження № 51- 1504 ск 22

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2,

суддів: ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 20 грудня 2021 року,

встановив:

вироком Оболонського районного суду м. Києва від 21 лютого 2019 року ОСОБА_1 засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 358

КК України, до остаточного покарання у виді 4 років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Не погоджуючись із вироком, захисник ОСОБА_5 у грудні 2021 року подав апеляційну скаргу та просив поновити йому пропущений процесуальний строк, покликаючись на наявність поважних причин такого пропуску.

Київський апеляційний суд ухвалою від 20 грудня 2021 року відмовив у задоволенні клопотання захисника про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку стосовно ОСОБА_1 та повернув йому апеляційну скаргу.

Захисник ОСОБА_5 27 травня 2022 року оскаржив указану ухвалу в касаційному порядку, за його касаційною скаргою 31 травня 2022 року відкрито касаційне провадження, та на 10 і 24 листопада 2022 року були призначені судові засідання.

Під час касаційного провадження засуджений ОСОБА_1 22 листопада

2022 року подав касаційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного суду від

20 грудня 2021 року, в якій одночасно заявив клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, пропущеного ним із поважних причин.

При цьому він покликається на оголошення в Україні воєнного стану з 24 лютого

2022 року та свою активну участь в роботі благодійної організації, яка займалась евакуацією населення з територій, на яких велись бойові дії, та розселенням їх на більш безпечних територіях, переважно в Львівській області.

Перевіривши касаційну скаргу й додані до неї матеріали, Суд уважає, що касаційна скарга засудженого ОСОБА_1 підлягає поверненню з огляду на таке.

Частиною 2 ст. 426 КПК України визначено, що касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Частиною 1 статті 117 КПК України передбачено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Такі обставини мають бути підтверджені належними фактичними даними.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 127/17092/18, особа, яка бажає подати апеляційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 117 КПК України містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на апеляційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінка особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску), й інші доречні обставини.

Також, у рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом із тим, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, Київський апеляційний суд постановив свою ухвалу щодо апеляційної скарги захисника ОСОБА_5 20 грудня

2021 року. Засуджений ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на цю ухвалу більш ніж через 6 місяців після закінчення встановленого КПК України процесуального строку на оскарження, покликаючись переважно на воєнний стан у країні. Проте одного лише посилання на введення в Україні воєнного стану недостатньо для поновлення процесуального строку.

Відповідно до позиції Верховного Суду щодо особливостей судового розгляду в умовах воєнного стану, сформованої в справах різної спеціалізації (наприклад, справа

№ 127/2897/13-ц від 21 липня 2022 року), для визначення поважності причин пропуску процесуального строку суду слід урахувати, зокрема, місцезнаходження суду та режим його роботи, поточний хід бойових дій, місце перебування учасників справи або їхніх представників, наявність у конкретної особи фактичної можливості звернутися до суду з дотриманням процесуального строку, та як конкретно обставини, пов`язані з воєнним станом, завадили вчинити указану процесуальну дію в межах строку.

На думку колегії суддів, засуджений не навів жодного переконливого обґрунтування наявності в нього об`єктивної неможливості подати касаційну скаргу після сплину процесуального строку в розумні, максимально стислі терміни, попри те, що він мешкає у місті Києві, бере участь в роботі благодійної організації, яка пов`язана з переміщеннями територією країни, має можливість користуватись різними засобами зв`язку та комунікувати зі своїм захисником.

Тому, з огляду на положення ст.ст. 113, 116, 117 КПК України, колегія суддів не визнає поважними наведені ОСОБА_1 причини пропуску строку касаційного оскарження ухвали апеляційного суду, а, отже, й не знаходить підстав для поновлення такого строку.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.

З урахуванням викладеного касаційна скарга засудженого ОСОБА_1 підлягає поверненню.

Керуючись ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд

ухвалив:

Відмовити засудженому ОСОБА_1 у поновленні строку на касаційне оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 20 грудня 2021 року, касаційну скаргу засудженого - повернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4