Справа №463/8839/22
Провадження №1-кс/463/1288/23
У Х В А Л А

28 лютого 2023 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання ОСОБА_2 про скасування арешту майна,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 19 грудня 20222 року у кримінальному провадженні №0001041 від 08.12.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, а саме на: посвідчення водія республіки Судан № НОМЕР_1 видане 22.12.2010 користувачем яких є гр. Республіки Судан ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке було вилучено в ході проведення огляду місця події за адресою: м.Львів, вул.Івана Франка,66.

Клопотання мотивує тим, що постановою старшого дізнавача Львівського районного управління поліції ОСОБА_4 вказане вище кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Арешт на посвідчення водія не знято, тому просить клопотання задоволити.

В судове засідання заявник та дізнавач не з`явились, хоча про дату, місце та час розгляду клопотання повідомлялись належним чином. Заявник подав заяву, в якій просить проводити судовий розгляд клопотання в його відсутності. Їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Оглянувши та перевіривши матеріали клопотання вважаю, що клопотання про скасування арешту майна підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 19 грудня 2022 року у кримінальному провадженні №0001041, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України накладено арешт на посвідчення водія республіки Судан № НОМЕР_1 видане 22.12.2010 користувачем яких гр. Республіки Судан ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до постанови старшого дізнавача Львівського районного управління поліції ОСОБА_4 від 15 лютого 2023 року кримінальне провадження №0001041 від 08.12.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частино 1 ст.100 КПК України встановлено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 9 ст.100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

За змістом частини 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно п.7 ч.2 ст. 131 КПК України арешт майна являється заходом забезпечення кримінального провадження, який у відповідності до вимог ч. 1 ст. 132 КПК України застосовується на підставі ухвали слідчого судді.

За правилами п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 1 ст. 174 КПК України передбачено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.06.2020 при розгляді справи № 727/2878/19 (провадження № 14-516цс19) висловила правову позицію про те, що: на слідчого суддю покладена функція судового контролю за дотриманням прав і свобод осіб у кримінальному провадженні, зокрема,під час досудового розслідування (пункт 18 частини першої статті 3 КПК України 2012 року), і він наділений повноваженнями накладати арешт на майно та його скасовувати (статті 173 і 174 цього Кодексу). Крім того, у КПК України 2012 року немає заборони ініціювати перед слідчим суддею, коли кримінальне провадження вже закрив слідчий, питання про скасування арешту на майно, накладеного під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді на підставі приписів цього Кодексу. З огляду на вказане, беручи до уваги відсутність у слідчого повноважень, при закритті кримінального провадження самостійно скасувати арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді, Велика Палата Верховного Суду вважає, що для гарантування прав і свобод осіб, на майно яких ухвалою слідчого судді за КПК України 2012 року накладений арешт у кримінальному провадженні, саме слідчий суддя, здійснюючи судовий контроль, повноважний за клопотанням власника або іншого володільця відповідного майна в порядку, передбаченому частиною другою статті 174 цього Кодексу, вирішити питання про скасування такого арешту після закриття слідчим кримінального провадження (п.31).

Як уже зазначалось вище, кримінальне провадження №0001041 від 08.12.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України закрито, питання скасування арешту на майно у даному кримінальному провадженні залишається не вирішеним.

На думку слідчого судді, вказане в сукупності свідчить про те, що на даний час відпала потреба у застосуванні забезпечення кримінального провадження у виді арешту на майно, тому дане клопотання підлягає задоволенню, а арешт майна підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 170, 174, 237, 303, 306, 307, 309, 372, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 19 грудня 2022 року на посвідчення водія республіки Судан № НОМЕР_1 видане 22.12.2010 користувачем яких гр. Республіки Судан ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1