Справа № 201/4005/22
Провадження № 1кп/201/646/2022

ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2022 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000212 від 18.04.2022 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, не працюючого, не одруженого, утриманців не маючого, з неповною середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 13.10.2009 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання із випробуванням строком на 1 рік;

- 11.08.2015 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання із випробуванням строком на 2 роки; ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.10.2017 року звільнено від призначеного основного покарання за вказаним вироком;

- 05.05.2022 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання із випробуванням строком на 1 рік,

у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

В судовому засіданні приймали участь:

Прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
1.Формулювання обвинувачення, яке пред`явлене і визнане судом доведеним
18.04.2022 приблизно о 15 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи біля будинку № 12 розташованого по вул. Високовольтній, м. Дніпро, на землі помітив сліп-пакет, підійнявши та перевіривши вміст, виявив, що в середині знаходиться порошкоподібна речовина білого кольору, яка за зовнішніми ознаками схожа на наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон. Після чого, ОСОБА_3 , розуміючи, що знайдена ним речовина є наркотичним засобом метадон, обіг якого заборонено, діючи умисно, реалізовуючи злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, поклав вищевказаний сліп-пакет в якому знаходилась порошкоподібна речовина білого кольору у ліву шкарпетку, яка була вдягнена на ньому, таким чином незаконно умисно придбав та почав зберігати при собі речовину масою 0,0787 г, яка містить наркотичний засіб обіг якого обмежений метадон, маса якого становить 0,0411 г та почав пересуватись пішим ходом вулицями м. Дніпро.
В цей же день, тобто 18.04.2022, ОСОБА_3 , пересуваючись пішим ходом по вул. Високовольтній у м. Дніпро, маючи при собі незаконно придбаний наркотичний засіб метадон, близько 15 години 20 хвилин був зупинений співробітниками поліції по вул. Високовольтній, буд. 83, м. Дніпро та під час огляду місця події за вказаною адресою, в період часу з 16 години 04 хвилин до 16 години 17 хвилин у ОСОБА_3 , було виявлено та вилучено речовину масою 0,0787 г, яка містить наркотичний засіб обіг якого обмежено метадон, маса якого становить 0,0411 г, яку ОСОБА_3 , умисно незаконно придбав та зберігав при собі у лівій шкарпетці, яка була вдягнена на ньому, з метою особистого вживання, без мети збуту.
Таким чином, умисні дії ОСОБА_3 , які виразились у незаконному придбанні, зберіганні наркотичного засобу, без мети збуту, кваліфіковані за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

2. Позиція обвинуваченого
Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у вчиненні злочину повністю та підтвердив його вчинення при викладених вище обставинах, щиро розкаявся у вчиненому, просив суд його суворо не карати.

3.Позиція потерпілого
Потерпілий відсутній.

4. Докази, які були досліджені судом
Прокурор надав усне клопотання про розгляд справи у скороченому провадженні, на підставі частини 3 ст. 349 КПК України, проти якого обвинувачений не заперечував.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї вини, а також те, що обвинувачений не оспорює всі обставини справи, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумніву в добровільності та істинності його позиції немає. Сторонам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавленні права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
При цьому, суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідив документи, які характеризують особу обвинуваченого та документи, які підтверджують процесуальні витрати.

5.Висновок суду про винуватість обвинуваченого
Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме: незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, повністю та об`єктивно доведена.
Суд вважає, що умисні дії ОСОБА_3 , які виразились у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, органом досудового розслідування кваліфіковані за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, вірно.

6.Мотиви призначення покарання та ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку і положення закону, якими керувався суд
Під час вчинення кримінального правопорушення, за даним кримінальним провадженням, обвинувачений був осудний у розумінні ст. 19 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому, згідно з вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями, що містяться в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також вимоги ч.2 ст.50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.
Зазначене узгоджується із положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен (…) при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.
При цьому, суд враховує позицію ЄСПЛ, що кримінальне покарання переслідує, як прийнято вважати, подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів.
Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».
Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, виходячи з положень ч. 2 ст. 12 КК України, віднесено законом до категорії кримінального проступку.
Обставинами, які, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає його щире каяття.
Обставин, які, відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченому, при судовому розгляді справи не встановлено.
При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно обвинуваченого, суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного ним злочину, його соціальне та матеріальне становище, стан його здоров`я, стать та вік, неперебування його на обліку у лікарів нарколога і психіатра, рівень культури та освіти, його соціально - психологічні риси, наявність судимостей.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України, виходячи з загальних засад призначення покарання, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, конкретних обставин його вчинення, наслідків вчиненого, даних про особу обвинуваченого, необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів є покарання у вигляді обмеження волі.
Призначаючи обвинуваченому зазначене вище покарання, суд виходить із того, що воно є достатнім для його виправлення і перевиховання, запобігання вчиненню нових злочинів, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення передбачених ч. 2 ст. 50 КК України цілей покарання.
Разом з цим судом встановлено, що ОСОБА_3 вчинив кримінальні проступки23.03.2022 року і 18.04.2022 року.
Кримінальний проступок від 23.03.2022 року був предметом розгляду Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, який своїм вироком від 05.05.2022 року засудив ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнив від відбування покарання із випробуванням строком на 1 рік з покладанням обов`язків, визначених в ст. 76 КК України. Вирок набрав чинності 29.11.2022 року.
Кримінальний проступок від 18.04.2022 року є предметом розгляду даної справи.
Отже обидва кримінальні проступки ОСОБА_3 вчинив до ухвалення вироку Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.05.2022 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах 1-3 цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще в іншому злочині, вчиненому ним до ухвалення попереднього вироку.
Виходячи з приписів кримінального закону, правила призначення покарання, передбачені ч. 4 ст. 70 КК України, застосовуються в разі, якщо після постановлення вироку у справі буде встановлено, що особа винна ще й в іншому злочині, вчиненому нею до постановлення попереднього вироку. У такому випадку суд може при призначенні покарання за другим вироком як поглинути покарання за першим вироком, так і приєднати його повністю або частково, однак таким чином, щоб обраний захід примусу не перевищував максимального покарання, встановленого статтею (частиною статті), за якою особу засуджено, і водночас не був меншим строку покарання, визначеного за перший злочин. При цьому суд зобов`язаний в остаточне, призначене за сукупністю злочинів, покарання зарахувати покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 цього Кодексу.
За таких обставин у цьому кримінальному провадженні суд спочатку призначає обвинуваченому покарання за ч. 1 ст. 309 КК України, потім остаточно призначає покарання за правилами ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
При цьому, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, а тому ОСОБА_3 слід звільнити від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Підстав для застосування ст. 69 КК України при призначенні покарання суд не вбачає.

7.Вирішення питання щодо цивільного позову
Цивільний позов відсутній.

8.Вирішення питання про долю речових доказів
Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку, передбаченому статтею 100 КПК України.

9.Інші рішення щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому не обирався, клопотань про його застосування не надходило, враховуючи вимоги ст. ст. 131, 132, 177, 178 КПК України і дані про його особу, суд не вбачає підстав для його застосування.
Судові витрати в розмірі 1372 гривень 96 копійок за проведення експертизи, відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави.
Керуючись ст. ст. 369-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.05.2022 року у вигляді одного року обмеження волі, більш суворим, призначеного за цим вироком, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

Відповідно до положень ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи, а також періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 1372,96 гривень.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов не заявлений.

Речовий доказ: кристалічна речовина білого кольору масою 0,0787 г, яка містить наркотичний засіб обіг якого обмежено - метадон, маса якого становить 0,0411 г., переданий на зберігання до камери схову ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області за квитанцією № 1213 (а.п. 22) - знищити.

Роз`яснити учасникам судового провадження право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1