Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

14 березня 2023 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача ? ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Рівне апеляційні скарги засудженого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 на ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 07 листопада 2022 року у справі за поданням адміністрації Державної установи "Городоцький виправний центр (№131)" та спостережної комісії при Рівненській районній державній адміністрації Рівненської області про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

засудженого вироком Рокитнівського районного суду Рівненської області від 22.08.2019 року за ч.3 ст.286 КК України до позбавлення волі строком на 6 років без позбавлення права керувати транспортними засобами,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 07 листопада 2022 року відмовлено в задоволенні подання ДУ "Городоцький виправний центр (№131)" та спостережної комісії при Рівненській районній державній адміністрації Рівненської області про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 .

В поданій апеляційній скарзі засуджений вважає рішення суду необґрунтованим та вказує, що судом першої інстанції не в повній мірі враховано те, що він працює, до роботи ставиться відповідально, сумлінно виконує свої обов`язки, за що також має заохочення. Зазначає, що за час відбування покарання переосмислив ставлення до злочину, повністю визнав свою вину, тому вважає, що став повноправним членом суспільства та заслуговує на таку пільгу, як умовно-дострокове звільнення.

Захисник ОСОБА_7 в поданій апеляційній скарзі вважає ухвалу суду незаконною та необґрунтованою у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Вказує, що засуджений має 5 заохочень, із двох дисциплінарних стягнень одне погашене, друге достроково зняте у передбаченому законодавством порядку, у зв`язку з чим на комісії установи відбування покарання визнаний таким, що довів своє виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Просять скасувати ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 07 листопада 2022 року та ухвалити нову, якою задовольнити подання ДУ "Городоцький виправний центр (№131)" та спостережної комісії та застосувати до засудженого ОСОБА_6 умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Заслухавши суддю-доповідача, засудженого та його захисника, які підтримали подані апеляційні скарги, прокурора, який заперечив проти їх задоволення, перевіривши ухвалу суду в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги засудженого та захисника не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно роз`яснень, які містяться в п.1 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст.50 КК України.

Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні покарання.

Застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення передбачено дискреційною нормою Кримінального Кодексу України, тобто не є обов`язком суду, а є правом, яке полягає у попередньому вивченні всіх даних про особу для прийняття правильного, законного рішення, з урахуванням власного внутрішнього переконання.

Як встановлено, ОСОБА_6 засуджений вироком Рокитнівського районного суду Рівненської області від 22.08.2019 року за ч.3 ст.286 КК України до позбавлення волі строком на 6 років без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Початок строку 22.08.2019 року, кінець строку 22.08.2025 року.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом.

У відповідності до положень п.17 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України, суду слід ретельно з`ясувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.

Відповідно до характеристики, наданої адміністрацією ДУ «Городоцький ВЦ (№131)» ОСОБА_6 у виправному центрі знаходиться з 25.10.2019 року. За період відбування покарання характеризується позитивно; у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний; дотримується правомірних взаємовідносин з персоналом; дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням; виконує передбачені законом вимоги персоналу установи, бере участь у роботах по благоустрою установи в порядку черговості; не допускає порушень вимог пожежної безпеки та безпеки праці; бере участь в програмі диференційованого виховного впливу на засуджених за напрямком «Підготовка до звільнення»; працевлаштований на дільниці механічної обробки каменю, сумлінно виконує свої обов`язки. Також п`ять разів заохочувався та двічі притягався до дисциплінарної відповідальності, однак вказані стягнення зняті та погашені в установлено законом порядку.

Під час апеляційного розгляду, захисник засудженого адвокат ОСОБА_7 вказала, що на даний час засуджений отримав вже сім заохочень, а сам засуджений зазначив, що переосмислив своє ставлення до вчиненого злочину та оскільки має цивільний позов на суму понад 350 тис. грн., то просить звільнити його умовно-достроково, щоб мати змогу працювати та відшкодовувати завдану шкоду.

Однак, як вбачається з вказаної довідки про наявність дисциплінарних стягнень та заохочень, ОСОБА_6 позитивно почав себе проявляти лише перед відбуттям необхідної частини покарання для застосування ст.81 КК України, а саме з середини 2021 року, хоча в місцях позбавлення волі знаходиться з 22.08.2019 року,що вказує на те, що зміни в поведінці засудженого мають нетривалий характер та лише розпочалися. Апеляційний суд не вбачає підстав вважати, що засуджений вже довів своє виправлення та цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Добровільне виконання робіт в установі, участь в заходах не є безумовною підставою для застосування до засудженого положень ст.81 КК України. В даному випадку, враховуючи зміст характеристики та матеріали особової справи, колегія суддів вважає, що засуджений став на шлях виправлення, але вказані зміни ще не набули стійкого характеру, який би свідчив про те, що засуджений дійсно довів своє виправлення, у зв`язку із чим не виключена можливість застосування ст.81 КК України до ОСОБА_6 в подальшому.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду та вважає, що сам по собі факт сумлінного ставлення засудженого до праці та задовільного реагування на заходи виховного впливу, не може служити переконливою підставою для висновку про те, що засуджений виправився та не буде продовжувати вчиняти нові кримінальні правопорушення.

Тому, колегія суддів вважає, що за викладених обставин подання установи є передчасним, висновки суду першої інстанції є вмотивованими, тому апеляційний суд не вбачає на даний час достатніх підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання та скасування оскаржуваної ухвали.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд погоджується з рішенням місцевого суду щодо відмови у задоволенні подання внаслідок неефективності такого заходу щодо попередження вчинення ним нових злочинів та відсутності беззаперечних і переконливих підстав, відповідно до яких можна зробити висновок про виправлення засудженого та досягнення цілей покарання в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком суду.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, ?

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 07 листопада 2022 року, якою відмовлено у задоволенні подання ДУ "Городоцький виправний центр (№131)" та спостережної комісії при Рівненській районній державній адміністрації Рівненської області про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 залишити без зміни, а апеляційні скарги ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2