Справа № 277/760/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2022 року смт Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі с/з ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
захисника обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
законного представника потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду у смт Ємільчине справу по обвинуваченню
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ульянівка, Кіровоградської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , гр. України, українця, з середньо-спеціальною освітою, розлученого, маючого на утриманні неповнолітню та малолітню дитину, працюючого на посаді робочого в ПП « ОСОБА_8 », раніше не судимого

по ст.156 ч.2 КК України,

в с т а н о в и в:
07 травня 2022 року близько 23 години ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , запропонував своїй малолітній племінниці ОСОБА_5 лягти до нього на диван, щоб разом дивитися телевізор, на що остання погодилася. В цей день, час та місці за вказаних обставин у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на порушення нормального, фізичного, психічного та соціального розвитку малолітньої потерпілої вчинення відносно неї розпусних дій сексуального характеру, спрямованих на задоволення власної статевої пристрасті, а також здатних викликати фізичне та моральне розбещення малолітньої ОСОБА_5 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на розбещення малолітньої ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що остання є малолітньою, ОСОБА_7 почав вчиняти непристойні дотики до різних частин тіла малолітньої, зокрема грудей. Після чого, з метою збудження у малолітньої ОСОБА_5 статевого інстинкту та задоволення власної статевої пристрасті, зняв з малолітньої спідню білизну та вчинив розпусні дії фізичного характеру, які виразилися у непристойних дотиках до статевих органів ОСОБА_5 та у такий спосіб вчинив розбещення малолітньої.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікує за ст.156 ч.2 КК України, оскільки він вчинив розпусні дії щодо малолітньої особи.

Виновність обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.156 ч.2 КК України, доведена дослідженими у судовому засіданні доказами.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та показав, що дати не пам`ятає, можливо в травні 2022 року, їхав з роботи і в центрі с. Підлуби зустрів потерпілу ОСОБА_9 , яка виявила бажання заїхати до нього. З дозволу матері ОСОБА_9 пішла до нього та перебувала в будинку, а він займався огородом при допомозі сусіда. Після закінчення роботи із сусідом випили пива і він пішов додому. Перебуваючи в кімнаті він лапнув ОСОБА_9 за груди та другий раз нижче. Також трогав ОСОБА_9 нижче пояса під трусиками, але пальцями рук в її тіло не проникав. ОСОБА_9 пішла в іншу кімнату, де перебувала до ранку, після чого він до неї не підходив. Жаліє, що так трапилося. У вчиненому щиро розкаюється.

Допитана під час досудового розслідування слідчим суддею відповідно до ст.225 КПК України потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що в травні 2022 року біля 14 години з дозволу матері приїхала в центр с. Підлуби, де зустрілася із обвинуваченим, який запросив до себе в гості. Прийшовши в його будинок, перебувала в кімнаті та грала в телефоні, а дядя ОСОБА_10 із другом були на огороді. Із огороду вони зайшли у будинок і на кухні випили, після чого друг пішов із будинку. Під час перебування у будинку вона була одягнена в джинси, але дядя ОСОБА_10 дав їй халата і вона сіла на кровать. На кроваті вони сиділи вдвох та дивилися кіно і дядько почав торкатися грудей. Інших частин тіла не торкався, не говорив нічого і вона йому також. Вона пішла до іншої кімнати, було скучно, а він вибачався за те, що почав лапати. Вибачила і повернулася до нього. Він знову почав лапати, роздягати, торкався грудей, зняв білизну, ліфчик та трусики і продовжував торкатися руками нижче пояса, при цьому нічого не говорив. Руками торкався до статевих органів, після чого вона пішла в іншу кімнату, де перебувала сама до ранку. Про дані події матері не розповідала.

(а. к.п. 91-97)

В судовому засіданні прокурор відмовився від допиту свідка ОСОБА_11 , із чим погодилася законний представник потерпілої ОСОБА_12 .

Обвинувачений ОСОБА_7 , його захисник ОСОБА_4 не заперечили проти завершення розгляду справи без допиту свідка обвинувачення ОСОБА_11 .

Згідно протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 02.06.2022 року ОСОБА_12 заявила, що 07.05.2022 року близько 23 години ОСОБА_7 по АДРЕСА_1 вчинив дії сексуального характеру щодо малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2

(а. к. п. 60)

В ході огляду місця події 02.06.2022 року домоволодіння по АДРЕСА_1 зазначено, що будинок складається з кухні, кімнати №1, кімнати №2 у якій знаходиться на підлозі дві сумки, розкиданий одяг, журнальний столик, тумба, на якій розміщено телевізор, картина, на долученій до протоколу огляду місця події ілюстрації №12-14 ліжко, що об`єктивно підтверджує показання потерпілої про обстановку, при якій було вчинено неї розпусні дії сексуального характеру.

(а. к. п. 61-70)

Під час огляду місця події 02.06.2022 року у ОСОБА_7 виявлено та вилучено мобільний телефон «HUAWEI».

(а. к. п. 71-74)

В ході слідчого експерименту 02.06.2022 року потерпіла ОСОБА_5 вказала на будинок АДРЕСА_1 , в якому її дядько ОСОБА_7 відносно неї вчинив злочин.

(а. к. п. 77-83)

Ксерокопією свідоцтва про народження ОСОБА_5 стверджується, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 .

(а. к. п. 155)

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №158-2022 від 07.06.2022 року малолітня ОСОБА_5 виходячи з рівня її розумового розвитку, індивідуально-психологічних особливостей та емоційного стану, здатна правильно розуміти характер скоєних відносно неї дій, здатна правильно сприймати обставини, що мають значення у кримінальному провадженні та давати про них відповідні показання. Інтелект збережений, відсутні ознаки слабоумства, але не здатна розуміти значення скоєних відносно неї дій.

(а. к. п. 85-87)

За висновком судово-психіатричної експертизи №185-2022 від 28.06.2022 року ОСОБА_7 у момент скоєння злочину та на даний час психічними розладами не страждав (не страждає), міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, пізнавальна діяльність психіки ОСОБА_7 збережена (пам`ять збережена, увага стійка, мислення послідовне, звичайне за темпом). Інтелект відповідає освіті та набутому досвіду. В особистій сфері виявляє екстравертованість, рівень соціально-комунікативних навиків достатній, емоційно жвавий, з бажанням показати себе з кращого боку. Вольова регуляція поведінки та відчуття дистанції збережені. Інтереси носять побутовий характер. Індивідуально-психологічні особливості ОСОБА_7 не носять виражений характер та не могли суттєво вплинути на його поведінку під час скоєння ним протиправних дій.

(а. к. п. 88-90)

Згідно ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Розглянувши справу на засадах змагальності та диспозитивності, безпосередньо перевіривши та оглянувши докази сторони обвинувачення і сторони захисту, які в ході судового розгляду кримінального провадження надані суду і проаналізувавши їх в сукупності та у системному взаємозв`язку між ними, відповідно до положень ст.94 КПК України, суд вважає їх достатніми, а вину ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.156 ч.2 КК України доведеною поза розумним сумнівом.

Згідно вимог ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст.50 ч.2 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобіганню вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Кримінальне покарання повинно бути справедливим балансом з однієї сторони між необхідністю застосування заходів примусу внаслідок вчиненого кримінального правопорушення та усвідомлення винною особою необхідності її понести та з іншої сторони такі заходи примусу повинні бути достатніми для перевиховання особи та попередження нових злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_7 по місцю проживання та роботи характеризується позитивно, на утриманні має неповнолітню та малолітню дитину, є членом загону самооборони.
Відповідно до ст.66 КК України пом`якшуючими обставинами покарання обвинуваченого ОСОБА_7 суд вважає його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та те, що має на утриманні неповнолітню та малолітню дитину.
Відповідно до ст.67 КК України обтяжуючих обставин покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Згідно висновку органу пробації є середня ймовірність вчинення ОСОБА_7 повторного кримінального правопорушення та середній рівень ризику небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб. Орган пробації вважає, що його виправлення без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т. ч. для окремих осіб). Якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає за доцільне покладання на правопорушника обов`язків відповідно до ч.3 ст.76 КК України не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
(а. к. п. 148-154)

З урахуванням всіх обставин справи, особи обвинуваченого ОСОБА_7 , який не оспорював фактичних обставин вказаного кримінального правопорушення, викладених в обвинувальному акті, раніше не судимий, характеризується по місцю проживання, роботи позитивно, є членом загону самооборони Підлубівського старостинського округу Ємільчинської селищної ради, має на утриманні неповнолітню та малолітню дитину, щиро розкаявся у вчиненому, з врахуванням звернення із заявою про вчинення кримінального правопорушення 02.06.2022 року та часу вчинення 07.05.2022 року, активно сприяв розкриттю злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання, поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, думки законного представника потерпілої, потерпілої про призначення покарання не пов`язаного з позбавленням волі, суд прийшов до висновку, що обвинуваченому має бути призначене покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів і йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ст.156 ч.2 КК України з можливістю виправлення без відбування покарання у відповідності до ст.75 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Обвинуваченому ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із покладанням на нього обов`язків: заборони без дозволу прокурора або суду залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 з 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня; прибувати до суду за першою вимогою; утримуватися від спілкування із потерпілою, свідками та іншими особами у вказаному кримінальному провадженні; повідомляти суд про зміну місця проживання, роботи, який підлягає залишенню до часу набрання вироком законної сили, але не пізніше 01.01.2023 року.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд, -
у х в а л и в:
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.156 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням строком на 3 (три) роки.
У відповідності до ст.76 КК України на обвинуваченого ОСОБА_7 покласти такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 до вступу вироку в закону силу залишити попередньо обраний у вигляді домашнього арешту до часу набрання вироком законної сили, але не пізніше 01.01.2023 року, та покласти на нього такі обов`язки:
- заборонити без дозволу прокурора або суду залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 з 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня;
- прибувати до суду за першою вимогою;
- повідомляти суд про зміну місця проживання, роботи.

Скасувати арешт на мобільний телефон «HUAWEI» та повернути власнику ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Ємільчинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1