17.01.2023
Справа № 331/4933/22
Провадження № 1-кс/331/196/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 року місто Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Відділу поліції № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_4 про арешт майна за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001181 від «08» грудня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Відділу поліції № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 за погодженням із прокурором Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_4 про арешт майна за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001181 від «08» грудня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 07.12.2022 до відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області надійшла заява від ОСОБА_5 про те, що за адресою: АДРЕСА_1 невстановлені особи зберігають наркотичні засоби.

10.01.2023 слідчим, на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході проведення обшуку виявлено та вилучено:

- зіп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору;

- зіп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору, вагою 0,59 грам;

- зіп-пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору, вагою 0,48 грам;

- зіп-пакет з речовиною рослинного походження, вагою 1,47 грам;

- паперовий згорток з порошкоподібною речовиною білого кольору, вагою 1,42 грами;

- зіп-пакет з залишками речовини білого кольору;

- речовина рослинного походження сіро-зеленого кольору;

- 8 використаних медичних шприців з залишками речовини бурого кольору;

- 3 фрагменти фольги з нашаруванням речовини коричневого кольору;

- фрагмент пластикової трубки з нашаруванням речовини коричневого кольору;

- 3 обрізані пластикові пляшки з нашаруванням коричневого кольору.

Опитаний ОСОБА_6 від дачі будь-яких показань у відношенні себе на підставі ст. 63 Конституції України відмовився. В ході обшуку за місцем мешкання останнього пояснив, що не знає кому належать вилучені речовини та інші об`єкти.

Допитані в якості свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 пояснили, що вони інколи вживають наркотичні засоби. Також вони познайомились з ОСОБА_6 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_6 заробляє на життя тим, що надає своє помешкання різним особам за символічну плату (гроші на горілку, наркотичні засоби) для вживання наркотичних засобів. Мобільного телефону ОСОБА_6 не має, він весь час перебуває у себе вдома. Приходити вживати свої наркотичні засоби до нього можна в будь-який час, без попередньої домовленості, просто постукати у двері і він всіх пускає. Прийти вжити наркотичні засоби у ОСОБА_6 вдома може будь-хто, як малознайомі особи так і не знайомі. 10.01.2022 року коли вони прийшли вживати свої наркотичні засоби до ОСОБА_6 додому, розплатившись з ним частиною своїх наркотичних засобів, за надання приміщення для вживання. Після того як вони вжили наркотичні засоби прийшли працівники поліції з обшуком. В ході обшуку працівники поліції вилучили речовини, схожі на наркотичні засоби, використані шприці та предмети, схожі на «бульбулятор» для вживання «маріхуани». Після цього їх всіх відвезли на освідування на факт встановлення наркотичного сп`яніння. У всіх було виявлено факт наркотичного сп`яніння.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_11 пояснив, що так як йому ніде було жити він познайомився з ОСОБА_6 , який запропонував ОСОБА_11 знімати у останнього за місцем мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 кімнату за невелику плату, на що ОСОБА_11 погодився. Коли він почав мешкати у ОСОБА_6 то зрозумів, що останній на життя заробляє тим, що надає своє житло різним особам для вживання наркотичних засобів, за символічну плату. Додому до ОСОБА_12 майже кожного дня приходять без попередження, так як ОСОБА_6 не має мобільного телефону різні знайомі та незнайомі особи, які вживають у нього вдома наркотичні засоби. ОСОБА_11 також інколи вживає наркотичні засоби. 10.01.2022 року коли ОСОБА_11 , знаходився вдома у ОСОБА_6 до останнього прийшов знайомий ОСОБА_11 . ОСОБА_13 , щоб вжити наркотичні засоби за місцем мешкання ОСОБА_6 . Розплатився ОСОБА_14 тим, що надав частину наркотичних засобів ОСОБА_15 . Після цього вони втрьох, перебуваючи в різних кімнатах будинку ОСОБА_6 , окремо вжили різні наркотичні засоби. Через деякий час до будинку ОСОБА_6 прийшли ще троє малознайомих ОСОБА_11 особи, які окремо вжили наркотичні засоби. Після того як всі вжили наркотичні засоби прийшли працівники поліції з обшуком. В ході обшуку працівники поліції вилучили речовини, схожі на наркотичні засоби, використані шприці та предмети, схожі на «бульбулятор» для вживання «маріхуани». Після цього їх всіх відвезли на освідування на факт встановлення наркотичного сп`яніння. У всіх було виявлено факт наркотичного сп`яніння.

На теперішній час з метою проведення подальшого досудового розслідування, встановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, подальшого призначення необхідних експертиз у кримінальному провадженні, та повного і неупередженого досудового розслідування, виникла необхідність у накладенні арешту на майно, вилучене в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

У статті 172 КПК України вказано, що клопотання слідчого про арешт майна, яке було тимчасово вилучене, може розглядатись без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Частиною 2 статті 170 КПК України закріплено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

На теперішній час з метою проведення подальшого досудового розслідування, встановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, а також збирання доказів, виникла необхідність у накладенні арешту на майно, вилучене в ході обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі вищевикладеного просить слідчого суддю клопотання задовольнити. Накласти арешт на майно, яке було вилучене в ході обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- зіп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору;

- зіп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору, вагою 0,59 грам;

- зіп-пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору, вагою 0,48 грам;

- зіп-пакет з речовиною рослинного походження, вагою 1,47 грам;

- паперовий згорток з порошкоподібною речовиною білого кольору, вагою 1,42 грами;

- зіп-пакет з залишками речовини білого кольору;

- речовина рослинного походження сіро-зеленого кольору;

- 8 використаних медичних шприців з залишками речовини бурого кольору;

- 3 фрагменти фольги з нашаруванням речовини коричневого кольору;

- фрагмент пластикової трубки з нашаруванням речовини коричневого кольору;

- 3 обрізані пластикові пляшки з нашаруванням коричневого кольору.

Однією з основних вимог до поведінки судді, закріплених у ст. 6 Закону України «Про статус суддів»: суддя, при здійсненні правосуддя дотримуватися вимог Конституції та законів України, забезпечувати повний, всебічний та об`єктивний розгляд судових справ з дотриманням установлених законом строків.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Із зазначеного слідує, що розгляд клопотання за відсутності слідчого, прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Слідчий суддя, вивчивши доводи клопотання та долучені до нього копії документів, прийшов до наступного.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-її). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А « 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року. Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу).

Таким чином, враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення злочину, а також те, що незастосування арешту майна, може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 16, 21, 93, 98-100, 117, 131, 132, 167, 170-174 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Відділу поліції № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_4 про арешт майна за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001181 від «08» грудня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучене в ході обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- зіп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору;

- зіп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору, вагою 0,59 грам;

- зіп-пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору, вагою 0,48 грам;

- зіп-пакет з речовиною рослинного походження, вагою 1,47 грам;

- паперовий згорток з порошкоподібною речовиною білого кольору, вагою 1,42 грами;

- зіп-пакет з залишками речовини білого кольору;

- речовина рослинного походження сіро-зеленого кольору;

- 8 використаних медичних шприців з залишками речовини бурого кольору;

- 3 фрагменти фольги з нашаруванням речовини коричневого кольору;

- фрагмент пластикової трубки з нашаруванням речовини коричневого кольору;

- 3 обрізані пластикові пляшки з нашаруванням коричневого кольору.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її винесення.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді клопотання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Слідчий суддя: ОСОБА_1