Справа № 953/785/23
Провадження № 1-кс/953/874/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2023 року м. Харків

Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1

за участю прокурора - ОСОБА_2

підозрюваного - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

секретар судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання слідчого СВ Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 30002216 від 10 листопада 2022 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у відношенні

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, неофіційно працюючого радіомонтажником у ТОВ «Допомога фронту» фірма «Салар», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України,

у с т а н о в и в:

До Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання, погоджене прокурором Київської окружної прокуратури м. Харкова Харківської області ОСОБА_7 , у якому слідчий СВ Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області майор поліції ОСОБА_6 просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем фактичного проживання: АДРЕСА_2 на два місяці в межах строку досудового розслідування з покладенням на останнього певних обов`язків.

I. Зміст поданого клопотання

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим відділом Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0002216 від 10.11.2022 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 09 листопада 2022 року, близько 20 год. 40 хв., ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходився за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 , разом з раніше знайомим йому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В ході спілкування ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , між останніми виник конфлікт на ґрунті не виконання боргових зобов`язань з боку ОСОБА_8 , який переріс у бійку з нанесенням ударів один одному. В ході бійки ОСОБА_3 почав виштовхувати ОСОБА_8 в сторону виходу зі своєї квартири. Виштовхавши ОСОБА_8 за межі квартири, ОСОБА_3 та ОСОБА_8 опинились біля сходового маршу на 3 поверсі за вказаною вище адресою.

ОСОБА_3 , знаходячись біля сходового маршу на 3 поверсі за вказаною вище адресою разом з ОСОБА_8 , з метою спричинення останньому тілесних ушкоджень, проявивши кримінальну протиправну недбалість, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків для життя та здоров`я ОСОБА_9 , хоча з даних конкретних обставин повинен був і міг їх передбачити, не розглядаючи настання смерті ОСОБА_8 , як один із можливих наслідків своєї поведінки, умисно штовхнув останнього правою ногою в область сідниць, а саме підошвою взуття, яке було одягнене на ногах, в результаті чого, ОСОБА_8 , не втримавшись на ногах впав на правий бік і покотився по сходовому маршу третього поверху, ударившись при цьому правою лобно-тім`яно- скроневою частиною голови та лівою рукою об тверду поверхню, опинившись на сходовій площадці між третім та другим поверхами.

В результаті дій ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , згідно з висновком судово-медичної експертизи № 12-17/470-А/22 від 04.01.2023спричинено тілесні ушкодження у вигляді важкої черепно-мозкової травми у вигляді садна на тлі синця із крововиливом у м`які покрови голови з боку їх внутрішньої поверхні в правій лобно-тім`яно-скроневій ділянці, пластинчатого двобічного субдурального крововиливу (під твердою мозковою оболонкою) із давленням головного мозку, а також забою головного мозку із утворенням вогнища контузії в полюсно-базальному відділі лівої скроневої частки на тлі субарахноїдального крововиливу (під м`яку мозкову оболонку), які відповідно до п.2.1.1. «а», п.2.1.2, п.2.1.3. « в, г » та керуючись п.4.8 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995р., належить до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя.

Закритий перелом лівої кістки лівого передпліччя, який відповідно до п.2.2.1. «а, б, в », п. 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995р.» має ознаки ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Множинні садна тіла, які мають ознаки ушкоджень легкого ступеня тяжкості, відповідно до п.2.3.2. « б », п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995р.».

Від отриманих тілесних ушкоджень при падінні ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 о 11:00 годині в стаціонарі КНП «МКЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова» ХМР.

При цьому, враховуючи обставини та характер виявлених тілесних ушкоджень у ОСОБА_8 , травма голови, закритий перелом лівої ліктьової кістки та садна тіла утворилися в результаті поштовху, з подальшим падінням потерпілого з прискоренням на сходовому марші та ударом правою лобно-тім`яно-скроневою частиною голови та лівою рукою об тупий твердий предмет.

Причиною смерті ОСОБА_8 явилася важка черепно-мозкова травма із внутрішньочерепними крововиливами та забоєм головного мозку, яка у своїй течії ускладнилася гострим розладом кровообігу, набряком-набряканням головного мозку, двобічною бронхопневмонією та поліорганною недостатністю.

Таким чином, в ході досудового розслідування встановлені достатні підстави підозрювати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України,- вбивство, вчинене через необережність.

26.01.2023 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.1 ст.119 КК України, - вбивство, вчинене через необережність.

Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, визнав себе повністю, пояснивши, що дійсно 09.11.2022 за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 в у нього стався конфлікт з його товаришем ОСОБА_9 , під час якого він своєю правою ногою штовхнув його в область сідниць, в результаті чого ОСОБА_8 не втримавшись на ногах впав на свій правий бік і покотився по сходам вниз, при цьому наприкінці сходів ОСОБА_8 вдарився головою об цегляну стінку.

Слідчий зазначає, що в ході досудового розслідування зібрано достатньо об`єктивних даних, які вказують на факт скоєння ОСОБА_3 кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України.

Враховуючи вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним злочину, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, оскільки відповідно до ст.12КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 119 КК України, є нетяжким злочином, санкція якого серед іншого передбачає покарання у видіпозбавлення волі на строк від 3 (трьох) до 5 (п`яти) років, наявні обґрунтовані підстави для застосування запобіжного заходу.

Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_3 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні умисного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

У органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що існують ризики передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст.177 КПК України, вказуючи на те, що підозрюваний, з метою уникнення покарання за вчинене кримінальне правопорушення може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, що підтверджується тим, що підозрюваний вчинив злочин за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 (трьох) до 5 (п`яти) років, що свідчить про реальні спроби уникнення кримінальної відповідальності шляхом переховування від правоохоронних органів та суду; відсутність офіційного місця роботи; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні в тому числі на тих, що не допитані в ході досудового розслідування, що підтверджуються тим, що підозрюваному відомі анкетні дані, місця мешкання свідків, що свідчить про реальну можливість вчинення спроб неправомірного впливу на останніх з метою надання необхідних підозрюваному показів в майбутньому, враховуючи вимоги ст. 23 КПК України.

Слідчий наголошує, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

II. Позиція учасників у судовому засіданні

У судовому засіданні прокурор вимоги клопотання підтримав, яке просив задовольнити, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечували щодо застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

III. Мотиви та оцінка слідчого судді

1. Підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді домашьного арешту

Розділ ІІ КПК України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення. До них, згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, віднесені також запобіжні заходи.

Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою.

Частина третя ст. 176 КПК України встановлює, що слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: (1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; (2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; (3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; (4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; (5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності інші обставини, перелік яких визначено ч. 1 ст. 178 КПК України.

Згідно з положеннями ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать (1) про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, (2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, (3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З аналізу зазначених вище норм законодавства можна підсумувати, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу слідчому судді необхідно перевірити: (1) чи набула особа статусу підозрюваної; (2) чи наявна обґрунтована підозра у вчиненні такою особою кримінального правопорушення; (3) чи наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України; (4) чи наявні інші обставини, які враховуються при застосуванні запобіжного заходу, передбачені ст. 178 КПК України; (5) чи наявні відомості на переконання того, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам кримінального провадження.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, слідчий суддя приходить до таких висновків.

1.1. Набуття статусу підозрюваного

Запобіжні заходи на стадії досудового розслідування можуть застосовуватися лише до підозрюваного.

За змістом ч. 1 ст. 42 КПК України, статус підозрюваного має, зокрема, особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру.

Частиною 1 статті 276 КПК України визначено, що повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: (1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; (2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; (3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 278 КПК України).

Як встановлено слідчим суддею, письмове повідомлення про підозру ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, складено і підписано 26 січня 2023 року та вручено останньому 26 січня 2023 року об 11:15 годині.

Отже, у відповідності до вимог ст. 42 КПК України, ОСОБА_3 набув статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні і щодо нього може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

1.2. Наявність обґрунтованої підозри

Відповідно до положень ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є, зокрема, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Разом з тим, кримінальне процесуальне законодавство України не містить визначення поняття «обґрунтована підозра», а тому, керуючись приписами ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя при встановленні змісту вказаного поняття враховує практику Європейського суду з прав людини.

Так, з усталеної практики ЄСПЛ вбачається, що існування обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які змогли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому, факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як і ті, що обґрунтовують засудження особи, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення ЄСПЛ у справах «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», «Лабіта проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану», «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Отже, обґрунтована підозра не передбачає наявності переконання «поза розумним сумнівом» щодо вчинення особою кримінального правопорушення. Однак, вона повинна ґрунтуватись на об`єктивних фактах, встановлених на підставі наданих стороною обвинувачення доказів.

Таким чином, слідчому судді необхідно з`ясувати, чи є підстави обґрунтовано вважати, що ОСОБА_3 міг вчинити інкримінований йому злочин. При цьому, важливо, що остаточна оцінка та кваліфікація конкретних діянь здійснюється судом під час розгляду справи по суті.

Як вбачається з клопотання та доданих до нього матеріалів, слідчим відділом Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0002216 від 10.11.2022 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні, та документами, наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_3 інкримінованого йому злочину підтверджується сукупністю зібраних доказів, зокрема, копіями наступних документів: рапортом старшого інспектора ХРУП №1 ГУНП в Харківській області від09.11.2022 про вчинення кримінального правопорушення; рапортом командиру взводу УПП в Харківській області ДППвід 09.11.2022 щодо виклику за адресою: АДРЕСА_2 ; оглядом місця події від 09.11.2022, а саме сходової клітини за адресою: м. Харків, вул. Маршала Бажанова, 4, під час якого була вилучена речовина бурого кольору (кров); допитом свідка ОСОБА_10 , який 09.11.2022 знаходився на місці вчинення кримінального правопорушення і викликав службу «102»; допитом свідка ОСОБА_11 , яка є сусідкою ОСОБА_3 та чула конфлікт між чоловіками; висновком судово-медичної експертизи № 12-17/470-А/22 від 04.01.2023; довідкою з КНП «МКЛШНМД ім. проф. О.І.Мещанінова» згідно якої ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у якого був встановлений діагноз: Забій головного мозку з вогнищем контузії лівої скроневої частки. Пластинчатий двобічний субдуральний крововилив на рівні конвексу головного мозку. Перелом лівої кістки лівого передпліччя; допитом потерпілого ОСОБА_12 , який є двоюрідним братом померлого ОСОБА_8 ; допитом свідка ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які є співробітниками УПП в Харківській області ДПП та якими 09.11.2022 був здійснений виїзд на адресу: АДРЕСА_2 ; протоколом пред`явленням особи для ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , згідно якого ними був впізнаний ОСОБА_3 ; допитом свідка ОСОБА_17 .

Оцінивши вказані докази в їх сукупності з доводами клопотання та учасників судового засідання, не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_3 , виходячи з наданих матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення підозрюваним злочину за викладених у клопотанні обставин.

Слідчий суддя також враховує, що на цьому етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, зокрема, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинуватою у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності встановлених фактів та обставин визначає лише ймовірну причетність ОСОБА_3 до інкримінованого йому кримінального правопорушення.

1.3. Наявність ризиків

Ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення слідчим суддею обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він схильний і має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

У клопотанні слідчий вказує на ризик того, що підозрюваний ОСОБА_3 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

1.3.1. Ризик переховування від органів досудового розслідування та суду

Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Тяжкість ймовірного покарання особливо сильно підвищують ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Співставлення можливих негативних наслідків для підозрюваного у вигляді його можливого ув`язнення у невизначеному майбутньому з можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим безвідносно стадії кримінального провадження та характеру слідчих та процесуальних дій, які належить провести органу досудового розслідування.

Водночас, не залишається поза увагою слідчого судді те, що Указом Президента України № 64/2022 на території України з 24.02.2022 введено воєнний стан. Також вимоги ст. 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» та роз`яснення, надані Верховним Судом у листі від 03.03.2022 р. N 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», де у п. 8 зазначено, що як відповідний ризик суди мають ураховувати запровадження воєнного стану та збройну агресію в Україні.

Враховуючи встановлені обставини у сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження дають слідчому судді підстави дійти висновку про існування ризику переховування від органу досудового розслідування та/або суду.

1.3.2. Ризик незаконного впливу на учасників у цьому кримінальному провадженні

На думку слідчого судді, при встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу (частина 4 статті 95 КПК України).

В свою чергу, частиною 11 ст. 615 КПК України визначено, що показання, отримані під час допиту свідка, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо хід і результати такого допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації. Показання, отримані під час допиту підозрюваного, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо у такому допиті брав участь захисник, а хід і результати проведення допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації.

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань та дослідження їх судом, крім випадків неможливості отримання безпосередньо судом таких показань внаслідок обставин, пов`язаних із введенням воєнного стану на території України.

Покази свідків у даному кримінальному провадженні мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження та можуть суттєво вплинути на становище ОСОБА_3 , як підозрюваного, а тому наявні обґрунтовані підстави вважати, що останній наділений потенційною можливістю, в тому числі і дистанційно, через інших осіб, впливати на свідків у кримінальному провадженні, з метою схилити їх не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації кримінальної відповідальності.

Наведені обставини формують у слідчого судді переконання щодо наявності ризику впливу на учасників цього кримінального провадження.

1.4. Наявність інших обставин, передбачених ст. 178 КПК України

При вирішенні питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу, крім встановленого ризику кримінального провадження, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами матеріалів, оцінює в сукупності існування інших обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме:

- вагомість наданих стороною обвинувачення доказів про ймовірне вчинення підозрюваним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, у разі визнання винуватим у вчиненні якого йому може загрожувати покарання у виді обмеження волі на строк від трьох до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.

1.5. Можливість застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або більш м`якого запобіжного заходу

На переконання слідчого судді, досліджені під час судового засідання та описані у цій ухвалі ризики свідчать, що менш суворий запобіжний захід може негативно відобразитися на здійсненні швидкого та ефективного досудового розслідування, якого можливо досягнути лише за умов нівелювання ризиків кримінального провадження. За встановлених слідчим суддею обставин, необхідним є саме домашній арешт, оскільки застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, буде недостатнім стримуючим фактором від реалізації встановлених ризиків і створить можливість для вчинення ним позапроцесуальних дій з метою перешкоджання кримінальному провадженню.

При цьому, слідчим суддею не встановлено законодавчих обмежень щодо застосування до підозрюваного вказаного запобіжного заходу, оскільки частиною другою статті 181 КПК України передбачено, що домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Вирішуючи питання про строк дії такого запобіжного заходу, слідчий суддя враховує інтенсивність встановленого ризику, обсяг обставин, що підлягають доказуванню, з огляду на правову кваліфікацію, а також введений на всій території України воєнний стан, який поза залежністю від волі сторони обвинувачення може ускладнити проведення слідчих та процесуальних дій, а тому вважає за доцільне визначити строк домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, а саме - по 26 березня 2023 року (включно).

III. Висновки за результатами розгляду клопотання

З урахуванням встановлених вище обставин кримінального правопорушення та наданих стороною обвинувачення доказів на підтвердження викладених у клопотанні доводів, що свідчать про набуття ОСОБА_3 статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення останнім інкримінованого злочину, про наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик вчинення ним дій, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для задоволення клопотання слідчого та застосування відносно підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

При цьому, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені п.п. 2, 3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Слід зазначити, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідуваннявиправдовують таке втручання у права та інтереси підозрюваного з метою забезпечення кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає за необхідне відзначити, що відповідно до положень статті 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 194, 309 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого СВ Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_6 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у межах строку досудового розслідування по 26 березня 2023 року (включно), який полягає в забороні підозрюваному залишати житло у період часу з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин за адресою: АДРЕСА_2 , зобов`язавши прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до вимог ч. 5 ст. 194 КПК України, наступні обов`язки:

- не відлучатися із м. Харкова без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Встановити строк дії ухвали по 26 березня 2023 року (включно).

Копію ухвали надіслати для виконання до Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області за місцем проживання підозрюваного.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали складений і підписаний без проголошення 07 лютого 2023 року.

Слідчий суддя - ОСОБА_1