Справа №443/124/23
Провадження №1-кп/443/52/23
ВИРОК

іменем України

22 березня 2023 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження (внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за реєстраційним №0000574 від 16.09.2022) стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Старе Село Жидачівського району Львівської області, місце проживання: АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, з професійно-технічною освітою, одруженого, раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 369 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

встановив:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_3 15.09.2022 близько 21:00 годин, будучи зупинений по вул.Д.Галицького у м. Жидачів Стрийського району Львівської області поліцейськими СРПП відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області лейтенантом поліції ОСОБА_6 , спільно з поліцейським ОСОБА_7 за керування транспортним засобом марки «Audi», модель «80», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з порушенням Правил дорожнього руху, а саме: з неосвітленим в темну пору доби номерним знаком, під час перевірки згаданими поліцейськими його документів водія встановлено, що останнього рішенням Жидачівського районного суду від 29.08.2022 позбавлено права керування транспортними засобами за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, відтак усвідомлюючи, що він порушив Правила дорожнього руху, розуміючи про настання негативних правових наслідків для себе за скоєння адміністративного правопорушення, з метою уникнення притягнення його до адміністративної відповідальності, перебуваючи у салоні службового автомобіля Національної поліції, марки «Mistubishi Outlander», реєстраційний номер НОМЕР_2 , маючи при собі грошові кошти, висловив пропозицію та надав поліцейським СРПП ВП № 1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 та ОСОБА_7 неправомірну вигоду, зокрема, дві купюри номіналом 1 000 (одна тисяча) гривень кожна, з серійними номерами АЄ7864939 та АЕ4978958, які помістивши у власний паспорт громадянина України, поклав на підлокітник між передніми сидіннями службового автомобіля. Однак, поліцейські СРПП ВП №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від прийняття наданої неправомірної вигоди відмовились та у відповідь на неправомірні дії ОСОБА_3 викликали на місце події слідчо-оперативну групу, а інспектором СРПП ВП №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 було складено протокол серії ЕАР №5898178 про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Стаття (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений частина 1 статті 369 КК України.

Позиція сторін щодо обсягу та порядку дослідження доказів.

У судовому засіданні прокурор, зважаючи на повне визнання вини обвинуваченим, вважає за доцільне не здійснювати дослідження доказів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, які сторонами не оспорюються, що відповідає вимогам частини 3 статті 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням його характеризуючих даних.

Обвинувачений вину по пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 369 КК України, визнав повністю, ствердив суду, що він не оспорює обставини кримінального правопорушення, правильно розуміючи їх зміст і наслідки такої позиції, яка є добровільною, та не заперечує проти встановленого прокурором порядку дослідження доказів.

Захисник підтримав думку обвинуваченого та не заперечив проти встановленого прокурором порядку дослідження доказів, з врахуванням положень частини 3 статті 349 КПК України.

Застереження щодо обсягу та порядку дослідження доказів.

Суд, зважаючи на думку учасників судового провадження, з`ясувавши, що ними не оспорюються обставини кримінального провадження та правильно розуміється зміст цих обставин, переконавшись у добровільності такої позиції та роз`яснивши їм процесуальні наслідки зазначених дій, передбачені частиною 2 статті 394 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо зазначених обставин, що відповідає вимогам частини 3 статті 349 КПК України.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 , дані ним у судовому засіданні.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 надав суду показання, за змістом яких їхав на автомобілі та був зупинений працівниками поліції за порушення ПДР. Мав тимчасовий талон, оскільки перед цим працівниками поліції були вилучене посвідчення водія за керування транспортним засобом у стані сп`яніння. З метою уникнення відповідальності запропонував і дав працівникам поліції дві купюри по одній тисячі гривень за не притягнення його до адміністративної відповідальності. Визнає, що вчинив неправильно. Щиро кається у вчиненому. Більша так вчиняти не буде.

Висновки.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, суд вважає доведеним факт обіцянки ОСОБА_3 службовій особі надати їй неправомірну вигоду та надання ним такої вигоди за невчинення службовою особою в його інтересах будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, тобто вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 369 КК України.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення (пункт 1 частини 1 статті 66 КК України).

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважає на вимоги статті 65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2013 №7.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України є нетяжким злочином.

Обвинувачений позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, знаходиться на обліку у лікаря психіатра, раніше не судимий, не працює, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини в їх сукупності, вирішивши питання, передбачені статтею 368 КПК України та врахувавши обставини, передбачені статтею 65 КК України, зокрема, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; особу винного, який раніше не судимий, офіційно не працює, позитивно характеризується за місцем проживання, має стійкі і міцні соціальні зв`язки; обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які його обтяжують, а також взявши до уваги посткримінальну поведінку обвинуваченого (щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення), яка є виключно позитивною та свідчить про усвідомлення ним негативності вчиненого суспільно небезпечного діяння і готовність нести кримінальну відповідальність, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції частини 1 статті 369 КК України у виді штрафу.

Інші передбачені санкцією частини 1 статті 369 КК України види покарання, а саме: обмеження та позбавлення волі, на переконання суду, є надто суворими покараннями з огляду на встановлені судом обставини кримінального провадження та не відповідатимуть меті покарання.

Мотиви ухвалення інших рішень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Процесуальних витрат не понесено.

Підстав для обрання, зміни чи скасування запобіжного заходу обвинуваченому суд не вбачає.

Застосований захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна слід скасувати згідно з вимогами частини 4 статті 174 КПК України.

Керуючись статтями 368, 371, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим по пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 369 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

Речові докази (відповідно до постанови про визнання речових доказів та долучення до матеріалів провадження від 16.09.2022), а саме:

дві купюри номіналом по 1 000 гривень кожна (з серіями АЄ7864939, АЕ4978958) конфіскувати у власність держави.

Скасувати застосований відповідно до ухвали слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20.09.2022 (у справі №456/3109/22 провадження №1-кс/456/856/2022) захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Жидачівський районний суд Львівської області.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1