Справа №592/1900/21 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/345/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Домашнє насильство
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_9 на вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 24 листопада 2021 року, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з професійно -технічною освітою, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз:

- 22.10.2021 року вироком Ковпаківського районного суду м. Суми за ч.2 ст.389, ст..71 КК України до арешту на строк 1 місяць 18 днів (покарання не відбуте)

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 126-1 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

До Сумського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_9 на вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 24 листопада 2021 року, яким ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, в якій він просив скасувати вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 24 листопада 2021 року через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а кримінальне провадження закрити на підставі п.2 ч.1 ст.284 і ч.1 ст.417 КПК за відсутністю в діянні ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення.

Даним вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначено йому покарання у виді арешту на строк 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_7 за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного вироком Ковпаківського районного суду міста Суми від 22.10.2021, більш суворим призначеним цим вироком, визначено остаточне покарання у виді арешту на строк 6 (шість) місяців.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід до ОСОБА_7 не застосовано.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 визначено рахувати з моменту фактичного затримання на виконання вироку суду.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 35446 (тридцять п`ять тисяч чотириста сорок шість) грн. 20 коп.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник вважав оскаржуване рішення незаконним та необґрунтованим через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Вказував, що у діях ОСОБА_7 відсутня обов`язкова ознака об`єктивної сторони злочину: систематичність протиправних діянь, а тому не утворює складу інкримінованого злочину. Закінченим кримінальне правопорушення за ст..126-1 КК України вважається з моменту вчинення насильства втретє (правовий висновок Верховного суду у справі № 583/3295/19 від 25 лютого 2021 року), а за зміненим обвинуваченням наявні лише два епізоди (20 січня 2021 року та 11 червня 2021 року) за які ОСОБА_7 не було притягнуто до будь-якого іншого виду відповідальності, сукупність лише двох епізодів не утворює систематичності.

Зазначав, що на підтвердження систематичності не можливо використати описані в обвинувальному акті випадки, коли ОСОБА_7 було притягнуто до адміністративної відповідальності, оскільки подвійне притягнення до суду та покарання за одні і ті самі правопорушення буде свідчити про порушення ст..4 Протоколу № 7 до Конвенції, рішень ЄСПЛ.

Вказував, що прокурор не надав до суду належних і допустимих доказів на підствердження обставин того, що відносно ОСОБА_7 прийняті рішення Ковпаківським районним судом.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Разом з тим, 17.01.2022 року прокурор Окружної прокуратури м. Суми ОСОБА_10 подала відзив, в якому вважала, що апеляційна скарга захисника обвинуваченого ОСОБА_7 є необґрунтованою, у зв`язку з чим не підлягає задоволенню.

Як встановлено судом першої інстанції ОСОБА_7 систематично вчиняв психологічне насильство щодо своєї матері ОСОБА_11 , з якою він проживає за адресою: АДРЕСА_1 в одному помешканні, що призвело до психологічних страждань, емоційної залежності, погіршення якості життя потерпілої особи.

Так, 29.08.2020 о 09 год. 00 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , порушив терміновий заборонний припис АА 105206 від 29.08.2020 - ображав, принижував, виганяв з дому матір ОСОБА_11 , чим спричинив психологічний тиск на останню. За вказані дії постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 24.11.2020 ОСОБА_7 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

22.12.2020 приблизно о 22 год. 30 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство щодо матері ОСОБА_11 , а саме висловлював погрози, ображав, висловлювався нецензурною лайкою, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

26.12.2020 о 21 год. 00 хв. перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_7 вчинив сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_11 , під час якої ображав її, висловлював погрози, застосовував фізичну силу, висловлювався нецензурною лайкою, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

За вчинене постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 31.12.2020 ОСОБА_7 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді громадських робіт.

11.01.2021 о 22 год. 00 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив сімейну сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_11 під час якої ображав останню нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим вчинив психологічне насильство. За вчинене постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 17.03.2021 ОСОБА_7 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді громадських робіт.

Будучи неодноразово притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, ОСОБА_7 належних висновків не зробив та знову вчинив психологічне насильство щодо своєї матері ОСОБА_11 за наступних обставин.

Так, 20.01.2021, у точно невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_7 перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство щодо матері ОСОБА_11 - виражався в її бік нецензурною лайкою, ображав, чим завдав шкоду її психічному здоров`ю.

Не зупинившись на вчиненому, 22.02.2021 о 07 год. 10 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно матері ОСОБА_11 , а саме ображав нецензурною лайкою. За вчинене постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 05.03.2021 ОСОБА_7 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

08.03.2021 близько 20 год. 00 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , знаходячись в нетверезому стані, влаштував сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_11 під час якої ображав її нецензурною лайкою, вчинив психологічне насильство та внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої. За вчинене постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 24.03.2021 ОСОБА_7 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді громадських робіт.

18.03.2021 о 18 год. 00 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив щодо матері ОСОБА_11 домашнє насильство - ображав, штовхав, нецензурно висловлювався, вдарив по голові долонею, погрожував фізичною розправою, чим спричинив психологічний тиск. За вчинене постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 23.03.2021 ОСОБА_7 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту.

28.03.2021 о 20 год. 20 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 вчинив щодо своєї матері ОСОБА_11 психологічне насильство, що полягало у висловлюванні в її бік нецензурною лайкою, образ та погроз фізичною розправою, чим порушив встановлений відносно нього терміновий заборонний припис, завдавши їй психологічного насильства. За вчинене постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 31.05.2021 ОСОБА_7 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді громадських робіт.

ОСОБА_7 , будучи неодноразово притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, належних висновків не зробив та знову вчинив психологічне насильство щодо своєї матері ОСОБА_11 за наступних обставин.

Так, 23.04.2021 приблизно о 07 год. 00 хв. перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_7 вчинив домашнє насильство відносно матері ОСОБА_11 , виражався в її бік нецензурною лайкою, ображав, чим завдав шкоду її психічному здоров`ю.

Не зупинившись на вчиненому, 28.04.2021 о 23 год. 00 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство стосовно матері ОСОБА_11 - під час сварки висловлювався в її бік нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим вчинив психологічний тиск.

29.04.2021 о 00 год. 40 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство щодо матері ОСОБА_11 , а саме під час сварки погрожував фізичною розправою, чим чинив психологічний тиск та порушив терміновий заборонний припис - заборону будь-яким чином спілкуватися з матір`ю.

10.05.2021 о 20 год. 45 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство щодо матері ОСОБА_11 - під час сварки висловлювався в її бік нецензурною лайкою, чим чинив психологічний тиск.

11.05.2021 о 03 год. 18 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство стосовно матері ОСОБА_11 - під час сварки висловлювався в її бік нецензурною лайкою, чим чинив психологічний тиск.

За вчинене постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 11.06.2021 ОСОБА_7 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту.

24.05.2021 о 20 год. 50 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство щодо матері ОСОБА_11 - ображав, принижував, погрожував фізичною розправою та висловлювався нецензурною лайкою, чим завдав психологічного тиску. За вчинене постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 02.06.2021 ОСОБА_7 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту.

05.06.2021 о 15 год. 30 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , ображав нецензурною лайкою свою матір ОСОБА_11 , вимагав гроші та погрожував фізичною розправою, чим здійснив психологічний тиск. За вчинене постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.06.2021 ОСОБА_7 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді громадських робіт.

Цього ж дня, 05.06.2021 о 22 год. 10 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння вчинив щодо своєї матері ОСОБА_11 умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її бік нецензурною лайкою, образ, залякування та погроз, на прохання припинити свої дії не реагував, чим вчинив психологічний тиск та порушив терміновий заборонний припис. За вчинене постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 10.06.2021 ОСОБА_7 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту.

14.06.2021 о 00 год. 15 хв. ОСОБА_7 за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив відносно своєї матері ОСОБА_11 умисні дії психологічного характеру, що полягали у вимаганні грошей, висловлюванні в її бік нецензурною лайкою, образ, залякування та погроз, на прохання припинити свої дії не реагував, чим вчинив психологічний тиск та порушив терміновий заборонний припис. За вчинене постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.06.2021 ОСОБА_7 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 , які вимоги апеляційної скарги підтримали, доводи прокурора ОСОБА_6 , яка заперечила проти задоволення вимог скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 , перевіривши матеріали кримінального провадження в сукупності з доводами апеляційної скарги колегія суддів дійшла такого висновку.

У відповідності до вимог ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи вирок суду оскаржено захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_9 , який просив кримінальне провадження закрити на підставі п.2 ч.1 ст.284 і ч.1 ст.417 КПК за відсутністю в діянні ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду, та оціненими судом, відповідно до положень ст. 94 цього Кодексу, згідно норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження передбачених цим Кодексом.

Вказані вимоги закону суд першої інстанції виконав.

Так, судом першої інстанції було допитано обвинуваченого ОСОБА_7 , який свою вину у вчиненні злочину, передбаченого статтею 126-1 КК України визнав частково. Визнав факти того, що 20.01.2021 та 23.04.2021 за місцем проживання виражався на адресу матері нецензурною лайкою, ображав. Вказував на відсутність умислу на вчинення інкримінованого правопорушення. Суду пояснив, що проживає разом з матір`ю ОСОБА_11 по АДРЕСА_1 , не працює, має тимчасові підробітки і на отримані кошти придбаває алкоголь, настоянку глоду. Коли випиває може ображати матір, руку ніколи не піднімає. Гроші у матері просить на проїзд, на пиво. Випивший викликає побоювання у матері і та телефонує до поліції, хоча він ще нічого не вчинив. Мати поліцію викликає коли каже, що він її нервує та ображає, щоб його заспокоїти. Поліція на виклики приїздила, його забирала з дому. Сусіди могли на прохання матері викликати поліцію. Конфлікти з матір`ю виникають через брата близнюка, який загинув. Призначені постановами суду громадські роботи не відбув, штрафи не сплачував, адміністративні арешти відбув, був час подумати. Просив вибачення.

Допитана судом першої інстанції потерпіла ОСОБА_11 суду пояснювала, що обвинувачений її син з яким проживає за однією адресою. ОСОБА_7 зловживає алкоголем і через це у них всі проблеми, витрачені нею кошти на його лікування результатів не дали. Коли син переп`є поводиться агресивно, нічого не пам`ятає, що творив. Наступного дня просить вибачення. До тверезого претензій не має. Випивши вимагає у неї кошти на алкоголь, вона змушена ховати гроші, щоб на вимогу могла дати 15 грн. на настоянку глоду, самогон, щоб якось заспокоїти. При цьому буянить, придумує образливі слова на її адресу, свариться. Вона змушена тікати, ховатись на городі поки син засне, потім може повернутися додому. У неї було 2 сина близнюки, з яких один помер, а цей став більше пити. Сама заспокоїти сина не може, тому викликає поліцію або звертається по допомогу до сусідів ОСОБА_12 . Сварки чують сусіди. Коли сина забирала поліція їй ставало спокійніше, могла б хоч заснути. Син проситься, вона його жаліє, але потім знову починає спочатку, вона зазнає психологічних страждань, погіршилося її життя. У судових дебатах зазначала, що хоче прийти додому і там спокійно перебувати, щоб її ніхто не лаяв, не ображав, не вимагав кошти. Їй легше сину зібрати продукти і передати передачу у місця позбавлення волі, ніж кожний день відчувати страх і знущання.

Свідок ОСОБА_13 , суду першої інстанції пояснювала, що вона є сусідкою обвинуваченого та потерпілої. Їх двір межує з городом потерпілої. Проблеми у родині ОСОБА_11 почалися з весни 2020 року, до того вони нічого не чули. Син знущається над матір`ю, висловлюється на її адресу нецензурною лайкою та вимагає кошти 15-20 грн. на пиво, алкоголь. Висловлює словами погрози убити. Вона на прохання ОСОБА_14 викликала поліцію. Один раз узимку 2020-2021 потерпіла прийшла до неї за допомогою викликати поліцію і швидку, кров текла з носу. Зі слів ОСОБА_11 син вдарив. Коли саме це було не пам`ятає. Потерпіла завжди приходить за допомогою у стресі, руки трясуться, плаче, боїться сина, ховається. Допомоги, окрім викликати поліцію потерпіла не просила. Вона з 8 до 17 години на роботі, сварки чує після 20 години. Один раз було в 00-30 год. і о 5 годині ранку. Обвинувачений вимагає кошти і виражається нецензурною лійкою коли у стані сп`яніння, тверезий просить пробачення, працює на городі. Після допиту її вперше у суді увечері знову прибігала потерпіла і просила викликати поліцію. Особисто вона не бачила, щоб ОСОБА_7 застосовував до матері фізичну силу. Бачила як хапав за руку і казав йти додому. До липня у них не було паркану і ОСОБА_11 ховалась від сина на їх території, скаржилася, що син її тріпає, вимагає кошти, придавлював до дивану. Інколи потерпіла просила позичити кошти, що віддати на вимогу сину. Її чоловік інколи сам давав кошти ОСОБА_7 , щоб той пішов і заспокоївся. Коли сина влітку місяць не було вдома потерпіла була весела і набагато краще виглядала, не була пригніченою.

Свідок ОСОБА_15 суду пояснювала, що неодноразово бачила як ОСОБА_7 ображав матір ОСОБА_11 вимагав кошти на випивку постійно, свариться, висловлюється нецензурною лайкою. ОСОБА_7 постійно вживає алкоголь, агресивно себе веде. Мати викликає поліцію. Один раз бачила як бив матір ногами, а та намагалася захищатись, але його не подужає. ОСОБА_11 боїться залишитися одна, жаліє його.

Також, на підтвердження вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, судом першої інстанції досліджено і надані прокурором письмові докази, зокрема:

- Протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 21.01.2021, згідно якого ОСОБА_11 просила притягнути до кримінальної відповідальності за систематичне вчинення домашнього насильства сина ОСОБА_7 , який 20.01.2021 протягом дня вчиняв з нею сварку, виражався нецензурною лайкою в її адресу, погрожував фізичною розправою (т.1 а.с. 52 ).

- Протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 23.04.2021, згідно якого ОСОБА_11 просила притягнути до кримінальної відповідальності сина ОСОБА_7 , за систематичне вчинення домашнього насильства постійні словесні образи, висловлювання нецензурною лайкою, погрози фізичною розправою, застосування фізичної сили, вимагання коштів, перебування в постійному психологічному напруженні (т.1 а.с. 185).

- заяви про залучення в якості потерпілої у кримінальному провадженні від 22.01.2021, 27.04.2021, 06.07.2021, з якими ОСОБА_11 зверталася до слідчого Сумського РУП ГУНП з (т.1 а.с. 53, 184, 237).

- результати проведеної судової психологічної експертизи (висновок експерта № 182 від 11.02.2021), згідно якого актуальний психічний стан ОСОБА_11 характеризується зниженням когнітивних функцій, емоційною нестабільністю, пригніченим фоном настрою, хронічним стресом, регресивною поведінкою, порушенням адаптації, стійкою тривогою. Тривожний стан ОСОБА_11 може детермінуватися в тому числі деструктивними взаємовідносинами з сином ОСОБА_7 на фоні інволютивних (вікових) змін її особистості. Пролонговане у часі деструктивне співіснування ОСОБА_11 з ОСОБА_7 є психотравмувальним для потерпілої (т.1 а.с. 57-65).

- висновки експертів № 1011 від 28.05.2021 та № 1515 від 30.07.2021 (т.1 а.с.166-174, т.2 а.с. 3-12), з яких вбачається, що емоційний стан ОСОБА_11 характеризується емоційною нестабільністю, пригніченим фоном настрою, плаксивістю, підвищеною втомлюваністю, порушенням сну, високим рівнем тривоги (емоційної напруги) та емоційного виснаження, зниженням конгітивних функцій, наявними ознаками страху. Стійкі зміни в емоційному стані ОСОБА_11 можуть бути наслідком сумуючої дії аб`юзної (насильницької) поведінки ОСОБА_7 на фоні інволютивних (вікових) змін. Ситуація, що досліджується є для неї психотравмуючою (стресогеною).

- характеристикою, згідно якої потерпіла ОСОБА_11 за місцем проживання характеризується позитивно, не перебуває на обліку у лікарів нарколога і психіатра (т.1 а.с. 75 77, 163- 165).

Аналізуючи досліджені докази, суд першої інстанції, з урахуванням вимог ст.94 КПК України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для ухвалення остаточного процесуального рішення, та, з урахуванням вимоги закону, що жоден доказ не має наперед встановленої сили, дійшов правильного висновку, з яким погоджується і колегія суддів, що ОСОБА_7 своїми умисними діями вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо своєї матері ОСОБА_11 , що призвело до психологічних страждань, емоційної залежності, погіршення якості життя потерпілої особи, та його дії кваліфікував за статтею 126-1 КК України.

Разом з тим, при дослідженні правильності кваліфікації кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_7 , суд першої інстанції правильно взяв до уваги постанови Ковпаківського районного суду м. Суми від 24.11.2020, 31.12.2020, 05.03.2021, 17.03.2021, 23.03.2021, 24.03.2021, 31.05.2021, 02.06.2021, 10.06.2021, 11.06.2021, 22.06.2021 ОСОБА_7 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП за вчинення за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 домашнього насильства щодо своєї матері ОСОБА_11 (т.1 а.с. 54, 55, 176 -179; т.2 а.с. 243 - 247), як доказ на підтвердження систематичності вчинення психологічного насильства, а не на підтвердження вчинення окремих епізодів кримінального правопорушення.

З даними висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів та зазначає наступне.

Статтею 126-1КК передбачено кримінальну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.

Ознакою об`єктивної сторони зазначеного кримінального правопорушення є систематичність фізичного, психологічного та економічного насильства, застосовуваного до подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах.

Сама ж систематичність характеризується як кількісним критерієм (багаторазовість періодично здійснюваних дій), так і якісним, яким є взаємозв`язок, внутрішня єдність, що утворює наполегливу протиправну поведінку винуватої особи стосовно певного потерпілого чи потерпілих.

За вчинення одиничних діянь, які мають ознаки домашнього насильства, насильства за ознакою статі, невиконання термінового заборонного припису або неповідомлення про місце свого тимчасового перебування, винувата особа може бути притягнута до відповідальності за ст. 173-2 КУпАП. Іншими словами адміністративним проступком, відповідальність за який наступає за ст. 173-2 КУпАП, може визнаватися вчинення домашнього насильства, яке не є тривалим чи систематичним.

Натомість систематичність як ознака кримінально-караного діяння означає повторюваність тотожних чи схожих дій чи бездіяльності, кожне з яких само по собі може створювати враження незначного, але їх вчинення у своїй сукупності досягають того рівня якості, коли у цілому діяння набувають ознак кримінального правопорушення, призводячи до наслідків, визначених диспозицією ст. 126-1 КК (фізичні або психологічні страждання, розлади здоров`я, втрата працездатності, емоційна залежність або погіршення якості життя).

Тобто для кваліфікації дій винуватої особи важливо, що насильницькі дії вчиняються систематично, а систему може становити як неодноразово застосована одна із трьох форм насильства, зазначена у ст. 126-1 КК, так і різна варіативність поєднання як фізичного, так і психологічного та економічного насильства щодо однієї і тієї самої потерпілої особи чи осіб.

При цьому кількісний критерій систематичності як ознака домашнього насильства полягає в учиненні трьох і більше актів насильства, про що раніше зазначав Верховний Суд (справа №583/3295/19, провадження №51-6189 км 20).

Ця ознака кримінального правопорушення поряд з іншими, визначеними ч. 1 ст. 91 КПК, підлягає доказуванню в установленому законом порядку.

Норми кримінального процесуального законодавства не передбачають необхідності доведення факту домашнього насильства якимось певним видом доказів. Діяння та наслідки, зазначені у ст. 126-1 КК, підлягають доказуванню і оцінці, виходячи зположень статей 84, 92, 94 КПК.

Тобто факт документування домашнього насильства має значення для доказування систематичності, але не більше ніж інші передбачені законом докази, тому не має значення, чи було відображено в адміністративному протоколі поліції, вобмежувальному приписі чи в іншому документі факти актів насильства. Відповідно систематичність домашнього насильства, яке наполегливо продовжує вчиняти винувата особа, утому числі, але не виключно, може бути підтверджена попереднім притягненням її до адміністративної відповідальності не менше двох разів за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 173-2 КУпАП.

За таких обставин те, що особу раніше притягували до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП, не виключає наявності в її діях складу кримінального правопорушення, якщо вона продовжує вчиняти домашнє насильство, кількість епізодів яких загалом не менше трьох і ці систематичні дії потягли наслідки, визначені ст. 126-1 КК.

Тобто попереднє притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за умови подальшої повторюваності вчинення протиправних дій щодо певної потерпілої особи чи осіб і настання конкретних наслідків, які визначені законодавцем як більш тяжкі, ніж ті, що зазначені в законодавстві України про адміністративні правопорушення, не свідчить про подвійне притягнення до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а підтверджує систематичність дій винуватої особи.

Відповідно обов`язковою ознакою об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК, є також наслідки у вигляді фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.

При цьому шкода фізичному або психологічному здоров`ю потерпілої особи, яка могла бути чи завдана потерпілій особі, передбачена як наслідок адміністративного правопорушення, передбаченого 173-2 КУпАП, не охоплюється поняттям «фізичні або психологічні страждання, втрата працездатності, емоційна залежність, погіршення якості життя потерпілої особи», що є наслідком кримінально-караних діянь, визначених ст. 126-1 КК, на чому також раніше наголошував Верховний Суд (справа №583/3295/19, провадження №51-6189 км 20).

Одночасно за встановленими судом першої інстанції обставинами, вказаними у вироку, ОСОБА_7 своїми умисними діями 20.01.2021 та 23.04.2021 вчинив психологічне насильство щодо своєї матері ОСОБА_11 , будучи притягнутим до адміністративної відповідальності постановами Ковпаківського районного суду м. Суми від 24.11.2020, 31.12.2020, 17.03.2021, 05.03.2021, 24.03.2021, 23.03.2021, 31.05.2021 та у подальшому постановами від 02.06.2021, 10.06.2021, 11.06.2021, 22.06.2021, що вказує на умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо своєї матері, яке призвело до психологічних страждань, емоційної залежності, погіршення якості життя потерпілої та у взаємозв`язку є достатніми для визнання обвинуваченого винним у вчиненні злочину, передбаченого статтею 126-1 КК України.

Колегія суддів вважає, що факт систематичності протиправних діянь ОСОБА_7 досудовим розслідуванням доведено повністю дослідженими судом першої інстанції постановами Ковпаківського районного суду м.Суми про притягнення ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності за ст.173-2 КУпАП, всупереч доводам апелянта про відсутність обов`язкової ознаки об`єктивної сторони злочину: систематичність протиправних діянь у діях ОСОБА_7 .

Разом з тим, твердження апелянта про те, що на підтвердження систематичності не можливо використати описані в обвинувальному акті випадки, коли ОСОБА_7 було притягнуто до адміністративної відповідальності, оскільки подвійне притягнення до суду та покарання за одні і ті самі правопорушення буде свідчити про порушення ст..4 Протоколу № 7 до Конвенції, рішень ЄСПЛ , колегія суддів визнає необгрунтованими, оскільки суд першої інстанції надав їм детальну оцінку, яку колегія суддів також вважає правильною.

З огляду на викладене колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вимог скарги захисника та закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 і ч.1 ст.417 КПК за відсутністю в діянні ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення.

Щодо виду і міри призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, то колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Так, згідно з роз`ясненнями, які містить п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст.50 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Як вбачається з матеріалів справи, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Зокрема, суд до пом`якшуючих покарання обставин відніс часткове визнання обвинуваченим ОСОБА_7 вини. Хоча обвинувачений і просив вибачення у потерпілої, проте суд не вбачав у нього щирого каяття, оскільки його поведінка під час судового розгляду не свідчила про самозасудження ним вчиненого кримінального правопорушення, його наслідків, не вказувала на його рішення не вчиняти більше протиправних дій щодо матері.

Відповідно до статті 67 КК України обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_7 суд визнав вчинення злочину особою повторно (обвинувачений вже засуджений вироком суду від 09.02.2021 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 КК України і ця ознака не передбачена як ознака кримінального правопорушення, що впливає на його кваліфікацію) та вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку (вік потерпілої 80 років).

Разом з тим, судом було враховано те, що ОСОБА_7 вчинив нетяжкий злочин, на обліку у лікаря психіатра не перебуває; за місцем проживання характеризується негативно (т.1 а.с. 26-31, 47, 50-56, 74, 161-164, 181, 182; т.2 а.с. 13-14, 17). ОСОБА_7 перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом: «Психічні і поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності», звертався за наданням медичної допомоги (т.1 а.с. 73, 180, т.2 а.с. 15). Згідно Висновку судово-психіатричного експерта № 217 від 10.06.2021 (т.1 а.с. 188-190) ОСОБА_7 будь-яким психічним захворюванням не страждає, може усвідомлювати свої дії та керувати ними. На момент скоєння кримінального правопорушення будь-яким психічним захворюванням не страждав, не виявляв ознак будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, знаходився в стані простого алкогольного сп`яніння, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Також судом першої інстанції було правильноь враховано те, що вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.10.2021, який набрав чинності 23.11.2021, ОСОБА_7 засуджений за ч. 2 ст. 389, ст. 71 КК України до покарання у виді арешту на строк 1 місяць 18 днів. Покарання ним не відбуте (т.2 а.с. 78-79).

Оскільки встановлено, що ОСОБА_7 винен у злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, остаточне покарання суд першої інстанції призначив на підставі частини 4 статті 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення більш суворим покаранням призначеним за цим вироком, менш суворого покаранням за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.10.2021 у виді арешту.

З урахуванням викладеного суд першої інстанції дійшов висновку у необхідності призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання в межах санкції статті 126-1 КК України у виді арешту у максимальному розмірі, що буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів та є справедливим, з чим погоджується і колегія суддів.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника, а вирок суду першої інстанції вважає таким, що узгоджується з вимогами ст. 370 КПК України, а тому залишає його без зміни.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 24 листопада 2021 року відносно ОСОБА_7 , залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_9 на цей вирок без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4