Справа № 706/791/22
УХВАЛА

про відмову у задоволенні клопотання про застосування запобіжного

заходу у вигляді тримання під вартою

02 листопада 2022 року Христинівський районний суд Черкаської області

в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Христинівці Черкаської області клопотання прокурора Христинівського відділу Уманської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Судом розглядається кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 1 ст.121 КК України.
Прокурор ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоющодо обвинуваченого ОСОБА_6 .
Просила застосувати щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без права внесення застави.

Клопотання обґрунтоване такими обставинами.
ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що він 20.06.2022 р. близько 23 год. 30 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, у кухні житлового будинку АДРЕСА_1 за місцем свого проживання під час конфлікту, який виник у ході розпиття спиртних напоїв, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно та цілеспрямовано, з метою спричинення останній тілесних ушкоджень, кухонним ножем наніс потерпілій два проникаючих удари в область черевної порожнини, в результаті чого спричинив тілесні ушкодження у вигляді проникаючої рани нижче 12-го ребра зліва по передньо пахвовій лінії, проникаючої рани по задньо пахвовій лінії нижче 11-го ребра справа з наскрізним пораненням правої долі печінки, наскрізним пораненням жовчного міхура та два поранення лівої долі печінки, проникаюче наскрізне поранення задньої стінки тіла шлунку з пораненням малої кривизни астрального відділу шлунку, поверхневе поранення тіла підшлункової залози і поперечно - ободової кишки з гемоперитонеумом ( накопичення крові в черевній порожнині), які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент заподіяння. Після чого кухонним ножем наніс один удар в ділянку грудної клітки, чим спричинив ОСОБА_4 тілесне ушкодження у вигляді рани лівої молочної залози, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння. 21.06.2022 р. ОСОБА_6 працівниками Уманського РУП ГУНП в Черкаській області затриманий у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчинені злочину за ч. 1 ст. 121 КК України та цього ж дня з урахуванням зібраних доказів у кримінальному провадженні йому повідомлено про підозру. Ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду від 23.06.2022 р. ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без права внесення застави. Постановленою 16.08.2022 р. слідчим суддею Уманського міськрайонного суду ухвалою ОСОБА_6 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 21.09.2022 р., без права внесення застави. 15.09.2022 р. обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 скерований до Христинівського районного суду для розгляду по суті. 17.09.2022 р. у зв`язку із раптовим погіршенням стану здоров`я ОСОБА_6 з ІТТ №2 (м. Умань) ГУНП в Черкаській області доставлений до КНП «Уманська центральна міська лікарня» Уманської міської ради та госпіталізований до лікувального закладу. У підготовче судове засідання, призначене на 19.09.2022 р., обвинувачений не доставлений через неможливість приймати у ньому участь з огляду на стан здоров`я. У зв`язку із закінченням строку дії запобіжного заходу 21.09.2022 р. ОСОБА_6 звільнений з-під варти та залишений у лікувальному закладі без охорони. У подальшому обвинувачений виписаний із КНП «Уманська центральна міська лікарня» Уманської міської ради, оскільки стан його здоров`я покращився. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину за ч. 1 ст. 121 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 8 років, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, ніде не працює, посередньо характеризується за місцем свого проживання, злочин, у вчиненні якого він обвинувачується, вчинив у стані алкогольного сп`яніння, перебуває на обліку у лікаря-психіатра. Відповідно до висновку судово психіатричного експерта №275 від 14.07.2022 р. ОСОБА_6 у період часу, відповідний інкримінованому правопорушенню, виявляв ознаки змішаного розладу особистості, психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності. За своїм психічним станом він у період часу, відповідний інкримінованому правопорушенню, та на даний час міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. З урахуванням психолого психіатричних характеристик обвинуваченого, наявності у нього психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, вчинення злочину на ґрунті пияцтва, наявні обґрунтовані підстави вважати, що він може продовжувати злочинну діяльність та вчиняти нові кримінальні правопорушення, у тому числі щодо потерпілої ОСОБА_4 . Як свідчать матеріали кримінального провадження, ОСОБА_7 неодноразово повідомляла правоохоронні органи про погрози фізичною розправою зі сторони ОСОБА_6 та вчинення відносно неї домашнього насильства. Упродовж 2020 2022 рр. до ВПД №3 Уманського РУП від потерпілої надійшло 14 повідомлень вказаного змісту. ОСОБА_6 за спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень притягувався до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України, за що вироком Христинівського районного суду від 04.11.2020 р. засуджений до покарання у виді штрафу. Крім того, зважаючи на санкцію інкримінованого ОСОБА_6 злочину та ту міру покарання, що загрожує йому у випадку визнання винуватим, з урахуванням запровадженого в Україні воєнного стану, останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєне правопорушення. Застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, не виключає ризиків впливу ним на потерпілу та свідків, які знайомі між собою та проживають в одному населеному пункті із обвинуваченим. Оскільки показання обвинуваченого різняться від показань, наданих потерпілою ОСОБА_4 та свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , не виключена можливість впливу ОСОБА_6 на них з метою надання ними свідчень на свою користь та уникнення кримінальної відповідальності. Враховуючи ризики, передбачені статтею 177 КПК України, зважаючи на обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, вік, стан здоров`я, відсутність у обвинуваченого заробітку та постійного місця роботи, його майновий стан, посередню характеристику за місцем проживання, перебування на обліку у лікаря-психіатра, наявність високих ризиків продовження ним протиправної поведінки, впливу на потерпілу та свідків, один із яких є малолітньою особою, вчинення злочину в умовах воєнного стану, лише тримання під вартою зможе забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та дасть змогу запобігти спробам переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу, вчиняти інші кримінальні правопорушення. Кримінальне правопорушення відносно потерпілої ОСОБА_4 вчинене із застосуванням насильства, що у свою чергу вказує на наявність достатніх підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, адже альтернативний запобіжний захід не забезпечить виконання ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків та не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні просила клопотання задовольнити, посилаючись на обставини, зазначені у клопотанні.
Потерпіла ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні висловила думку, що клопотання не підлягає задоволенню. ОСОБА_6 хворий, через відсутність у нього коштів йому не можуть поставити правильний діагноз. Він не їсть, не може ходити, готувати їсти не може, вона навідується до нього, щоб приготувати поїсти, ОСОБА_6 не може спати. Його поведінка змінилась в кращу сторону, він усвідомив, що натворив. На даний час алкоголь не вживає, не курить. На неї він не впливав, щодо неї насильства не вчиняє та не погрожує насильством.
Обвинувачений ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні просив у задоволенні клопотання про застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити та залишити на волі. Узв`язку із раптовим погіршенням стану здоров`я його з ІТТ доставили до лікарні, перебував на лікуванні у лікарнях в м. Умані та м. Христинівці. Він не може ходити, його ліва рука не працює. На даний час алкоголь не вживає.

Захисник ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні просив у задоволенні клопотання про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити та застосувати щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Прокурором не доведені обгрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. ОСОБА_6 з`являвся за викликами до суду, ніяк не перешкоджав досудовому слідству та суду. За місцем проживання характеризується позитивно, перебував в АТО, вважається раніше не судимим. Стан його здоров`я є незадовільним, він переніс інсульт в Уманській лікарні, перебуває на обліку у психіатра, він ледь пересувається по дому. Застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може потягнути за собою тяжкі наслідки.
Заслухавши думку зазначених вище осіб, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що у задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно відмовити з таких підстав.
Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно із ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Суд вважає, що прокурором не доведена наявність обгрунтованої підозри ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 121 КК України. У клопотанні не зазначені, а до клопотання не долучені докази на підтвердження її наявності.
Суд також вважає, що прокурором не доведена наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
У клопотанні зазначено, що обвинувачений ОСОБА_6 може продовжувати злочинну діяльність та вчиняти нові кримінальні правопорушення, у тому числі щодо потерпілої ОСОБА_4 , він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на потерпілу та свідків.
Однак, наявність ризиків для застосування запобіжного заходу обґрунтовується лише припущеннями, доказів на підтвердження їх наявності до клопотання не долучено.
Відповідно до п.п. «с» п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод для обрання запобіжного заходу - тримання під вартою необхідна наявність підстав вважати, що дана особа, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, буде намагатися, або ухилятися від слідства, суду та від виконання процесуальних рішень або перешкоджати встановленню істини в справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому враховується тяжкість вчинених злочинів, вік підозрюваного, його стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання та інше.
Відповідно до вимог п.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 06.11.2008 р. у справі "Єлоєв проти України") навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого.
Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення злочину, врахування особи винного та інших обставин (ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України). Суду необхідно враховувати, що обмеження розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п.4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (правова позиція ЄСПЛ у справі "Белевитський проти Росії", пункти 111 - 112 рішення від 01.03.2007 р.; п. 85 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10.02.2011 р.).
При вирішенні клопотання враховую також, що ОСОБА_6 має незадовільний стан здоров`я, що підтверджується доказами, наданими суду захисником.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з ч. 2 ст.194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Суд вважає, що під час розгляду клопотання прокурор не довела наявність всіх обставин, передбачених частиною першою ст. 194 КПК України.
Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку про те, що у задоволенні клопотання відносно обвинуваченого ОСОБА_6 необхідно відмовити.
Керуючись ст. ст. 131, 132, 176, 177, 178, 193, 194 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання прокурора Христинівського відділу Уманської окружної прокуратуриОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду через Христинівський районний суд Черкаської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1