СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/490/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2022 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві під час судового розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.05.2019 за № 0003373, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, який здобув неповну середню освіту, не працює, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України,

клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому,

сторони кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,
захисник ОСОБА_5 ,

інші учасники провадження:

законний представник потерпілої ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:
До Святошинського районного суду міста Києва 27.10.2021 з Верховного Суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.05.2019 за № 0003373, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.
Ухвалою суду від 07.12.2021 обвинуваченому ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який ухвалою від 02.02.2022 було продовжено до 02.04.2022 року.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 на всій території України введено воєнний стан.

17.03.2022 через електронну адресу суду надійшло клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Враховуючи те, що у зв`язку з введенням на території України воєнного стану судовий розгляд не відбувся у призначений судом час з причин незалежних від суду, відтак, суд листом від 24.03.2022 повідомив Державну установу «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України про неможливість розгляду судом клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в установленому КПК України порядку та необхідність вжиття заходів, передбачених Законом України «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України та Закону України «Про попереднє ув`язнення» щодо додаткового регулювання забезпечення діяльності правоохоронних органів в умовах воєнного стану» № 2111-ІХ від 03.03.2022, який опублікований у газеті «Голос України» 07.03.2022 та який набрав чинності 08.03.2022, а саме застосувати положення ч. 6 ст. 615 КПК України, відповідно до якої у разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в установленому цим Кодексом порядку обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважається продовженим до вирішення відповідного питання судом, але не більше ніж на два місяці.

Ухвалами суду від 17.05.2022 та 14.07.2022 обвинуваченому ОСОБА_3 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідно до 15.07.2022 та 11.09.2022 року.

На даний час судовий розгляд даного кримінального провадження не завершено, а строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який обраний та в подальшому продовжений обвинуваченому ОСОБА_3 спливає 11.09.2022 року.

Через канцелярію суду 05.09.2022 надійшло клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому. Дане клопотання обґрунтовується тим, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується (підозрюється) у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України. На даний час продовжують існувати такі ризики як переховування обвинуваченого від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення. Так, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання судом його винуватим, обґрунтовує ризик переховування. Також ОСОБА_3 до затримання офіційно не працював, законного джерела доходів не мав; не одружений, дітей не має, тобто не має міцних соціальних зв`язків, які б могли утримати його від спроби переховування чи подальшого вчинення злочинів; факт того, що ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий, на шлях виправлення не став і, перебуваючи на свободі продовжував вчиняти нові злочини. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним вище ризикам.
У судовому засіданні прокурор, позицію якого підтримав законний представник потерпілої, вказане клопотання підтримали та просили задовольнити.
У судовому засідання захисник, позицію якого підтримав обвинувачений, заперечив щодо клопотання прокурора про продовження ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з тих підстав, що ризики, зазначені прокурором, відсутні. Судом досліджені всі докази у даному провадженні, які не місять підтверджень винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення. Тілесні ушкодження, виявлені у потерпілої ОСОБА_7 , відповідно до висновку експерта могли утворитися через комки калу або статевий член. При цьому, матеріали кримінального провадження не містять доказів статевого акту, показання потерпілої ОСОБА_7 не можуть братися судом до уваги, оскільки вона схильна до фантазування, що підтверджується характеристиками. Відтак, просив змінити ОСОБА_3 запобіжний захід з тримання під вартою на будь-який інший, не пов`язаний з триманням під вартою, зокрема, домашній арешт за місцем його проживання.
Ретельно проаналізувавши доводи наведені стороною обвинувачення та стороною захисту, а також вислухавши думку потерпілої сторони, дослідивши клопотання та наявні у розпорядженні суду матеріали кримінального провадження, суд, з урахуванням положень кримінального процесуального закону щодо судового контролю за дотриманням прав обвинуваченого, керуючись принципом правової визначеності, відповідно до положень ст. 183 та ст. 331 КПК України, дійшов таких висновків.
При вирішенні клопотання сторони обвинувачення та сторони захисту, суд бере до уваги те, що на даний час ОСОБА_3 висунута обґрунтована підозра (обвинувачення) у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України. Також є достатньо підстав вважати, що обвинувачений може ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування), і на це вказують такі обставини, як характер протиправних дій, в яких він обвинувачується; мотиви, за яких він вчинив дії, що ставляться йому у провину; тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у даному кримінальному правопорушенні. Крім того, існує велика ймовірність того, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи його попередню поведінку. Щодо тверджень захисника щодо відсутності доказів у даному провадженні, які б підтверджували винуватість ОСОБА_3 у вчиненні даного кримінального правопорушення, а відтак, недоцільність тримання його під вартою, то слід зазначити, що оцінку доказам, які надані стороною обвинувачення та стороною захисту, судом буде надано у нарадчій кімнаті під час ухвалення остаточного рішення у даному провадженні.

Також суд відповідно до вимог ст. 178 КПК України приймає до уваги дані про особу обвинуваченого, а саме: його вік, стан здоров`я, щодо якого на даний час в розпорядженні суду відсутні об`єктивні медичні застереження щодо неможливості перебування його під вартою, відомості про місце його проживання, відсутність міцних соціальних зв`язків, у тому числі відсутність родини й утриманців.
За сукупності наведених обставин, суд вважає за доцільне клопотання прокурора задовольнити, а у задоволенні клопотання захисника відмовити, продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ч. 1 ст. 176 КПК України, в тому числі і домашній арешт, можуть забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_3 процесуальних обов`язків, що випливають з ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду, його належну поведінку.

Також враховуючи те, що дане кримінальне провадження стосується кримінального правопорушення, яке вчинене із застосуванням насильства, суд, керуючись положеннями ч. 4 ст. 183 КПК України, не вбачає правових підстав для визначення розміру застави обвинуваченому ОСОБА_3 .
Керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 331, 369-372, 376 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому задовольнити, а у задоволенні клопотання захисника - відмовити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Києва, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 07 листопада 2022 року включно, без визначення розміру застави, і утримувати його у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.
Копію ухвали вручити обвинуваченому та прокурору, а також надіслати до Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України на виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1