печерський районний суд міста києва
Справа № 757/8350/23-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора: ОСОБА_3 , захисника: ОСОБА_4 , підозрюваного: ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_6 про застосування підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, -

В С Т А Н О В И В:

02.03.2023 старший слідчий Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий посилається на те, що другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000083 від 16.05.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 162 КК України.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі, з викладених в ньому підстав.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували щодо задоволення вищевказаного клопотання, просили відмовити в його задоволенні, зазначивши, що ОСОБА_5 має тісні саціальні зв`язку, офіційно працює оперуповноваженим сектору кримінальної поліції Печерського УП ГУ НП в м. Києві, щоденно несе службу та сумлінно виконує свої функціональні обов`язки.

Заслухавши пояснення прокурора, заперечення підозрюваного, його захисника, дослідивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом начальника ГУНП в Київській області ОСОБА_7 від 26.03.2021 №91 о/с старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 призначено на посаду старшого оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти особи відділу кримінальної поліції Обухівського РУП ГУНП в Київській області.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» правоохоронними органами є органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, Бюро економічної безпеки України, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Згідно із ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Основними завданням поліції є надання поліцейських послуг у сферах забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності; надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про Національну поліцію», у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ст. 18 Закону України «Про національну поліцію», поліцейський у своїй діяльності зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини; надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Положеннями ч. 3 ст. 18 КК України, визначено, що службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Згідно з приміткою до ст. 364 КК України службовими особами зокрема є особи, які постійно, тимчасово, чи за спеціальними повноваженнями здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Таким чином, ОСОБА_5 , як старший оперуповноважений сектору розкриття злочинів проти особи відділу кримінальної поліції Обухівського РУП ГУНП в Київській області, є особою, яка постійно здійснює функції представника влади та відповідно до п. 1 примітки до ст. 364 КК України є службовою особою.

Відповідно до ст. 30 Конституції України не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду. У невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, можливий інший, встановлений законом, порядок проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду і обшуку.

Згідно з ст. 12 Загальної декларації прав людини, яку прийнято і проголошено Резолюцією 217 А (Ш) Генеральної Асамблеї ООН від 10.12.48, «…ніхто не може зазнавати безпідставного втручання у його особисте і сімейне життя, безпідставного посягання на недоторканність його житла… Кожна людина має право на захист закону від такого втручання або таких посягань».

Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що: «Кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання відбувається згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб».

Виходячи з цих міжнародно-правових актів, Україна закріпила принцип недоторканності житла і поваги до особистого і сімейного життя людини у національному законодавстві, розширивши цей принцип вимогою щодо недоторканності й іншого володіння особи.

Згідно із ст. 38 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може проникнути до житла чи іншого володіння особи без вмотивованого рішення суду лише в невідкладних випадках, пов`язаних із:

1) рятуванням життя людей та цінного майна під час надзвичайних ситуацій;

2) безпосереднім переслідуванням осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення;

3) припиненням злочину, що загрожує життю осіб, які знаходяться в житлі або іншому володінні.

Проникнення поліцейського до житла чи іншого володіння особи не може обмежувати її права користуватися власним майном.

Про застосування вказаного поліцейського заходу обов`язково складається протокол.

Відповідно до п. 18 Посадової інструкції старшого оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти особи відділу кримінальної поліції Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 , зокрема останній неухильно дотримується вимог ст. 8 (право на повагу до житла) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно із ст. 373 ЦК України передбачено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Право власності на земельну ділянку поширюється на поверхневий (ґрунтовий) шар у межах цієї ділянки, на водні об`єкти, ліси, багаторічні насадження, які на ній знаходяться, а також на простір, що є над і під поверхнею ділянки, висотою та глибиною, які необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд. Власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Власник земельної ділянки може використовувати на свій розсуд все, що знаходиться над і під поверхнею цієї ділянки, якщо інше не встановлено законом та якщо це не порушує прав інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 374 ЦК України суб`єктами права власності на землю (земельну ділянку) є фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам.

Відповідно до ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них.

Відповідно до ст. 381 ЦК України садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями.

Відповідно до ст. 233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених законом.

Під житлом особи розуміється будь-яке приміщення, яке знаходиться у постійному чи тимчасовому володінні особи, незалежно від його призначення і правового статусу, та пристосоване для постійного або тимчасового проживання в ньому фізичних осіб, а також всі складові частини такого приміщення. Не є житлом приміщення, спеціально призначені для утримання осіб, права яких обмежені за законом. Під іншим володінням особи розуміються транспортний засіб, земельна ділянка, гараж, інші будівлі чи приміщення побутового, службового, господарського, виробничого та іншого призначення тощо, які знаходяться у володінні особи.

Слідчий, дізнавач, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення.

Так, ОСОБА_5 , обіймаючи посаду старшого оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти особи відділу кримінальної поліції Обухівського РУП ГУНП в Київській області, будучи працівником правоохоронного органу, маючи спеціальне звання капітан поліції, здійснюючи функції представника влади, маючи право відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» застосовувати заходи, висувати вимоги та приймати рішення, обов`язкові для виконання, будучи таким чином службовою особою, наділеною владними повноваженнями, діючи умисно, усвідомлюючи незаконність своїх дій, всупереч чинному законодавству, а саме: ст. 30 Конституції України, ст. 38 Закону України «Про Національну поліцію», п. 18 Посадової інструкції, ст. ст. 13, 233, 234 КПК України в частині того, що ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє або на підставах, визначених у законі, а проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку не допускається інакше як за мотивованим рішенням суду, крім у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 17 лютого 2022 року приблизно о 20 годині ОСОБА_5 , маючи умисел на порушення конституційного права на недоторканість житла чи іншого домоволодіння особи, з метою створення штучних обставин вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, діючи спільно, за попередньою змовою зі старшим оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_9 та оперуповноваженим сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_10 , які відповідно до положень ч. 3 ст. 18, ст. 364 КК України, також є службовими особами, прибув до господарської будівлі, яка розташована на земельній ділянці із кадастровим номером: :01:046:0109, знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_11 та якою, з дозволу власника, користується ОСОБА_8 , що проживає поряд, за адресою: АДРЕСА_1 .

Надалі, після прибуття до вказаної будівлі, ОСОБА_5 , діючи спільно, за попередньою змовою з старшим оперуповноваженим сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_9 та оперуповноваженим сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_10 , реалізуючи свій прямий умисел, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, достовірно знаючи про відсутність рішення суду щодо проведення обшуку, відсутність підстав для врятування життя людей та майна, а також безпосереднього переслідування особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, до реєстрації кримінального правопорушення в Єдиному реєстрі досудових розслідувань та без дотримання вимог ст. ст. 233, 234, 235, 236 КПК України, без участі слідчого та будь-яких доручень слідчого або прокурора, шляхом відкриття дверей, які не були зачинені на замок, без згоди користувача домоволодіння ОСОБА_8 , який на той час знаходився в середині приміщення, або його власника, незаконно проник до вказаного домоволодіння, з метою створення штучних обставин вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у незаконному проникненні до володіння особи, вчиненому службовою особою, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 162 КК України.

У зв`язку з чим, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Українка, Обухівського району, Київської області, громадянина України, працюючого на момент вчинення кримінального правопорушення на посаді старшого оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти особи відділу кримінальної поліції Обухівського РУП ГУНП в Київській області, працюючого оперуповноваженим сектору кримінальної поліції відділу поліції (з обслуговування центральної частини м. Києва) Печерського УП ГУНП у м. Києві, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, повідомлено про те, що він підозрюється у незаконному проникненні до володіння особи, вчиненому службовою особою, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 162 КК України та 28.02.2023 останньому вручено письмове повідомлення про підозру.

Підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні нетяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 162 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 162 КК України, обґрунтовується зібраними під час досудового розслідування доказами, зокрема: рапортом прокурора Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_12 від 16.05.2022; протоколами допитів свідка ОСОБА_8 від 16.05.2022 та 12.08.2022; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 09.09.2022; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі потерпілого ОСОБА_8 від 09.02.2023; протоколом проведення слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_8 від 09.02.2023; протоколами допитів свідка ОСОБА_13 від 16.05.2022 та 16.09.2022; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_13 від 09.02.2023; протоколом проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_13 від 09.02.2023; протоколом огляду відеозаписів від 16.09.2022 за участі свідка ОСОБА_13 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 09.02.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 25.01.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 23.09.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 22.09.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 22.09.2022; протоколами допитів свідка ОСОБА_18 від 15.07.2022, 08.09.2022; копіями матеріалів кримінального провадження №000272 від 17.02.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України; тимчасовим доступом до інформації, що у володінні ПрАТ «Київстар», ПрАТ «ВФ Україна» та ТОВ «лайфселл»; протоколом огляду інформації від 08.02.2023, що у володінні ПрАТ «Київстар», ПрАТ «ВФ Україна» та ТОВ «лайфселл»; іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Відповідно до статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованих ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Отримані на даному етапі досудового розслідування у передбачений кримінальним процесуальним законом спосіб докази дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. При цьому слід виходити з практики Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчинені правопорушення передбачає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що зазначена особа могла вчинити правопорушення (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Влох проти Польщі», «Фокс, Кембел і Гартлі проти Сполученого Королівства»).

Під час досудового розслідування встановлено обставини, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Цей ризик є реальним зважаючи на те, що у разі визнання ОСОБА_5 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, у якому підозрюється останній і призначення навіть мінімального покарання, за умови доведеності його вини у вчиненні інкримінованого діяння, це може стати підставою та мотивом для його переховування від органів досудового розслідування та суду.

Незаконно впливати на потерпілого, свідків, експертів. Цей ризик існує у зв`язку з тим, що потерпілий, свідки можуть змінювати свої показання.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема шляхом погодження показань з особами, причетними до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень.

Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Крім того, згідно з п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Виходячи з наявних в матеріалах даних, з пояснень підозрюваногог, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість ризиків передбачений ст. 177 КПК України.

Згідно з ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваній залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Між тим, відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Враховуючи що ОСОБА_5 має тісні саціальні зв`язку, офіційно працює оперуповноваженим сектору кримінальної поліції Печерського УП ГУ НП в м. Києві, а також те, що прокурор не довів обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, а саме: недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання прокурора та застосування більш м`якого запобіжного заходу підозрюваному, ніж той, який зазначений у клопотанні, а саме: особистого зобов`язання, що обумовлено необхідністю працювати оперуповноваженим сектору кримінальної поліції Печерського УП ГУ НП в м. Києві, стійкістю соціальних зв`язків та котрий згідно зі ст. 179 КПК України полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу, зокрема:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за першим викликом;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду про зміну свого місця проживання та роботи;

- не спілкуватись із потерпілим ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідками, в тому числі ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_19 .

Керуючись ст. 177-179, 181, 193, 194, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_6 про застосування підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - відмовити.

Застосувати щодо підозрюваногоОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Українка, Обухівського р-ну., Київської обл., громадянина України, працюючого на момент вчинення кримінального правопорушення на посаді старшого оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти особи відділу кримінальної поліції Обухівського РУП ГУНП в Київській області, працюючого оперуповноваженим сектору кримінальної поліції відділу поліції (з обслуговування центральної частини м. Києва) Печерського УП ГУНП у м. Києві, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строком на два місяці до 28 квітня 2023 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, зокрема:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за першим викликом;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду про зміну свого місця проживання та роботи;

- не спілкуватись із потерпілим ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідками, в тому числі ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , експертами і учасниками даного кримінального провадження.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, а також накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1