ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/5573/22 Номер провадження 11-кп/814/1736/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

представник установи ОСОБА_8 ,

засудженої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції провадження за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_9 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 25 січня 2023 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні спільного подання начальника Державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№65)» та спостережної комісії при Полтавській райдержадміністрації про умовно-дострокове звільнення

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Сєвєродонецьк Луганської області, громадянки України,

засудженій:

05.02.2016 Старобільським районним судом Луганської області за ч.1 ст. 115 КК України, зміненого ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 13.04.2016, на 9 років позбавлення волі.

Своє рішення суд мотивував тим, що за час відбування покарання засуджена не довела своє виправлення, оскільки ОСОБА_9 неодноразово судима, впродовж відбування покарання мала стягнення, отримала 4 заохочення і дані заохочення отримані перед настанням пільги.

Не погоджуючись з рішенням суду засуджена подала апеляційну скаргу, в якій просить врахувати те, що вона має 6 заохочень, була працевлаштована без заробітної плати, роботу виконувала добросовісно, а тому просить застосувати до неї умовно-дострокове звільнення.

Інші учасники судового розгляду ухвалу не оскаржили.

Заслухавши доповідача, засуджену та її захисника в підтримку апеляційної скарги, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу залишити без змін, представника установи, який просив звільнити засуджену умовно-достроково, перевіривши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали провадження та особової справи, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції не в повній мірі дотримався зазначених вимог закону та дійшов неправильного висновку про відмову у задоволенні клопотання.

Згідно з ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

На підставі п.3 ч.3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, у разі заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавленням волі на певний строк, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

За змістом п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, при цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Під час апеляційного перегляду рішення суду встановлено, що ОСОБА_9 засуджена 05.02.2016 Старобільським районним судом Луганської області за ч.1 ст. 115 КК України, зміненого ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 13.04.2016, на 9 років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання 05.02.2016, кінець строку 19.12.2023.

Таким чином, на час звернення з поданням до суду ОСОБА_9 , відповідно до положень ст.81 КК України, мала право на розгляд питання про застосування до неї умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Проте суд першої інстанції, розглядаючи подання, дійшов висновку, що засуджена не довела своє виправлення.

Даний висновок суду першої інстанції є непереконливим.

З особової справи засудженої вбачається, що ОСОБА_9 з 05.02.2016 знаходиться у місцях позбавлення волі. Під час перебування в установі виконання покарань № 27 м. Харків з 20.08.2015 стягнень та заохочень не мала, до роботи не залучалася. З 29.04.2016 відбуває покарання в ДУ «Надержинщинська виправна колонія №65». З 12.12.2018 по 18.10.2019 вибула в лікувальний заклад при ДУ «Збаразька виправна колонія (№63)», де за час відбування покарання допустила одне стягнення, яке погашено, заохочень не мала. 18.10.2019 прибула в ДУ «Надержинщинська виправна колонія №65», де характеризується позитивно, стягнень не мала, 4 рази заохочувалася за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці. Працевлаштована з власної ініціативи без оплати праці нічною днювальною у гуртожитку відділення СПС. До виконання поставлених завдань відноситься добре. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними догляд. Виконує законні вимоги персоналу установи. До виконання робіт по благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених, відбуває лекції правового характеру, інформаційні години. Вину у вчиненому злочині визнає. За висновком установи може бути звільнена умовно-достроково.

Крім цього, засуджена ОСОБА_10 отримала заохочення 04.01.2023 та 04.04.2023.

Зі ст. 6 КВК України вбачається, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Однією із головних умов для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

Як вбачається з особової справи ОСОБА_9 впродовж відбування покарання в ДУ «Надержинщинська виправна колонія №65» отримувала лише заохочення. Працевлаштована в установі без оплати праці та виконувала роботи по благоустрою установи.

З урахуванням даних про особу засудженої, яка розкаюється у вчиненому, за весь період відбування покарання мала одне стягнення, яке погашено, має заохочення та позитивно характеризується представниками установи протягом усього часу відбування покарання, колегія суддів дійшла висновку, що на даний час ОСОБА_11 не є суспільно-небезпечною особою, за час перебування у виправній колонії нею досягнуто значних успіхів на шляху до соціалізації та доведено можливість стати повноцінним та законослухняним членом суспільства, вона сумлінною поведінкою, ставленням до праці довела своє виправлення, а тому заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання.

У зв`язку з вказаним апеляційна скарга засудженої підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції щодо ОСОБА_11 - скасуванню з постановленням нової про задоволення подання щодо засудженої про її умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Станом на день постановлення ухвали апеляційного суду невідбута частина покарання засудженої ОСОБА_9 становить 7 місяців 29 днів, а тому вона підлягає звільненню умовно-достроково від відбування покарання на вказаний строк.

Керуючись ст. 404, 407, 419КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 25 січня 2023 року щодо ОСОБА_9 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою спільне подання начальника Державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№65)» та спостережної комісії при Полтавській райдержадміністрації задовольнити.

Звільнити ОСОБА_9 умовно-достроково від відбування покарання за вироком Старобільського районного суду Луганської області від 05.02.2016 на невідбутий строк 7 місяців 29 днів.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4