КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002060, по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 26.07.2021 року Оболонським районним судом міста Києва за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 17 000 грн.,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, за апеляційними скаргами першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 26 жовтня 2022 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 26 жовтня 2022 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та призначено покарання у виді арешту на строк 2 місяці.

По справі вирішено питання про речові докази та процесуальні витрати.

За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винуватим у тому, що він 23 вересня 2022 року приблизно о 17 год. 25 хв. біля житлового будинку АДРЕСА_2 , знайшов згорток з фольги, в якому знаходиться наркотичний засіб - метадон (фенадон), тим самим незаконно придбав наркотичний засіб. Вказаний наркотичний засіб ОСОБА_7 помістив до кишені та став незаконно зберігати при собі без мети збуту.

Цього ж дня приблизно о 18 годині за адресою: м. Київ, вулиця Дашкевича, 13, працівниками поліції було зупинено ОСОБА_7 , який добровільно видав наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), масою 0,138 г.

В поданій апеляційній скарзі перший заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_10 просить вирок суду скасувати через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що ОСОБА_7 раніше був засуджений вироком Оболонського районного суду міста Києва від 26.07.2021 року за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1000 н.м.д.г., що становить 17 000 грн., який обвинуваченим не сплачено.

В період невідбутого покарання за попереднім вироком ОСОБА_7 вчинив нове кримінальне правопорушення.

Незважаючи на це, суд першої інстанції не застосував положення ст.71 КК України та не призначив ОСОБА_7 покарання за сукупністю вироків.

Крім цього, вважає, що з урахуванням даних про особу винного, який вдруге вчинив кримінальне правопорушення, пов`язане з незаконним обігом наркотичних засобів, призначене ОСОБА_7 по ч.1 ст.309 КК України покарання у виді арешту строком на 2 місяці не відповідає положенням ст.ст.50, 65 КК України і є м`яким.

За результатами апеляційного розгляду просить вирок суду в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 за ч.1 ст.309 КК України призначити покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки. На підставі ст.71, 72 КК України остаточне покарання обвинуваченому за сукупністю вироків визначити у виді обмеження волі строком на 2 роки та штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., призначеного за вироком Оболонського районного суду міста Києва від 26.07.2021, який виконувати самостійно.

В решті вирок суду просить залишити без змін.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини справи та правову кваліфікацію дій обвинуваченого, просить вирок суду змінити через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок суворості.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що судом в достатній мірі не враховано дані про особу обвинуваченого, який повністю визнав свою провину та щиро розкаявся у вчиненому, активно співпрацював з правоохоронними органами, має міцні соціальні зв`язки, офіційно працює. Крім цього захисник просить врахувати, що ОСОБА_7 лікується від наркоманії та пройшов курс лікування для осіб, які страждають на залежність від опіоїдів.

Звертає увагу, що 16 грудня 2022 року ОСОБА_7 сплатив штраф в розмірі 17 000 грн., призначений йому за вироком Оболонського районного суду міста Києва від 26.07.2021 року.

З урахуванням наведеного просить вирок суду змінити та пом`якшити призначене ОСОБА_7 за ч.1 ст.309 КК України покарання до штрафу в межах, визначених санкцією статті.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення прокурора, яка підтримала подану апеляційну скаргу першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_9 та заперечувала проти задоволення апеляційної скарги захисника, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляцій скаргу та заперечували проти доводів апеляційної скарги прокурора, провівши судові дебати та заслухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини кримінального правопорушення та правова кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.1 ст.309 КК України учасниками судового провадження не оскаржуються та не оспорюються, а тому, у відповідності до положень ст.404 КПК України, апеляційною інстанцією не перевіряються.

Призначаючи ОСОБА_7 за ч.1 ст.309 КК України покарання у виді арешту строком на два місяці, суд першої інстанції, діючи у відповідності до положень ст.65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст.12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, дані про особу обвинуваченого, який не одружений, працевлаштований, раніше судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, а також його вік та стан здоров`я.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, судом обґрунтовано визнано його щире каяття; обставин, що обтяжує покарання, судом не встановлено.

Колегія суддів погоджується з призначеним ОСОБА_7 покарання у виді арешту строком на два місяці, передбаченого санкцією частини 1 статті 309 КК України, яке відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі винного, є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень. При призначенні покарання судом враховані і ті обставини, на які посилається прокурор в поданій апеляційній скарзі.

Не спростовується такі висновки суду й обставинами, на які посилається захисник у поданій апеляційній скарзі в обґрунтування призначення більш м`якого покарання у виді штрафу, оскільки вони повністю враховані судом при призначенні покарання. На спростування доводів сторони захисту свідчить і те, що призначене ОСОБА_7 покарання у виді штрафу за вироком Оболонського районного суду міста Києва від 26.07.2021 року своєчасно не виконане.

В той же час обґрунтованими є доводи апеляційної скарги прокурора про порушення судом першої інстанції норм кримінального закону України при призначенні покарання за сукупністю вироків.

Відповідно до положень статті 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Як вбачається із матеріалів провадження, ОСОБА_7 раніше був засуджений вироком Оболонського районного суду міста Києва від 26.07.2021 року за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., який обвинуваченим не сплачено.

В період невідбутого покарання за попереднім вироком ОСОБА_7 вчинив нове кримінальне правопорушення, а тому остаточне покарання йому необхідно призначити за правилами ст.71 КК України.

За наведених обставин колегія судді вважає за необхідне скасувати вирок в частині призначеного покарання та призначити ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді арешту строком на два місяці та штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., призначеного за вироком Оболонського районного суду міста Києва від 26.07.2021 року, який за правилами ч.3 ст.72 КК України необхідно виконувати самостійно.

З цих підстав апеляційна скарга першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_9 підлягає частковому задоволенню.

У відповідності до ч.1 ст.409 КПК України неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є підставою для скасування вироку з ухваленням нового.

Необхідність застосування більш суворого покарання, згідно пункту 2 частини 1 статті 420 КПК України, є підставою для скасування вироку в цій частині та ухвалення нового вироку.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419, 420, ч.15 ст.615 КПК, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 26 жовтня 2022 року, ухвалений щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання, скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ч.1 ст.309 КК України покарання у виді арешту строком на два місяці.

На підставі ч.1, 4 ст.71, 72 КК України остаточне покарання ОСОБА_7 за сукупністю вироків визначити, у виді арешту строком на два місяці та штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., призначеного за вироком Оболонського районного суду міста Києва від 26.07.2021 року, який виконувати самостійно.

В решті вирок суду залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Копію вироку вручити учасникам судового провадження в день його проголошення.

Судді:

________________ ________________ _______________ ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4