КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 листопада 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27 червня 2022 року,

за участю:
захисника ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27 червня 2022 року відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_6 про скасування повідомлення дізнавача відділу дізнання Печерського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_9 про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України від 28.04.2021 року у кримінальному провадженні № 0000353 від 25.02.2021 року.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу адвоката ОСОБА_8 , в інтересах ОСОБА_6 на повідомлення про підозру та скасувати повідомлення дізнавача відділу дізнання Печерського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_9 про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України від 28.04.2021 року у кримінальному провадженні № 0000353 від 25.02.2021 року.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт зазначає, що вказана ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою.

Апелянт вказує на те, що повідомлення про підозру здійснено з порушенням п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України та Конституційних прав ОСОБА_6 щодо безпідставного кримінального переслідування, оскільки жодних даних, які б підтверджували причетність останньої до інкримінованого кримінального проступку, матеріали провадження не містять, жоден з допитаних свідків, з якими в подальшому проведено впізнання по фотознімках осіб у масках, не вказували на особу ОСОБА_6 .

Єдиним процесуальним документом з якого орган дізнання нібито встановлює, що правопорушником є ОСОБА_6 є протокол огляду відео від 26.04.2021 року в якому міститься посилання - «що особу встановлено в ході досудового розслідування».

Також апелянт зазначає, що процесуальним порушенням суду першої інстанції є також порушення вимог ч. 3 ст. 306 КПК України, відповідно до якої розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. В даному випадку, суд прийняв рішення без участі захисника та підозрюваної, що є прямим порушенням вищевказаної норми.

Крім того, ще одним порушенням суду першої інстанції, стало прийняття рішення без дослідження матеріалів кримінального провадження № 0000353, вимога про витребування яких чітко вказувалась в прохальній частині скарги. Апелянт вважає, що не дослідивши матеріали кримінального провадження суд прийняв рішення передчасно та не встановивши всіх обставин справи.

В судове засідання прокурор та підозрювана не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені завчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення судового розгляду не подавали.
З урахуванням зазначеного, думки захисника щодо можливого проведення апеляційного розгляду у відсутність зазначених учасників, який не заперечував, а також вимог ч. 4 ст. 405, 422 КПК України, колегія суддів, вважає за можливе провести судовий розгляд у відсутність даних учасників по справі.

В даному випадку апеляційний суд приймає до уваги також практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга сторони захисту не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з наданих до апеляційного суду матеріалів справи та ухвали слідчого судді, 10.06.2022 захисник ОСОБА_8 , в інтересах ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою про скасування повідомлення дізнавача відділу дізнання Печерського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_9 про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України від 28.04.2021 року у кримінальному провадженні № 0000353 від 25.02.2021 року.
В обґрунтування вимог скарги захисник вказав, що Печерським УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000353 від 25.02.2021 року.

28.04.2022 року дізнавачем відділу дізнання Печерського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором Печерської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_10 , складено повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України від 28.04.2021 року у кримінальному провадженні № 0000353 від 25.02.2021 року та надіслано засобами поштового зв`язку за адресою: АДРЕСА_1 .

Проте, сторона захисту не погоджується з вказаним повідомлення про підозру, вважає його незаконним та необґрунтованим, оскільки жодних даних, які б підтверджували причетність останньої до інкримінованого кримінального проступку, матеріали провадження не містять, жоден з допитаних свідків, з якими в подальшому проведено впізнання по фотознімках осіб у масках, не вказували на особу його підзахисної.
27.06.2022 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва було відмовлено у задоволенні зазначеної скарги на повідомлення про підозру.
З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в скарзі адвоката ОСОБА_8 , в інтересах ОСОБА_6 , підстави для скасування повідомлення про підозру від 28.04.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України у кримінальному провадженні № 0000353 від 25.02.2021 року, перевірялись слідчим суддею при розгляді даної скарги, при цьому, з`ясовані обставини, які мають значення при розгляді скарги на повідомлення про підозру.
Приймаючи таке рішення слідчий суддя встановив, що наведені захисником у скарзі відомості не спростовують даних, що ОСОБА_6 не причетна до інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.
Будь-яких інших доказів необґрунтованості підозри, на які захисник посилається у скарзі матеріали справи не містять, що в свою чергу позбавляє слідчого суддю можливості перевірити наведені обставини.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що повідомлення від 28.04.2021 року про підозру ОСОБА_6 є обґрунтованим, а тому немає підстав для його скасування, у зв`язку із чим у задоволенні скарги слід відмовити.

Дане рішення слідчого судді колегія суддів вважає законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.

Згідно зі ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають змісті спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У відповідності до ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 21 КПК України, кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону. Кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно зі ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими підчас судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Під час перегляду оскаржуваної ухвали апеляційним судом встановлено, що слідчим суддею при розгляді скарги захисника ОСОБА_8 , в інтересах ОСОБА_6 , на повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України від 28.04.2021 року у кримінальному провадженні № 0000353 від 25.02.2021 року, в повній мірі дотримані вищевказані вимоги кримінального процесуального Закону.
Повідомлення слідчого, прокурора про підозру є рішенням, оскарження якого допускається відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України.
Таке рішення може бути оскаржено підозрюваним, його захисником чи законним представником після спливу одного місяця з дня повідомлення про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду з обвинувальним актом.
Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст. 278, випадки повідомлення про підозру передбачені ст. 276, зміст повідомлення про підозру ст. 277 вказаного закону.
Отже, підставою оскарження вказаного процесуального рішення є порушення вище вказаних процесуальних норм.
Так, відповідно до положень ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.
Згідно із ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.
Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.
Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ст.278 КПК України). У випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор (ст.279 КПК України).
В тому разі, якщо підставою скасування повідомлення про підозру є порушення вказаних процесуальних норм, то можна зробити висновок про недійсність повідомлення про підозру з моменту його (повідомлення) здійснення.
Перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст.17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень ст. 303 ч. 1 п. 10 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.
Відповідно до ст. 89 КПК України, визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду.
На стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття "обґрунтована підозра" як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п.175 Рішення в справі "Нечипорук і Йонкало проти України" (заява N42310/04, рішення від 21 квітня 2011 року, остаточне 21.07.2011), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.
При цьому повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.
Як вбачається із оскаржуваної ухвали, слідчим суддею встановлено, що на час повідомлення підозри існували факти та інформація, яка могла б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_6 могла би вчинити кримінальне правопорушення про яке їй було повідомлено.
Перевіряючи доводи скарги сторони захисту щодо оскаржуваних повідомлень про підозру слідчим суддею встановлено, що наведені захисником у скарзі відомості не спростовують даних, що ОСОБА_6 не причетна до інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.
Як встановлено з наданих суду апеляційної інстанції матеріалів, в ході розгляду скарги, слідчим суддею, встановлено, що за своїм змістом повідомлення ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України відповідає вимогам ст. 277 КПК України, при врученні повідомлення були дотримані вимоги ст. 278 КПК України, повідомлення про підозру було здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти переконливого висновку, що ОСОБА_6 була причетна до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Враховуючи зазначене колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що при здійсненні повідомлення про підозру органом досудового розслідування було дотримано вимоги положень ст. 276-278 КПК України, а відтак відсутні підстави для задоволення скарги.

Доводи апелянта стосовно незаконності і необґрунтованості оскаржуваної ухвали не можуть бути визнані переконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді скарги повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує вирішення питань, які стосуються повідомлення особи про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, про обґрунтованість такої підозри, при цьому всупереч твердженням апелянта навів мотиви та обґрунтування прийнятого рішення.

Під час вирішення питання щодо скасування повідомлення про підозру оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи недоведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.
Проте є слушними доводи апеляційної скарги в частині того, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Однак колегія суддів вважає, що хоча слідчим суддею допущено порушення в цій частині та проведено судовий розгляд у відсутність особи, яка подала скаргу. Проте дана обставина, не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали, виходячи з того, що слідчим суддею вживалися заходи щодо виклику в судове засідання скаржника та враховано, що учасники судового процесу про час та місце розгляду скарги повідомлені належним чином, проте, в судове засідання не з`явились, враховуючи строк розгляду скарги під час досудового розслідування, встановленийКПК України, слідчий суддя визнав можливим розглянути скаргу за відсутності учасників судового процесу, на підставі наявних матеріалів, з чим також погоджується колегія суддів.
За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, колегія суддів не знаходить.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено.

На підставі вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, у зв`язку з чим її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 , - без задоволення.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 277, 278, 303, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИЛА:
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27 червня 2022 року, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду відповідно до Правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

_______________ _______________ ________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №757/13653/22
провадження № 11-сс/824/2889/2022
Категорія: ст. 303 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_11 .
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1