Справа № 761/4598/23
Провадження № 1-кс/761/3295/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2023 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представників власника вилученого майна ОСОБА_4 адвокатів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0001079, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 травня 2021 року, за ознаками вчинення кримніальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 212 КК України,

в с т а н о в и в:

07 лютого 2023 року до Шевченківського районного суду м. Києва поштою надійшло клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна, у кримінальному провадженні №0001079, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 травня 2021 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 212 КК України, яке тимчасово вилучене 01 лютого 2023 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: чорнових записів, які стосуються фінансово-господарської діяльності ТОВ «БІЗНЕС МІТ ПРОДУКТ» (), ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «БМК ГРУП» (), ТОВ «ДЕМЕС ПЛЮС» (), ТОВ «БІЗНЕС ПРОДУКТ ПЛЮС» (), ноутбуку Acer S/N:NXHE3EU02A936038F64S00 чорного кольору.

Своє клопотання прокурор обґрунтовує тим, що першим відділом детективів Підрозділу детективів із захисту економіки у сфері фінансових послуг Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001079, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 травня 2021 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 212 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18 січня 2023 року надано дозвіл на проведення обшуку у житловому приміщенні, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке використовується ОСОБА_4 , з метою відшукання засобів вчинення кримніального правопорушення, речей та документів, чорнових записів, фінансово-господарської документації, зорема: речі, предмети та документи, які свідчать про противправну діяльність, у тому числі фінансово-господарські документи з реквізитами ТОВ «БІЗНЕС МІТ ПРОДУКТ» (), ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «БМК ГРУП» (), ТОВ «ДЕМЕС ПЛЮС» (), ТОВ «БІЗНЕС ПРОДУКТ ПЛЮС» (), а саме: договорів, угод, контрактів специфікації, додаткових угод та додатків до них, видаткових накладних, товарно-транспортних накладних, актів прийому-передачі ТМЦ, актів виконаних робіт, проектної документації, вантажно-митних декларацій, інвойсів, сертифікатів якості/відповідності ТМЦ, рахунків фактури, рахунків на оплату, банківських чеків, платіжних доручень, дозвільних, ліцензійних документи, журналів в`їзду/виїзду транспортних засобів.

На виконання зазначеної ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18 січня 2023 року, 01 лютого 2023 року було проведено обшук, за результатами якого виявлено та вилучено вищевказане майно.

Постановою детектива першого відділу детективів Підрозділу детективів із захисту економіки у сфері фінансових послуг Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_7 від 02 лютого 2023 року, вилучене майно визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

На даний час в органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно, оскільки воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, набуто кримінально протиправним шляхом та отримано внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання з підстав наведених у ньому та просив його задовольнити.

Представники власника майна ОСОБА_4 адвокати ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заперечували проти задоволення клопотання прокурора про арешт майна, обґрунтовуючи свою позицію тим, що прокурором належним чином не доведено, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, та має доказове значення у кримінальному провадженні №0001079 від 19 травня 2021 року, а тому накладення арешту на вилучене майно, вважають необґрунтованим та недоцільним. На підтвердження своїх доводів надали письмові заперечення та фінансово-господарську документацію товариства як господарюючого суб`єкта реального сектору економіки.

Заслухавши доводи прокурора ОСОБА_3 , представників власника майна ОСОБА_4 адвокатів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, згідно зі статтями 131 та 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за ознаками вчинення якого здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001079 від 19 травня 2021 року, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні, а також з метою забезпечення проведення під час досудового розслідування експертних досліджень, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 та накладення арешту на майно, яке вилучено 01 лютого 2023 року під час проведення обшуку в квартирі ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому, доводи представників ТОВ «Бізнес Міт Продукт» про те, що вказане товариство є господарюючим суб`єктом реального сектору економіки та здійснює свою діяльність виключно у законодавчому полі, слідчий суддя вважає такими, що не спростовують висновки, викладені у висновку спеціаліста №23/04-А від 23 квітня 2021 року про наявність в діях службових осіб даного підприємства порушень податкового законодавства в частині завищення податкового кредиту за період 2019-2021 рр. на загальну суму податку на додану вартість 159 626 000 грн.

Крім того, надана представниками товариства фінансово-господарська документація ТОВ «Бізнес Міт Продукт» також не містить даних, які б спростовували висновки органу досудового розслідування щодо наявності виявлених порушень.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 131-132, 170-173, 309-310, 392-393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0001079, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 травня 2021 року, за ознаками вчинення кримніальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 212 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, тимчасово вилучене під час проведення обшуку в квартирі ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: чорнові записи, які стосуються фінансово-господарської діяльності ТОВ «БІЗНЕС МІТ ПРОДУКТ» (), ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «БМК ГРУП» (), ТОВ «ДЕМЕС ПЛЮС» (), ТОВ «БІЗНЕС ПРОДУКТ ПЛЮС» (), ноутбук Acer S/N:NXHE3EU02A936038F64S00 чорного кольору.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1