Дата документу 09.02.2023 Справа № 314/1017/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 314/1017/22 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/408/23 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2023 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження з обвинувальним актом щодо

ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 в режимі відеоконференції EASYCON,

обвинуваченого ОСОБА_6 .

Прокурор, який брав участь в суді першої інстанції, звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 22 червня 2022 року, якою обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0000165 від 25 березня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, повернуто прокурору Запорізької окружної прокуратури Запорізької області як такий, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України для його належного складання згідно з вимогами чинного Кримінального процесуального законодавства протягом розумного строку та усунення вказаних в ухвалі недоліків.

В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржувану ухвалу суду скасувати, ухвалити нову ухвалу, відповідно до якої призначити нове підготовче судове засідання у тому ж суді першої інстанції в іншому складі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд не навів належних мотивів для прийняття рішення про повернення обвинувального акту прокурору як такого, що не відповідає вимогам саме ст.291 КПК України та має неконкретне обвинувачення.

Зокрема, в обвинувальному акті чітко зазначено дату, час, місце вчиненого кримінального правопорушення, а також повною мірою висвітлено об`єкт, суб`єкт, та у чому полягають об`єктивна та суб`єктивна сторони складу злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України. У тому числі, за результатами оцінки здобутих доказів, визначено спрямованість умислу обвинуваченого ОСОБА_6 на вчинення інкримінованого йому злочину. Діяння, вчиненні ОСОБА_6 , за ч.2 ст.307 КК України кваліфіковані вірно.

Крім того, зазначає, що суд, який розглядає кримінальне провадження у підготовчому судовому засіданні, вирішує питання, визначені ст.ст.314, 315, 316, 317 КПК України, і не уповноважений на даній стадії кримінального процесу з`ясовувати питання щодо правильності правової кваліфікації діянь, встановлювати фактичні обставини справи, тощо, оскільки вказані питання відповідно до ст.ст.337-341, 342-368 КПК України вирішуються судом у ході судового розгляду.

Отже, прокурор вважає, що суд, істотно порушуючи вимоги кримінального процесуального законодавства України, вийшов за рамки розгляду питань, які вирішуються в ході підготовчого судового засідання.

Суд не навів належних мотивів для прийняття рішення про повернення обвинувального акту прокурору як такого, що не відповідає п.5 ч.2 ст.291 КПК України, а саме в частині викладу правової кваліфікації, кваліфікуючих ознак кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення.

Так, в обвинувальному акті чітко вказано правову кваліфікацію кримінального правопорушення, що інкримінується ОСОБА_6 за ч.2 ст.307 КК України, а також зазначено кваліфікуючи ознаки злочину, якими є «незаконне придбання та зберігання з метою збуту наркотичних засобів у великих розмірах у місці позбавлення волі», які охоплюються ч.ч.1 та 2 ст.307 КК України. Таким чином, обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 містить чітке формулювання обвинувачення у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.

У своїй ухвалі суддя посилається на те, що стороною обвинувачення «не пред`явлено» обвинувачення. Вимога пред`явлення обвинувачення не передбачена Кримінальним процесуальним кодексом України, тому не може бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору з мотивів невідповідності ст.291 Кодексу. Особа набуває статусу обвинуваченого з моменту передання обвинувального акту до суду та виконання вимог ст.293 КПК України.

Відповідно до пункту 3 частини 3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Тобто з аналізу даної норми закону, на думку прокурора, можна зробити висновок, що підставою для прийняття рішення про повернення обвинувального акту є невідповідність його вимогам ст. 291 КПК України.

Інших підстав, які б давали право суду повернути обвинувальний акт, законодавством не передбачено.

Під час проведення підготовчого судового засідання встановлено, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України, а твердження суду є необґрунтованими та такими, що суперечать вимогам кримінального процесуального законодавства.

Також судом першої інстанції при прийнятті рішення та винесення ухвали про повернення обвинувального акту не враховано, що сторона захисту (обвинувачений та його захисник) погодилися з позицією прокурора Запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_9 і прохали суд призначити судовий розгляд у вищевказаному кримінальному провадженні, висловили свою позицію щодо можливості проведення судового розгляду, та не мали заперечень до обвинувального акту.

Згідно з ухвалою суду, 25 травня 2022 року з Запорізької окружної прокуратури Запорізької області надійшов обвинувальний акт з додатками щодо ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не вбачав.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та також просили її задовольнити; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню, з таких підстав.

За змістом п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору лише у випадку, якщо цей акт не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто за наявності порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Вимоги до обвинувального акта визначені у ст.291 КПК України.

На думку колегії суддів, обвинувальний акт у цьому провадженні вимогам зазначеної статті в цілому відповідає.

Вказаний акт складений слідчим та затверджений прокурором з зазначенням прізвища, ім`я, по батькові та займаних посад останніх; в акті міститься найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; вказано анкетні відомості обвинуваченої, потерпілої; викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (ч.2 ст.307 КК України - як незаконне придбання та зберігання з метою збуту наркотичних засобів, у великих розмірах у місця позбавлення волі), та сформульоване обвинувачення, а також зазначені інші відомості, передбачені вказаною статтею.

Висновки суду про те, що ОСОБА_6 не висунуто обвинувачення, суперечать матеріалам провадження та самому обвинувальному акту.

Таким чином, колегія суддів вважає, що вищевказаний обвинувальний акт повернутий прокурору судом першої інстанції без передбачених на те законом підстав, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства.

З урахуванням викладеного, оскаржувана ухвала не може бути визнана законною та обґрунтованою, та відповідно до положень ст.409 КПК України, підлягає скасуванню.

Оскільки вирішення питань, передбачених ст.314 КПК України, відноситься до компетенції місцевого суду, скасовуючи оскаржувану ухвалу, колегія суддів вважає за необхідне призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження.

При новому розгляді необхідно врахувати викладене в даній ухвалі та прийняти законне і обґрунтоване судове рішення.

Керуючись ст.ст. 404-405, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу прокурора, який брав участь в суді першої інстанції, задовольнити.

Ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 22 червня 2022 року, якою обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000165 від 25 березня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, повернуто прокурору Запорізької окружної прокуратури Запорізької області як такий, що не відповідає вимогам ст.291 КПК України, для його належного складання згідно з вимогами чинного Кримінального процесуального законодавства протягом розумного строку та усунення вказаних в ухвалі недоліків, скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4