Справа № 314/721/23
Провадження № 1-кс/314/282/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2023 м. Вільнянськ

Слідчий суддя Вільнянського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ відділення поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000131 від 25 лютого 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, -

встановив:

до Вільнянського районного суду Запорізької області надійшло клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів. Клопотання обґрунтоване тим, що 25.02.2023, до відділення поліції №2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області надійшла заява від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що невстановлена особа, шахрайським шляхом, використовуючи електронно-обчислювальну техніку, отримала доступ до додатку Райффайзен банку та акаунту, який зареєстрований на ОСОБА_5 яка в цей час знаходилась за місцем свого мешкання: АДРЕСА_1 , де з її банківської картки ІНФОРМАЦІЯ_2 зняли грошові кошти в загальній кількості 3900 гривень, в результаті чого, потерпілій було завдано матеріальну шкоду на вищевказану суму (ЄО №1476 від 25.02.2023).

Крім цього, потерпіла пояснила, що у неї у користуванні мається банківська картка ІНФОРМАЦІЯ_2 № НОМЕР_1 , з якої здійснювався переказ грошових коштів.

В ході проведення досудового розслідування з метою викриття злочинної діяльності невстановленої особи виникла необхідність в отриманні інформації та документів, які знаходяться у володінні юридичної особи АТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » головний офіс якого знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , а Запорізьке міське відділення банку знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Враховуючи вищевикладене, положення ст. 2 КПК України (згідно якої завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, кожна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура), положення ч. 1 ст. 159 КПК України (тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку), введений на даний час на території України Указом Президента воєнний стан, суд дійшов висновку, що відсутність учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду питання доцільності тимчасового доступу до речей і документів у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя розглянувши матеріали клопотання встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За визначенням ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Сторона обвинувачення визначена суб`єктами за ст.ст. 36-41 КПК України.

В клопотанні слідчий просить надати тимчасовий доступ оперуповноваженим.

Відповідно до ст. 41 КПК України оперативні підрозділи органів Національної поліції, органів безпеки, Національного антикорупційного бюро України, органів Державного бюро розслідувань, органів Бюро економічної безпеки України, органів ІНФОРМАЦІЯ_3 , органів, установ виконання покарань та слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України здійснюють слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії в кримінальному провадженні за письмовим дорученням слідчого, дізнавача, прокурора, а підрозділ детективів, оперативно-технічний підрозділ та підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України - за письмовим дорученням детектива або прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.

Під час виконання доручень слідчого, дізнавача, прокурора співробітник оперативного підрозділу користується повноваженнями слідчого. Співробітники оперативних підрозділів (крім підрозділу детективів, підрозділу внутрішнього контролю ІНФОРМАЦІЯ_4 ) не мають права здійснювати процесуальні дії у кримінальному провадженні за власною ініціативою або звертатися з клопотаннями до слідчого судді чи прокурора.

Доручення слідчого, дізнавача, прокурора щодо проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій є обов`язковими для виконання оперативним підрозділом.

Здійснений аналіз ст. 41 КПК України свідчить про те, що оперативні підрозділи є суб`єктом кримінального провадження, які виконують доручення слідчого, дізнавача, прокурора та не наділені самостійності у своїй процесуальній діяльності (наявності дискреційних повноважень та відповідних процесуальних обов`язків) порівняно з прокурором (ч. 1 ст. 36 КПК України), слідчим (ч. 5 ст. 40 КПК України) та дізнавачем (ч.4 ст.40-1 КПК України) та діють виключно в межах доручень наданих слідчим, дізнавачем, прокурором.

З урахуванням зазначеного, слідчий суддя приходить до висновку, що надання тимчасового доступу оперуповноваженому за клопотанням слідчого ст. 159 КПК України не передбачено.

Застосування іншого містило б ознаки недотримання належної правової процедури (ст. 2 КПК України), що на переконання слідчого судді, є неприпустимим.

Крім того, слідчий суддя зауважує, що в межах поданого клопотання слідчим суддею 01.03.2023 року постановлено ухвалу про надання слідчому СВ відділення поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_3 та старшому лейтенанту поліції ОСОБА_6 тимчасового доступу до речей і документів, визначених в даному клопотанні (справа № 314/721/23; провадження № 1-кс/314/ 173/2023).

Матеріали клопотання не містять посилань на неможливість винесення слідчим, прокурором доручення в порядку ст. 41 КПК України здійснити слідчі дії оперативним підрозділом відносно тимчасового доступу до речей і документів за ухвалою слідчого судді від 01.03.2023.

Одночасно слідчий суддя зауважує, що надання тимчасового доступу до речей і документів одній і тій же стороні кримінального провадження відносно того ж об`єкта, за наявності діючої, раніше постановленої ухвали слідчого судді нормами КПК України (ст.ст. 159-166 КПК України) не передбачено.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, слідчий суддя приходить до висновку про залишення клопотання слідчого без задоволення.

Керуючись ст.ст. 7-9, 159-166, ст. 372 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

клопотання слідчого залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1

22.03.2023