Справа № 201/2513/23
Провадження № 1-кс/201/859/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2023 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро внесене під час досудового розслідування кримінального провадження за № 0000311 від 01.03.2023 року, клопотання старшого слідчого СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Луганськ, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, -

У судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_5

слідчий ОСОБА_3

підозрюваний ОСОБА_4

захисник ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся з клопотанням, погодженим з прокурором, до суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий вказав на те, що у провадженні СВ ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000311 від 01.03.2023 року, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

В рамках зазначеного кримінального провадження 01.03.2023 про підозру повідомлено: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.02.2022 року указом Президента України №64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який після цього неодноразово було продовжено.

Указом Президента України від 06 лютого 2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України від 07 лютого 2023 № 2915-IX строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в період дії воєнного стану, 28 лютого 2023 року, близько о 20 годині 20 хвилин ОСОБА_4 , перебував за адресою м. Дніпро, проспект Героїв, буд. 11, та зайшов до приміщення кафетерію «Capuchino», що розташований на першому поверсі вказаного будинку. Там, перебуваючи в приміщенні торгівельної зали кафетерію, ОСОБА_4 побачив шухлядку з касою під прилавком, за яким перебувала продавець ОСОБА_7 , та визначив грошові кошти, що знаходились в касі об`єктом свого злочинного посягання, та в нього виник злочинний умисел, спрямований на напад з метою заволодіння чужим майно, поєднаному із погрозою застосування насильства, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений в умовах воєнного стану.

Далі, ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаний час та у вказаному місці, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на напад з метою заволодіння чужим майно, поєднаному із погрозою застосування насильства, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений в умовах воєнного стану, своєю правою рукою дістав з внутрішньої кишені вдягнутого на ньому пальто невстановлений досудовим розслідуванням предмет, за своїми властивостями схожий на ніж, та направив його в бік ОСОБА_7 , після чого наказав останній відкрити шухлядку з касою та віддати йому грошові кошти, що там знаходились. ОСОБА_7 , розуміючи погрозу застосування насильства стосовно неї, виконала вимогу ОСОБА_4 , відчинила касу та поклала на прилавок грошові кошти в розмірі 600 грн.

Після чого, доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_4 взяв з прилавку грошові кошти в розмірі 600 грн. та покинув приміщення кафетерію утримуючи їх при собі, в подальшому розпорядившись ними на власний розсуд, спричинивши майнову шкоду на загальну 600 грн.

Умисні дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із погрозою застосування насильства, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому в умовах воєнного стану кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Таким чином, слідчим зазначено, що у вказаному кримінальному правопорушенні обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Слідчий вказує, що причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому злочину підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами у своїй сукупності, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_7 від 04.01.2023 року; протоколом огляду місця події від 28.02.2023; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 01.03.2023; протоколом пред`явлення особи для впізнання від 01.03.2023 за участі потерпілої ОСОБА_7 ; протоколом пред`явлення речей для впізнання за участі потерпілої ОСОБА_7 від 01.03.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 01.03.2023; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_8 від 01.03.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 01.03.2023; протоколом огляду від 01.03.2023 за адресою мешкання ОСОБА_9 та ОСОБА_4 ; протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_4 від 01.03.2023 в ході якого вилучено ніж; протоколом огляду відеозапису з місця події; іншими матеріалами кримінального провадження.

У ході досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що існують ризики, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме:

Як зазначено слідчим у даному клопотанні, про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного, особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад 10 років, що загрожує йому у разі визнання винуватим у інкримінованому йому злочину, вік та стан здоров`я підозрюваного не перешкоджають триманню під вартою. До того ж, на території міста Дніпро та Дніпропетровської області ОСОБА_4 міцних соціальних, родинних зв`язків не має, постійного місця роботи та законного джерела доходів не має. Таким чином, усвідомлюючи тяжкість покарання, ОСОБА_4 може перейти на нелегальне становище та переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_4 вироком Дзержинського районного суда міста Харкова від 09.12.2022 засуджено до штрафу за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 190 КК України. Таким чином ОСОБА_4 залишаючись на волі може вчиняти інші кримінальні правопорушення.

З метою забезпечення дієвості вказаного кримінального провадження слідчий вважає за доцільне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому, просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 60 днів.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, на його задоволенні наполягав.

Слідчий у судовому засіданні клопотання також підтримав, на його задоволенні наполягав.

Підозрюваний у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання сторони обвинувачення, просив застосувати до нього інший запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою. Свою вину він визнав, зазначав, що готовий відшкодувати завдану шкоду потерпілій особі.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання, значив про можливість обрання підозрюваній запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою.

Вислухавши думку учасників, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України однією з підстав для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

У судовому засіданні встановлено, що у провадженні СВ ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000311 від 01.03.2023 року, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

01.03.2023 о 17.25 год. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано працівниками поліції відділення поліції №5 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області в порядку ст. 208 КПК України.

01.03.2023 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст. 187 КК України.

Також встановлено, що стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою отримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

При цьому, обставини здійснення підозрюваною конкретних дій та доведеність її вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Отже, слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо обґрунтованості підозри не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування відносно такої особи запобіжного заходу, зокрема, у вигляді тримання під вартою.

При цьому суд звертає увагу, що для повідомлення про підозру не потрібна така ж ступінь доведення як для визнання особи винною, достатньо щоб у стороннього спостерігача склалось враження, що злочин було вчинено і підозрювана особа причетна до його вчинення. Такого ступеню доведення у цій справі було досягнуто. Згідно з доводами, викладеними у клопотанні, долученими доказами, обґрунтованість підозри щодо вчинення інкримінованого кримінального правопорушення є підтвердженою.

Згідно ч 2 ст. 177 КПК України другою підставою для застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Суд вважає встановленим наявність ризику ухилення від органу досудового слідства підозрюваним ОСОБА_4 , оскільки останній не має постійного місця проживання, міцних соціальних, родинних зв`язків, постійного місця роботи та законного джерела доходів, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, і розуміючи наслідки розгляду кримінального провадження очевидно може намагатись уникнути слідства задля уникнення відповідальності.

Інші ризики в судовому засіданні доведені не були.

Доходячи до висновку про наявність таких ризиків, суд звертає увагу, що ризик не є фактом, а є ймовірністю вчинення певних дій, а тому має бути доведено в судовому засіданні саме ймовірність того, що підозрюваний може їх вчинити і суд вважає, що така ймовірність є доволі високою.

Таким чином судом встановлено наявність ризику визначеного п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому відносно підозрюваного може бути обрано запобіжний захід.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, тому необхідно взяти до уваги, що ОСОБА_4 вчинив злочин, під час воєнного стану.

Вирішуючи питання про вид запобіжного заходу суд враховує дані про особу підозрюваного, який не має постійного місця проживання, роботи, ризик який встановлено, тяжкість злочину, у якому він підозрюється та обставини цього злочину, суд вважає, що вказаний ризик не може бути знівельований менш суворим запобіжним заходом, ніж тримання під вартою, оскільки на початковій стадії слідства, коли вважливий максимально швидкий збір доказів, в тому числі за участі підозрюваного, уникнення слідства підозрюваним може призвести до втрати доказової бази, а інтереси суспільної небезпеки на даному етапі превалюють над правом особи на свободу.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 неможливе, оскільки менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаного ризику, а тому у задоволенні клопотання захисника та підозрюваного про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, слід відмовити.

У відповідності до ст. 219 КПК України досудове розслідування може бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

В подальшому згідно з ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч. 3 ст. 115 КПК України при обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку. Відповідно до ч. 5 ст. 115 КПК України, при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою.

Окрім того, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбачених цим кодексом.

Враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_4 , спосіб вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, а саме із погрозою застосуванням насильства, суд вважає за необхідне не визначити заставу підозрюваному відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 376 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України - задовольнити.

Адвокатові та підозрюваному у задоволенні клопотання про застосування підозрюваному запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, - відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави строком на 60 (шістдесят) днів.

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою є 29 квітня 2023 року включно. Ухвала, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, що тримається під вартою протягом того ж строку з моменту отримання її копії.

Повний текст ухвали суду складений і проголошений о 09.30 годині 06.03.2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1