Справа № 761/3973/18
Провадження № 1-в/761/218/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2.,

за участі:

секретаря судових засідань ОСОБА_3.

прокурора - ОСОБА_4.

представника адміністрації установи - ОСОБА_5.

засудженого - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання засудженого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання та/або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким,-

в с т а н о в и в :

в провадження Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання засудженого ОСОБА_1 про звільнення його умовно-достроково від відбування призначеного покарання за вироком Шевченківського районного суду м.Києва від 22 жовтня 2019 року, оскільки він відбув більш ніж 2/3 строку призначеного судом покарання, та/або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_1 клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Прокурор заперечував з приводу клопотання, зазначив про те, що ОСОБА_1 не одноразово судимий, не залучений до праці в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор», в особовій справі відсутні будь - які характеризуючи документи на засудженого, а навпаки міститься постанова про накладення дисциплінарного стягнення відносно останнього.

Представник адміністрації установи поклався на розсуд суду.

Засуджений підтримав клопотання з мотивів у ньому наведених.

Суд, заслухавши думку засудженого, прокурора та представника адміністрації, дослідивши матеріали клопотання та ретельно перевіривши матеріали особової справи, дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання виходячи із наступного.

Відповідно до п.2, 3 ч.1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою ст. 539 КПК України, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Згідно з ч.1 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ч. 1 ст.82 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Тобто, застосування цього закону є правом суду, а не обов`язком.

Згідно ч.2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Частина 3 ст. 81 КК України передбачає, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за нетяжкий злочин.

Частиною 4 ст. 82 КК України передбачено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше третини строку покарання, призначеного судом за нетяжкий злочин.

Тобто, умовно-дострокове звільнення та заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе за обов`язкової і одночасної наявності в їх сукупності підстав і умов. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , неодноразово судимий, а саме: 05.08.2019 вироком Подільського районного суду м. Києва за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі до 3 ( трьох) років, на підставі ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання до покарання за вироком Оболонського районного суду м. Києва невідбутої частини покарання, ОСОБА_1 , остаточне призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців; 22.10.2019 вироком Шевченківського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш сурового покарання більш суровим, визначеним вироком Подільського районного суду м. Києва від 05.09.2019 року, остаточне покарання призначено у виді 4 ( чотирьох) років 6 ( шість) місяців позбавлення волі; 24.10.2019 вироком Подільського районного суду м. Києва за ч.2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі 4 ( чотири) років 7 ( сім) місяців, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, з урахуванням вироку Подільського районного суду м. Києва від 05.08.2019, остаточне покарання призначено у виді 4 ( чотирьох) років 7 ( сім) місяців позбавлення волі; 02.03.2020 вироком Солом`янського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі 3 (три) роки 6 ( шість) місяців, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання до покарання за вироком Оболонського районного суду м. Києва невідбутої частини покарання, остаточне покарання призначено у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 2 (два) місяці.

01.04.2020 вирок набрав законної сили.

Разом із тим, ОСОБА_1 , порушує питання про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Києва, оскільки він відбув 2/3 призначеного покарання за цим вироком.

В той же час, як убачається з матеріалів особової справи ОСОБА_1 , після вироку Шевченківського районного суду м. Києва, неодноразово був засуджений, останній раз вироком Солом`янського районного суду м. Києва 02.03.2020 до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки (шість) місяців, а тому на день розгляду вказаного подання останній не відбув 2/3 призначеного покарання.

Крім того, відповідно до ст.11 КВК України Державна установа «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України не є установою виконання покарання.

Також, як убачається із матеріалів особової справи засуджений ОСОБА_1 не залучався до праці в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, має дисциплінарне стягнення, а тому відсутні підстави для умовно - дострокового звільнення останнього.

За таких обставин у задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст. ст.392, 537, 539 КПК України, суд

у х в а л и в :

відмовити у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання та/або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Києва.

Суддя

Проголошення повного тексту ухвали відбудеться о 08 год. 30 хв. 16 серпня 2022 року.