Справа № 487/461/23
Провадження № 1-кп/487/519/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2023 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві кримінальне провадження внесене до ЄРДР № 0001903 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаєва, одруженого, не працюючого, маючого середньо-спеціальну освіту, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 26.02.2020 Центральним районним судом м.Миколаєва за ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 185, ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч. 4 ст. 185 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

зі сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4 ,

зі сторонни захисту обвинуваченого ОСОБА_3 ,

інші часники судового провадження представник потерпілого ТОВ "Вигідна покупка" - ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності.

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним:

27.12.2022 близько 13.00 год. ОСОБА_3 , незважаючи на воєнний стан, введений на території України з 24.02.2022 указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», перебуваючи у приміщенні ТОВ "Вигідна покупка", яке здійснює свою підприємницьку діяльність у магазині " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", розташований за адресою: м.Миколаїв вул. 8 Березні 42, побачив у торгівельному залі магазину товари, після чого в нього виник злочинний корисливий умисел направлений на таємне викрадання чужого майна.

Реалізуючи раптово виниклий умисел, спрямований на таємне викрадання чужого майна, ОСОБА_3 , шляхом вільного доступу зі стелажів, які розташовані у торгівельному залі магазину викрав наступні товари: чохол-книжку універсальну " Business line5" вартістю 39,00 грн.; клей термостійкий "Професіонал" надзвичайна сила, вартістю 44,00 грн.; батарейки "Videx LR6 АА" вартістю 15,00 грн. за одну одиницю товару у кількості 4 одиниць товару на загальну суму 60,00 грн.; прожектор "LED NANOTEX NAN-FL206" вартістю 229,00 грн.; стрічку ізоляційну "BELT" вартістю 29,00 грн.; балон газовий для заправки запальничок "Storm King" вартістю 64,00 грн.

Після чого, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає , сховав вказані товари під свою куртку та, не оплативши за товар, пройшов повз касову зону вищевказаного магазину, та мав намір вийти з приміщення магазину і розпорядитися викраденим майном на власний розсуд, проте не зміг довести свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як був затриманий співробітником магазину.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадання чужого мана (крадіжка) , вчинене повторно, а в умовах воєнного стану.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні не оспорював встановлені обставини кримінального провадження, та беззастережно визнав свою винуватість, у скоєні вказаного кримінального правопорушення (злочину), та зазначив про те, що ним вони не оспорюються, при цьому вважав за недоцільне дослідження доказів щодо цих обставин. Аналогічну думку висловив і прокурор.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин:

Покази обвинуваченого ОСОБА_3 який суду пояснив, що 27.12.2022 близько 13.00 год. зайшов до магазину розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , купити миючий засіб. Оскільки грошей не вистачало, вирішив вкрасти необхідні товари. У торгівельному залі магазину вкрав: чохол-книжку , клей , батарейки , прожектор, стрічку ізоляційну , балон газовий для заправки запальничок, та поклав під куртку. Виходячи з магазину, був затриманий продавцем.

У вчиненому ОСОБА_3 щире розкаявся.

Такі показання обвинуваченого ОСОБА_3 , надані без будь-якого примусу, у зв`язку з чим суд вважає їх послідовними, логічними, такими, що підтверджують правильність розуміння ним змісту встановлених обставин кримінального правопорушення, їх добровільність та істинність його позиції.

Таким чином провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, за своїм внутрішнім переконання, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновків, що вина ОСОБА_3 , у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена, а кваліфікація його дій вірна.

Мотиви призначення покарання та ухвалення інших рішень щодо питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку і положення закону, яким керувався суд.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до категорії тяжких злочинів.

Обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за положеннями ч.1 ст.66 КК України є щире каяття у вчиненому злочині.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК Українита приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Згідно цієї постанови, відповідно до ст.50, ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, воно повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Крім того, Європейський суд з прав людини у справі «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 р., зазначав, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Суд, також враховує вимоги ч.2 ст.61 Конституції України, згідно з якою юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів засудженим.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує дані про його особу, яка раніше судимий, згідно довідки КНП «Миколаївського обласного центру психічного здоров`я» МОР ОСОБА_3 лікування у лікаря-психіатра не проходив, перебуває на програмі ЗПТ сайту КНП «МОЦПЗ» з діагнозом: «Розлад психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності. Контрольована залежність в теперішній час», стаціонарно не лікувався, за місцем проживання характеризується посередньо.

Суд також враховує, що ОСОБА_3 визнав вину і щиро розкаявся.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України.

Враховуючи особу винного та інші обставини справи, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, а саме про звільнення від відбування покарання з випробуванням, із застосуванням ст. 75, 76 КК України.

Суд вважає, що визначене покарання за таких обставин, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним, отже, несвавільним, і пропорційним, тобто, таким, аби не становити надмірного тягаря для особи.

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.

Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти ) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та/або роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: чохол-книжку універсальну " Business line5"; клей термостійкий "Професіонал" надзвичайна сила; батарейки "Videx LR6 АА"; прожектор "LED NANOTEX NAN-FL 206"; стрічку ізоляційну "BELT" ; балон газовий для заправки запальничок "Storm King" , які зберігаються у ОСОБА_6 повернути власнику.

Речові докази: DVD- R диск марки «Vebratim», який поміщено до паперового конверту №1 залишити для зберігання в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його оголошення негайно вручити засудженому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1