Єдиний унікальний номер 305/455/23
Номер провадження 1-кп/305/248/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2023 року місто Рахів

Рахівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рахів кримінальне провадження, відомості про яке 09.02.2023 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000067 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, із середньою освітою, інваліда ІІІ групи, раніше не судимого, який має на утриманні 2 неповнолітніх дітей

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.246 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Рахівського районного суду Закарпатської області, 28 лютого 2023 року, з Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури надійшов обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості, у кримінальному провадженні, відомості про яке 09.02.2023 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000067 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.246 КК України.

Між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , 27 лютого 2023 року, було укладено угоду про визнання винуватості з якої вбачається, що ОСОБА_4 , 23 лютого 2022 року, у світлу пору доби, близько 16 години 30 хвилин, у межах населеного пункту - смт. Великий Бичків Рахівського району Закарпатської області, перебуваючи на території лісового фонду, заказника загальнодержавного значення «Діброва», який створено на підставі Постанови Ради Міністрів УРСР від 28.10.1974 року № 500 «Про створення заказників загальнодержавного значення в Українській РСР», та який згідно Положення про лісовий заказник загальнодержавного значення «Діброва», затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів від 30.03.2012 року №212, є територією природно-заповідного фонду, а саме у кварталі 9 виділах 5, 10 Лужанського лісництва ДП «Великобичківське ЛМГ», у порушення вимог статей 4, 24, 67-69 Лісового кодексу України, статей 5, 12 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання та відтворення лісу, незаконно, без спеціального дозволу, який посвідчується відповідним документом (лісорубним квитком, ордером), виданим уповноваженим органом, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, шляхом повного відокремлення стовбура від кореня у спосіб спилювання, за допомогою акумуляторної електропилки, вчинив самовільну порубку двох дерев породи «Бук», діаметром пнів 37 та 47 сантиметрів, чим заподіяв шкоду на загальну суму 6635 гривень.

Таким чином ОСОБА_4 , здійснив незаконну порубку дерев, вчинену на території природно-заповідного фонду, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.246 КК України.

Окрім цього, в угоді про визнання винуватості вказано, що під час досудового розслідування обвинувачений повністю визнав свою винуватість у вчиненні злочину та зобов`язується беззастережно визнавати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Також, у вказаній угоді узгоджено вид та розмір покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.246 КК України, у вигляді 3 років обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнення від відбування основного покарання з випробуванням та покладенням передбачених законодавством обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, після роз`яснення сторонам наслідків укладення угоди, передбачених ч.4 ст.474 КПК України, та виконавши вимоги частин 6 та 7 вказаної статті суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду про визнання винуватості.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні можуть бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з п.1 ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до ч.3 ст.246 КК України дії, передбачені частиною першою цієї статті (незаконна порубка дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев або чагарників, що заподіяли істотну шкоду), вчинені у заповідниках або на територіях чи об`єктах природно-заповідного фонду, або в інших особливо охоронюваних лісах караються штрафом від тисячі п`ятисот до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк від трьох до п`яти років, або позбавленням волі на той самий строк.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.246 КК України, яке згідно ч.4 ст.12 КК України є нетяжким злочином, а тому у відповідності до положень п.1 ч.4 ст.469 КПК України між обвинуваченим та прокурором, за участі захисника, може бути укладено угоду про визнання винуватості.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на її відповідність вимогам КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства та вимогам ст.472 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор, обвинувачений та захисник підтвердили суду, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості укладену між ним та обвинуваченим за участю захисника затвердити та призначити обвинуваченому покарання, передбачене угодою. Окрім цього, просив застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 мінімальний строк випробування.

Обвинувачений ОСОБА_4 визнав вину та підтвердив обставини в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості. Також зазначив, що він може виконати обов`язки, передбачені в угоді про визнання винуватості. Окрім цього, наполягав на розгляді кримінального провадження за участю захисника ОСОБА_5 .

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та звільнити його підзахисного з випробуванням з мінімально передбаченим строком. Також вказав, що він належним чином ознайомився з матеріалами кримінального провадження та готовий до його розгляду.

Після виконання вимог ст.474 КПК України, перевіривши угоду на її відповідність нормам КПК, КК України та інших законів, суд встановив, що угода відповідає вимогам закону та не суперечить нічиїм інтересам, сторони правильно розуміють наслідки укладеної угоди.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Дослідивши угоду про визнання винуватості, вислухавши доводи учасників судового провадження, суд вважає, що укладена між прокурором та обвинуваченим за участю захисника, 27 лютого 2023 року угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.3 ст.246 КК України кваліфіковано вірно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, угода укладена добровільно та не є наслідком застосування насильства, примусу або погроз. Сторони кримінального провадження розуміють наслідки затвердження даної угоди, щодо обмежень в частині оскарження вироку. Обвинувачений свою провину визнає повністю, в скоєному розкаявся, може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що укладену угоду про визнання винуватості від 27 лютого 2023 року у кримінальному провадженні №0000067 від 09 лютого 2023 року між прокурором Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , слід затвердити та призначити обвинуваченому покарання, передбачене угодою.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Кримінальним правопорушенням завдано матеріальних збитків на загальну суму 6635 гривень, цивільний позов не заявлено.

Речові докази та процесуальні витрати у справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.314, 373, 374, 394, 468, 469, 472-476 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 27 лютого 2023 року, укладену між прокурором Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Великий Бичків Рахівського району Закарпатської області, визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.246 КК України та призначити йому узгоджене угодою про визнання винуватості покарання за ч.3 ст.246 КК України у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до частини 1 статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Великий Бичків Рахівського району Закарпатської області, від відбування основного покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки.

На підставі статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Великий Бичків Рахівського району Закарпатської області, такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Строк випробування рахувати з моменту проголошення вироку суду.

Вирок може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду через Рахівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав передбачених ч.4 ст.394 КПК України:

- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст.474 КПК України, у тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно частини четвертої ст.469 КПК України угода не може бути укладена.

Суддя Рахівського районного суду

Закарпатської області ОСОБА_1 .