1Справа № 335/3537/22 1-кп/335/297/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2023 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого суддіОСОБА_1
за участю секретаря судового засіданняОСОБА_2
прокурораОСОБА_3
обвинуваченогоОСОБА_4
захисникаОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000347 від 07.05.2022, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Данило-Іванівки Мелітопольського району Запорізької області, не одруженого, здобув повну середню освіту, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

-18.05.2000 Мелітопольським районним судом Запорізької області за ч.3 ст.140 КК України до 3 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 1 рік 6 місяців.

-18.02.2002 Мелітопольським районним судом Запорізької області за ч.1 ст.101, ч.22 ст.296, ст.42 КК України до 4 років позбавлення волі. 14.05.2004 року умовно-достроково звільнено з Беленківської ВК Запорізької області.

-26.12.2006 Мелітопольським міським судом Запорізької області за ч.2 ст.186 КК України. На підставі ч.1 ст.71 КК України приєднано невідбутий строк покарання та призначено покарання у вигляді 4 років 2 місяців позбавлення волі.

-31.07.2007 Мелітопольським міським судом Запорізької області за ч.2 ст.186 КК України до 4 років 4 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст.70 КК України частково приєднано покарання до вироку суду від 26.12.2006. 18.03.2011 звільнено з Оріхівської ВК Запорізької області.

-01.03.2012 Мелітопольським міським судом Запорізької області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі.

-30.03.2012 Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України. На підставі ч.4 ст.70 КК України частково приєднано невідбутий строк покарання по вироку суду від 01.03.2012 та призначено покарання у вигляді 3 років 3 місяців позбавлення волі.

-23.07.2012 Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч.2 ст.185 КК України, на підставі ч.4 ст.70 КК України остаточно призначено покарання у вигляді 3 років 3 місяців позбавлення волі. 12.06.2014 умовно-достроково звільнено з Вільнянської ВК Запорізької області.

-24.03.2017 Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч.1 ст.125, ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. 20.06.2017 звільнено з-під варти.

-06.03.2019 Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки з іспитовим строком в 1 рік.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акта ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 обвинувачується в тому, що маючи умисел на погрозу вбивством близьких родичів потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції №3 Запорізького районного управління Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, якому відповідно до наказу №310 від 18.04.2022 ГУНП в Запорізькій області «Про тимчасове підпорядкування поліцейських, державних службовців, працівників (цивільного персоналу), які прибули до ГУНП в Запорізькій області» з 16.04.2022 визначене місце служби у Запорізькому районному управлінні Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, діючи умисно, перебуваючи у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», що розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перша Ливарна, буд.36 здійснив погрози вбивством близьких родичів ОСОБА_6 , при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_6 , будучи дільничним офіцером поліції СП Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області здійснював супроводження матеріалів кримінального провадження №0001778 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та безпосередньо приймав участь у розкритті вказаного кримінального правопорушення та затриманні ОСОБА_4 , якому у ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 186 КК України та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» та скеровано до суду обвинувальний акт.

У подальшому ОСОБА_4 , будучи особою обвинуваченою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, з мотивів помсти, перебуваючи у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», з невстановленого в ході досудового розслідування мобільного телефону з сім картою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_1 на мобільний телефон ОСОБА_6 надіслав два смс повідомлення наступного змісту: 06.05.2022 о «23» годині «19» хвилин: «Ну что, готов к встрече? Прячь свою семью. Ты увидешь их смерть. Тебе дорого обойдется их жизнь. Готовь бабки мусор.»; 07.05.2022 о «12» годині «47» хвилин : «Ну что ты чмо черножопое, спрятал свою дочечку уже? Скоро она сдохнет. Я скину тебе видео, где она будет пищать перед смертью. Уже скоро».

Вказані погрози ОСОБА_6 , з урахуванням викладеного змісту повідомлень, сприймав як реальні та у нього виникли об`єктивні підстави побоюватися їх здійснення.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 345 КК України як погроза вбивством близьких родичів працівника правоохоронного органу у зв`язку із виконанням цим працівником службових обов`язків.

Суд, розглянувши, кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, в їх сукупності, вважає, що пред`явлене обвинувачення не знайшло своє підтвердження в ході судового розгляду з огляду на наступне.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнав, надавши суду наступні показання.

Обвинувачений знайомий з потерпілим ОСОБА_6 багато років, знає його контактний номер телефона. З моменту його поміщення до ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» в 2021 році й до моменту обшуку, проведеного працівниками установи в травні 2022 року, для здійснення телефонних дзвінків зі слідчого ізолятора обвинувачений використовував мобільний телефон «Nokia», який перебував у спільному користуванні всіх ув`язнених, з якими він утримувався в камері № 114, та власною сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Vodafone». У інших ув`язнених були особисті сім-картки, якими обвинувачений ніколи не користувався.

У грудні 2021 року обвинувачений телефонував потерпілому та просив перерахувати йому грошові кошти на придбання цигарок, проте останній йому відповів відмовою. Після цього обвинувачений ніколи не телефонував та не надсилав текстових повідомлень потерпілому. Обвинувачений заперечує наявність в нього особистих мотивів здійснювати погрози потерпілому. Неприязних стосунків у нього з потерпілим не було.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що він працює молодшим інспектором відділу режиму і охорони другої категорії внутрішньої служби ДУ «Запорізький слідчий ізолятор». В травні 2022 року він приймав участь у проведенні обшуку камери № 114, в якій утримувався ув`язнений ОСОБА_4 разом з іншими ув`язненими. В ході обшуку на спальному місці ОСОБА_4 було виявлено мобільний телефон «Nokia», проте особисто свідок цього не бачив, оскільки перебував перед входом в камеру. Після виявлення в камері телефона обвинувачений заперечував, що телефон належить йому, та просив корпусних повернути йому сім-картку, яка перебувала у телефоні. Обшук проводили корпусні - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що працює старшим по корпусу відділу режиму і охорони внутрішньої служби ДУ «Запорізький слідчий ізолятор». В травні 2022 року він разом з корпусними ОСОБА_10 та ОСОБА_8 проводив обшук камери №114, в якій утримувався обвинувачений разом з іншими ув`язненими. В ході обушку сержантом ОСОБА_8 під ковдрою на спальному місці обвинуваченого було виявлено потайний карман, в якому було сховано мобільний телефон з сім-карткою. Обвинувачений пояснив, що сім-картка належить йому і вимагав її повернути. В подальшому виявлені телефон та сім-картку було вилучено та передано до чергової частини слідчого ізолятора.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що в 2022 році утримувався в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» в одній камері разом з обвинуваченим, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 . В камері у спільному користуванні всіх ув`язнених перебував мобільний телефон «Nokia» з карткою оператора мобільного зв`язку «Vodafone», які були вилучені під час обшуку в травні 2022 року. Чи надсилав обвинувачений текстові повідомлення потерпілому або іншим особам свідкові невідомо.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що в 2022 році утримувався в камері № 114 ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» разом з обвинуваченим, ОСОБА_11 та ОСОБА_13 . В камері у спільному користуванні всіх ув`язнених перебував мобільний телефон «Nokia», який в травні 2022 року було вилучено працівниками ізолятора під час проведення обшуку. У кожного ув`язненого була особиста сім-картка, яку вони перед використанням встановлювали у зазначений телефон. ОСОБА_12 користувався сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар», яку він добровільно передав слідчому під час допиту його у якості свідка. Інколи його сім-карткою користувалися інші ув`язнені. Чи надсилав обвинувачений текстові повідомлення потерпілому або іншим особам, зокрема з його абонентського номера, свідкові невідомо.

Потерпілий ОСОБА_6 суду пояснив, що до початку збройної агресії російської федерації проти України він працював дільничним офіцером поліції СП Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області. Обвинуваченого знає з дитинства, оскільки вони проживали на території однієї територіальної громади. Під час виконання службових обов`язків він неодноразово зустрічався з обвинуваченим, здійснюючи оперативний супровід кримінальних проваджень, до вчинення яких міг бути причетним обвинувачений. Проте, неприязних стосунків між обвинуваченим та потерпілим не було.

В травні 2022 року потерпілий отримав на свій особистий телефон два текстових повідомлення від невідомої йому особи з погрозами вбивства членів його родини. Повідомлення були надіслані з одного номера оператора мобільного зв`язку «Київстар». Зазначені погрози він сприйняв як реальні, проте не мав уявлення хто саме йому погрожує.

В ході здійснення досудового розслідування, розпочатого за його заявою про вчинення кримінального правопорушення до Запорізького правління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, слідчим було встановлено, що текстові повідомлення з погрозами членам його сім`ї надсилав обвинувачений ОСОБА_4 . Проаналізувавши інформацію, отриману від слідчого, орфографію та пунктуацію текстових повідомлень з погрозами, він дійшов висновку, що автором повідомлень дійсно міг бути ОСОБА_4 , оскільки потерпілий раніше бачив текстові повідомлення обвинуваченого, які останні надсилав колегам потерпілого, й вони також були написані великими (заглавними) літерами. При цьому, зазначені повідомлення не містили погроз. Осіб, які утримувалися з обвинуваченим в одній камері, потерпілий не знає.

Під час судового розгляду судом було досліджено документи, надані стороною обвинувачення:

-витяг з ЄРДР у кримінальному проваджені (а.с. 42);

-заяву дільничного офіцеру поліції ВП № 3 (Новомиколаївка) Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення від 07.05.2022, якою потерпілий повідомив начальникові Запорізького управління ДВБ НП України про те, що невстановлена особа з абонентським номером НОМЕР_2 06.05.2022 надіслала на його особистий номер телефону смс повідомлення з погрозами життю та здоров`ю членам його сім`ї (а.с. 44);

-протокол огляду від 27.05.2022, згідно якого в вході огляду наданого потерпілим мобільного телефона «ОРРО А15» слідчим в розділі «Повідомлення» його операційної системи встановлено наявність двох текстових повідомлень від невідомого абонента мобільного оператора «Київстар» з номером телефона НОМЕР_3 датованих 06.05.2022 та 07.05.2022 з погрозами вбивством близьких родичів (а.с. 55 - 60);

-висновок експерта Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз від 07.06.2022, згідно якого за результатами проведення лінгвістичної семантико-текстуальної експертизи встановлено, що у тексті повідомлень, які надійшли на мобільний телефон потерпілого ОСОБА_6 , зміст яких відображено в протоколі огляду від 07.05.2022 та фототаблиці до нього, містяться погроза смерті сім`ї адресата - працівника поліції, погроза життю доньці адресата - працівнику поліції та непряма вказівка на можливого виконавця дії із зазначенням «смерть» (позбавлення життя) - сам автор (а.с. 67-69);

-протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 24.05.2022, з якого вбачається, що слідчим 24.05.2022 на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20.05.2022 в справі № 335/2606/22 (провадження №1-кс/335/1182/2022) в приміщенні ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» вилучено мобільний телефон «Nokia» IMEI: НОМЕР_4 з сім картою мобільного оператора «Vodafone» (а.с. 72 - 73);

-постанова слідчого від 25.05.2022 про визнання речовим доказом у кримінальному провадженні відомості про яке внесені 07.05.2022 до ЄРДР за № 0000347, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України, мобільного телефону «Nokia» IMEI: НОМЕР_4 з сім картою мобільного оператора «Vodafone» (74 - 75);

-заяву ОСОБА_14 від 24.05.2022, згідно якої 24.05.2022 ОСОБА_14 під час допиту передав слідчому сім-картку оператора мобільного зв`язку «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_3 (а.с. 76);

-протокол огляду сім-картки мобільного оператора «Київстар» від 25.05.2022, з якого вбачається що при встановлені зазначеної сім-картки до мобільного телефону «Nokia» встановлено абонентський номер картки - НОМЕР_1 (а.с. 77);

-витягом з наказу начальника Головного управління Національної поліції в Запорізькій області від 18.04.2022 № 310 про визначення тимчасового підпорядкування капітана поліції ОСОБА_6 за Запорізьким районним управлінням поліції ГУНП в Запорізькій області з 16.04.2022 (а.с. 94);

-фотокопію посвідчення серії НОМЕР_5 , виданого 18.04.2022, на ім`я дільничного офіцера поліції ОСОБА_6 (а.с. 92);

-фотокопію ухвали Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 29.04.2022 в справі № 937/667/20, якою продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001778 від 13.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України (а.с. 97 - 98);

-фотокопію висновку комісії ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» за результатами службового розслідування, проведеного за фактом виявлення та вилучення мобільного телефону у ув`язненого ОСОБА_4 , 1983 року народження, від 10.05.2022, з якого вбачаєтеся, що 09.05.2022 було проведено обшук у камері № 114, де утримується ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час якого, в ковдрі виявлено та вилучено мобільний телефон «Nokia», в корпусі чорного кольору, IMEI: НОМЕР_4 з сім картою мобільного оператора «Joіce». Ув`язнений ОСОБА_4 надав письмове пояснення, в якому підтвердив, що телефон дійсно належить останньому, який він знайшов на прогулянковому дворику під лавкою, вирішив залишити собі для особистого використання та використовував у власних цілях. Встановити канал надходження мобільного телефону на територію, не вдалось можливим. Факт зберігання мобільного телефону ув`язненим підтверджується рапортами посадових осіб ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» ОСОБА_9 та ОСОБА_7 (а.с. 106 - 107);

-фотокопію рапорту старшого по коридору ОСОБА_9 від 09.05.2022 №150, з якого вбачається, що 09.05.2022 було проведено обшук у камері № 114, де утримується ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час якого, в ковдрі виявлено та вилучено мобільний телефон «Nokia», в корпусі чорного кольору, IMEI: НОМЕР_4 з сім картою мобільного оператора «Joіce», письмові пояснення з приводу вилученого заборонного предмету ув`язнений ОСОБА_4 надавати відмовився, про що було складено відповідний акт (а.с. 108);

-фотокопію рапорту інспектора 2-ї категорії ВРіО ОСОБА_7 від 09.05.2022 №150, з якого вбачається, що 09.05.2022 було проведено обшук у камері №114, де утримується ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час якого, в ковдрі виявлено та вилучено мобільний телефон «Nokia», в корпусі чорного кольору, IMEI: НОМЕР_4 з сім картою мобільного оператора «Joіce», письмові пояснення з приводу вилученого заборонного предмету ув`язнений ОСОБА_4 надавати відмовився, про що було складено відповідний акт (а.с. 109);

-фотокопію акту від 09.05.2022, з якого вбачається, що ув`язнений камери № 114 ОСОБА_4 , 1983 року народження, відмовився писати пояснювальну, у зв`язку з чим, акт підписано ЧПНСІ ОСОБА_15 , старшим по корпусу ОСОБА_9 та молодшим інспектором ОСОБА_7 (а.с. 110);

-фотокопію протоколу вилучення від 09.05.2022, з якого вбачається, що в період часу з 16 год. 00 хв. до 16 год. 30 хв. 09.05.2022, під час проведення обшуку камери № 114, де утримується ОСОБА_4 , 1983 р.н., в ковдрі виявлено та вилучено мобільний телефон «Nokia», в корпусі чорного кольору, IMEI: НОМЕР_4 з сім картою мобільного оператора «Joіce», від підпису ОСОБА_4 відмовився (а.с. 111);

-процесуальні рішення слідчого, прокурора та слідчого судді, прийнятті на стадії досудового розслідування.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України, Рішенням Конституційного Суду України від 20 жовтня 2011 року № 12-рп/2011, положеннями статей 7, 86 та ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; визнаватися допустимими і використовуватися як докази у кримінальній справі можуть лише фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства; перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини у кримінальному процесі та ухвалення справедливого рішення у справі.

Положенням ст. 17 КПК України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Обов`язок доказування обставин, які підлягають підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на слідчого, прокурора (ч. 1 ст. 92 КПК України).

Тобто, дотримуючись засади змагальності та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

У справі «Барбера, Мессеґе і Хабардо проти Іспанії» (рішення від 06 грудня 1988 року) Європейський Суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться у вину, обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь обвинуваченого (підсудного). Тягар доведення факту вчинення обвинуваченим злочину покладений на сторону обвинувачення і не може перекладатися на захист.

Як визначено у ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом за ст. 94 цього Кодексу, та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

При постановленні вироку суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин кримінального провадження в їх сукупності, керуючись законом, повинен оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення та для вирішення питань, зазначених у ст. 374 КПК України.

Дослідивши всі обставини кримінального провадження та давши їм належну оцінку відповідно до вимог ст. 94 КПК України, суд доходить висновку про те, що стороною обвинувачення доведено подію кримінального правопорушення, проте не надано суду достатньо безсумнівних доказів на підтвердження того, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 345 КК України, вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 , а доводи обвинуваченого про його непричетність до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, стороною обвинувачення не спростовані.

Надані стороною обвинувачення заяву потерпілого про вчинення кримінального правопорушення (а.с. 44); протокол огляду мобільного телефона потерпілого від 27.05.2022 з додатками (а.с. 55 - 60); висновок експерта Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз від 07.06.2022 (а.с. 67-69), документи на підтвердження проходження потерпілим служби в органах Національної поліції (а.с. 92, 92) доводять, що подія кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України, дійсно мала місце. Інші досліджені судом документи не містять фактичних даних, на підставі яких суд міг би поза розумним сумнівом дійти висновку щодо винуватості обвинуваченого у вчинені інкримінованого йому правопорушення.

Так, згідно обвинувального акта, органом досудового розслідування не встановлено мобільний телефон, з якого потерпілому було надіслано текстові повідомлення з погрозами. Отже, вилучений в камері обвинуваченого мобільний телефон, сім картка мобільного оператора «Joіce», протокол їх огляду не мають жодного доказового значення у даному кримінальному проваджені. Крім того, стороною обвинувачення не надано суду доказів того, що текстові повідомлення з погрозами потерпілому були надіслані саме з території або приміщень ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Жоден з допитаних в судовому засіданні свідків не був очевидцем надсилання обвинуваченим повідомлень з погрозами потерпілому.

Таким чином, суд приходить до переконання, що показання потерпілого та свідків, а ні самі по собі, ані в сукупності з іншими дослідженими доказами, не доводять поза розумним сумнівом того, що інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення вчинене саме ним, а пред`явлене йому обвинувачення ґрунтується виключно на припущеннях.

Згідно ч. 3 ст. 373 КПК України, обвинувальний вирок ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, і не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

Процесуальні витрати за проведення експертизи підлягають віднесенню на рахунок держави.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому у даному кримінальному проваджені не обирався.

Керуючись ст. ст. 369-371 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України, та виправдати його у зв`язку з недоведеністю, що ним вчинене дане кримінальне правопорушення.

Процесуальні витрати за проведення експертизи в розмірі 3020 грн. 32 коп. віднести на рахунок держави.

Речові докази:

-мобільний телефон «Nokia» IMEI: НОМЕР_4 з сім картою мобільного оператора «Vodafone» переданий до камери схову СУ ГУНП в Запорізькій області - знищити;

-сім карту мобільного оператора «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_1 , яка долучена до матеріалів кримінального провадження №0000347 - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду може бути оскаржений протягом 30-ти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції - Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1