Справа № 991/503/23
Провадження 1-кп/991/10/23
У Х В А Л А

27 лютого 2023 року м.Київ

Вищий антикорупційний суд колегією суддів у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 про відвід прокурора,

установив:

У провадження Вищого антикорупційного суду перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000211 від 10.08.2022 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366-2 КК України.

У підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_7 заявив відвід прокурору ОСОБА_5 від участі у кримінальному провадженні № 0000211 від 10.08.2022, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України, посилаючись на її упередженість, заінтересованість у результатах цього кримінального провадження та наявність конфлікту інтересів. В обґрунтування заявленого відводу зазначив, що прокурор ОСОБА_5 19.01.2023, за дорученням Заступника Генерального прокурора - керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_8 , вручила ОСОБА_6 повідомлення про підозру. Водночас дата доручення та дата повідомлення про підозру проставлені ОСОБА_5 безпосередньо перед врученням. У подальшому не ознайомившись із матеріалами дізнання, які їй передав детектив Національного бюро, прокурор ОСОБА_5 прийняла рішення про звернення до суду з обвинувальним актом. Після чого надала копії матеріалів дізнання ОСОБА_6 , а детектив вручив повістку про виклик до Спеціалізованої антикорупційної прокуратури на 23.01.2023 для вручення обвинувального акту. Разом з цим, прокурор ОСОБА_5 брала участь у розгляді цивільної справи № 991/366/22 за позовом Держави в особі Спеціалізованої антикорупційної прокуратури до ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , третя особа на стороні відповідачів ОСОБА_10 , про визнання необґрунтованими активів та стягнення їх вартості в дохід держави. Також зазначив, що 10.05.2022 у судовому засіданні під час розгляду цивільної справи прокурор ОСОБА_5 використовувала технічні засоби для показу презентації (слайдів), на яких зображено короткий виклад обставин справи та позовних вимог. На початку презентації вона використала формулювання «Порядний» служитель «Феміди», чим, на думку захисника, порушила вимоги Закону України «Про прокуратуру», Положення про спеціалізовану антикорупційну прокуратуру Офісу Генерального прокурора, Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів щодо відносин із суддями, дотримання взаємоповаги, усвідомлення важливості спільних завдань щодо утвердження в суспільстві верховенства права та законності. Крім того, чоловік прокурора ОСОБА_5 - ОСОБА_11 є прокурором першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Київської області та підтримує державне обвинувачення у справі № 362/3522/20, розгляд якої здійснювався суддею ОСОБА_6 . Письмова заява про відвід долучена до матеріалів справи.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав заявлений захисником відвід. Додатково пояснив, що прокурор ОСОБА_5 , у порушення вимог ст. 88-1 КПК України, матеріали, отримані під час розгляду цивільної справи, використала у цьому кримінальному провадженні.

Прокурор ОСОБА_5 проти заявленого їй відводу заперечувала. Пояснила, що участь прокурора у цивільній справі не є підставою для відводу, вичерпний перелік яких передбачений ст. 77 КПК України. Разом з тим, її участь, як у цивільній, так і кримінальній справах пов`язана із безпосереднім виконанням посадових обов`язків прокурора. Докази, які містяться у матеріалах цього кримінального провадження, отримані із матеріалів цивільної справи у порядку тимчасового доступу на підставі ухвали слідчого судді. Повідомлення про підозру спеціального суб`єкта - судді здійснене у відповідності до вимог Кримінального процесуального кодексу України. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , відноситься до категорії проступків, що передбачає спрощений порядок закінчення дізнання та відповідно обмежує прокурора у строках для здійснення дій, зазначених у ст. 301 КПК України. Підтвердила, що її чоловік обіймає посаду в прокуратурі. Звернула увагу, що вони з чоловіком працюють в різних органах прокуратури, що виключає наявність конфлікту інтересів. Припущення захисника про можливу її заінтересованість у результатах розгляду цієї справи через те, що її чоловік здійснював процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, яке перебувало на розгляді у судді ОСОБА_6 , є надуманими.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Статтею 77 КПК України визначені підстави для відводу прокурора.

Так, згідно із пунктом 3 ч. 1 цієї статті прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні, зокрема, якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Статтею 3 Закону України «Про прокуратуру» встановлено, що неупередженість та об`єктивність є одними із засад діяльності прокуратури.

Існування неупередженості повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію - на підставі особистих переконань та поведінки конкретного прокурора у конкретній справі - тобто, прокурор не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - чи були у прокурора достатні гарантії для того, щоб виключити будь-яку зацікавленість, що може бути перевірена.

Згідно із ст. 80 КПК України заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження.

Частиною 5 цієї статті визначено, що відвід повинен бути вмотивованим.

Тобто, заява про відвід має містити посилання на конкретні обставини, що об`єктивно можуть свідчити про упередженість прокурора та бути підтверджені відповідними доказами.

Водночас, зазначені стороною захисту доводи та надані на їх обґрунтування докази не свідчать про наявність у діях прокурора ОСОБА_5 чи її поведінці ознак упередженості.

Так, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 366-2 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, досудове розслідування якого здійснюється у формі дізнання в порядку, передбаченому Главою 25 Кримінального процесуального кодексу України.

Прокурор, під час здійснення однієї із дій, визначених ст. 301 КПК України, обмежений строками для їх вчинення, після отримання матеріалів дізнання, а саме: три дні або 24 години, у разі затримання особи у порядку, передбаченому ч. 4 ст. 298-2 КПК України.

Тому, дії прокурора ОСОБА_5 щодо вручення ОСОБА_6 повідомлення про підозру, надання копії матеріалів дізнання та прийняття рішення про звернення до суду із обвинувальним актом, про які зазначає сторона захисту в обґрунтування заявленого відводу, враховуючи положення ст. 36 КПК України, не свідчать про її упередженість у кримінальному провадженні.

Доводи сторони захисту про недопустимість доказів, отриманих з цивільної справи про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави, суд не бере до уваги, з огляду на вимоги ч. 2 ст. 92 КПК України, згідно з якою обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає, отже буде предметом розгляду під час судового розгляду справи.

Сама по собі наявність родинних стосунків між прокурором ОСОБА_5 та прокурором прокуратури Київської області ОСОБА_11 не може беззаперечно свідчити про упередженість прокурора ОСОБА_5 у цьому кримінальному провадженні та не впливає на здійснення дізнання і прийняття рішення щодо наявності чи відсутності підстав для затвердження та направлення до суду обвинувального акта стосовно ОСОБА_6 . Жодних доказів на спростування цього до заяви про відвід не надано.

Звертаємо увагу, що заява про відвід не є безумовною підставою для відсторонення прокурора від участі у кримінальному провадженні. Позиція особи, яка заявляє відвід, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальним є можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими.

Вказані у відводі обставини не викликають сумнівів в неупередженості прокурора.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав, визначених п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України, для задоволення заяви про відвід прокурора.

Керуючись ст. 2, 7, 77, 80, 369, 372, 376 КПК України, суд

постановив:

Відмовити у задоволенні заяви про відвід прокурора.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3