Справа № 214/6018/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2023 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у місті Кривому Розі, кримінальне провадження, внесене 26 травня 2022 рокудо ЄРДР під №0000079, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, неодруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, військовослужбовця військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 , стрільця 1 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти у військовому званні «старший солдат», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 19 квітня 2022 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 263, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 70, ст. 75 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі з випробуванням на 2 роки;

- 20 грудня 2022 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 69, ч. 1 ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;

- 31 березня 2023 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 1 ст. 393, 4 ст. 70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 , яка тимчасово дислокується за адресою: АДРЕСА_2 (більш детальна адреса не підлягає розголошенню в умовах правового режиму воєнного стану), перебуваючи на посаді стрільця 1 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти у військовому званні «старший солдат», діючи в умовах воєнного стану, з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, маючи військовий обов`язок нести військову службу, у порушення вимог ст. ст. 6, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 року, та ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 року, 12 травня 2022 року не з`явився вчасно на службу на місце тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 , командуванню про причини свого нез`явлення не доповів, хоча об`єктивно повинен був і міг це зробити, а став проводити час на власний розсуд за місцем свого проживання, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення у військову частину чи звернення до органів військового управління за наявності реальної можливості для цього, поки 02 червня 2022 року його не булозвільнено з військової служби відповідно до ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», чим фактично його злочинну діяльність на ухилення від несення обов`язків військової служби було припинено.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 учинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, за ознаками: нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).

У судовому засіданні обвинувачений повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та підтвердив усі обставини його вчинення, що викладені в обвинувальному акті, пояснив при цьому, що знав про наслідки нез`явлення до військової частини, підстав та поважних причин нез`явлення до військової частини у нього не було, при цьому у вчиненому щиро розкаявся, просив суд не карати його суворо, оскільки він зробив для себе належні висновки.

Суд, ураховуючи думки учасників судового провадження, повне визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому у обвинуваченого, чи правильно він розуміє зміст цих обставин та впевнився у добровільності його позиції, а також роз`яснив йому, що в такому випадку він буде позбавленим права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, тому вважає достатнім дослідження наступних доказів: показань обвинуваченого та письмових документів кримінального провадження, які характеризують його особу.

Отже, на підставі письмових документів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого, судом установлено, що останній раніше судимий, негативно характеризується за місцем проходження військової служби, під психіатричним наглядом не перебуває, однак перебуває під наркологічним наглядом з приводу вживання декількох психоактивних речовин зі шкідливими наслідками (т. 2 а. с.29, 42, 52, 54, 121).

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, визнаються щире каяття останнього.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Тому суд, ураховуючи всі обставини справи, дані про особу обвинуваченого, обставини, за яких було вчинено кримінальне правопорушення, тяжкість його наслідків, його суспільну небезпеку, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих вину обставин, уважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з метою перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень - у виді позбавлення волі.

Також суд при призначенні покарання враховує, що обвинувачений 31 березня 2023 року засуджений Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу, а отже, остаточне покарання йому має бути обрано за правилами ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вказаним вироком, більш суворим, призначеним цим вироком.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого у кримінальному провадженні не обирався.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного попереднім вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 31.03.2023 року, більш суворим, призначеним цим вироком, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з моменту його затримання - 26 жовтня 2022 року.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1 .