Номер провадження: 11-кп/813/2168/22
Справа № 509/3552/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1 Доповідач ОСОБА_2
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
про відмову у відкритті апеляційного провадження

08.11.2022 року м. Одеса

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши на відповідність вимогам ст.ст.392, 394, 396 КПК України апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Овідіопольського районного суду Одеської області від 12.09.2022 року в кримінальному провадженні №0000567 від 07.08.2022 року,

встановив:

оскарженим вироком суду першої інстанції затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 31.05.2022 року між прокурором Чорноморської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участі захисника ОСОБА_5 укримінальному провадженні №0000567 від 07.08.2022 року.

Вироком суду ОСОБА_3 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та йому призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на суворість призначеного покарання, просить його змінити та призначити покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Перевіривши зміст апеляційної скарги та її доводи, вважаю, що у відкритті провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого слід відмовити, виходячи з наступного.
Порядок та перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку регламентований Главою 31 Кримінального процесуального кодексу України.
Положеннями ч. 4 ст. 394 КПК України (далі КПК) визначений вичерпний перелік підстав, з яких вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений.

Проте підстава, з якої обвинувачений подав апеляційну скаргу, не є такою, яка визначена законом, та дає останньому право на оскарження вироку, з урахуванням положень п. 1 ч. 4 ст. 394 КПК.

Верховний Суд у постанові від 25.01.2022 року (справа №686/13550/21) погодився із висновком апеляційного суду щодо відмови у відкритті апеляційного провадження, оскільки вирок суду першої інстанції на підставі угоди може бути оскаржено обмеженим колом суб`єктів у передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 394 КПК України випадках.
Зокрема, відповідно до положень зазначеної статті процесуального закону, у провадженні на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним (обвинуваченим), обвинувачений може оскаржити вирок суду виключно з підстав призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди.
Верховний Суд у постанові від 02.10.2018 року (справа №523/13129/17) вказав, що імперативна вказівка у цій процесуальній нормі щодо виключного визначення підстав для оскарження відповідного судового рішення узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 473 КПК.

Так, за вказаною нормою закону наслідком укладення та затвердження угоди про визнання винуватості для прокурора, підозрюваного чи обвинуваченого є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а для підозрюваного чи обвинуваченого також його відмова від здійснення прав, передбачених абз. 1 та 4 п.1 ч. 4 ст. 474 цього Кодексу.

Таким чином законодавець створює процесуальні запобіжники від можливої недобросовісності та зловживання процесуальними правами учасників судового розгляду, які з метою зміни вироку суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості можуть в апеляційній скарзі відмовитися від визнання обставин, які визнавалися ними під час судового провадження на підставі угоди.

За таких обставин, вказівка в апеляційній скарзі обвинуваченого щодо можливості призначення більш м`якого покарання, аніж призначено судом на підставі угоди про визнання винуватості, які не належать до підстав оскарження ним вироку на підставі угоди про визнання винуватості відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 394 КПК, не дає обвинуваченому права на оскарження такого вироку.

Частиною 4 статті 399 КПК регламентовано, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги наведене, керуючись ч.1ст.5, ст.ст. 392, 394 КПК, враховуючи підстави подання та вимоги апеляційної скарги обвинуваченого, суддя-доповідач приходить до висновку, що з урахуванням положень ч.4 ст.394 КПК, оскаржений вирок суду першої інстанції, яким затверджено угоду про визнання винуватості, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, а тому у відкритті провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого слід відмовити, повернувши апеляційну скаргу особі, яка її подала.
Керуючись ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя апеляційного суду,

постановив:
Відмовити обвинуваченому ОСОБА_3 в відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на вирок Овідіопольського районного суду Одеської області від 12.09.2022 року в кримінальному провадженні №0000567 від 07.08.2022 року, яким ОСОБА_3 засуджений за ч.4 ст.185 КК України.

Копію ухвали разом з апеляційною скаргою повернути особі, яка подала апеляційну скаргу.

Копію ухвали невідкладно надіслати на адресу ДУ «Одеській слідчий ізолятор» - до відома.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її прийняття, а засудженим у той самий строк, з моменту отримання копії ухвали.

Суддя
Одеського апеляційного суду ОСОБА_2