03.11.2022 363/3183/22
В И Р О К
03 листопада 2022 року м. Вишгород
ОСОБА_5 порушивправил безпеки дорожнього руху, керуючи транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що заподіяло потерпілій тяжке тілесне ушкодження, за наступних обставин:
Так, 28 липня 2022 року приблизно о 20 годині водій ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи в порушення вимог п. п. 2.3 «г», 2.9 «б» Правил дорожнього руху України, які регламентують:
п. 2.3 Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
«г» під час руху на мотоциклі і мопеді бути в застебнутому мотошоломі і не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів;
п. 2.9 Водієві забороняється:
Внаслідок даної дорожньо-транспортної події малолітній ОСОБА_7 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи, спричинені тілесні ушкодження у вигляді: відкритого уламковий перелому діафізу правої великогомілкової кістки; уламкового перелому правої малогомілкової кістки в проксимальній третині; забійної рани(по передньо-латеральній поверхні середньої третини правої гомілки); забійної рани(по передньо-медіальній поверхні лівої гомілки в верхній третині; саден(під лівим оком, епігастральна ділянка), які в своїй сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя.
Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 286? КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що заподіяли потерпілій тяжке тілесне ушкодження.
29.09.2022 року між ОСОБА_5 , за участі захисника ОСОБА_4 та прокурором Вишгородської окружної прокуратури Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.
Так, згідно даної угоди прокурор Вишгородської окружної прокуратури Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , за участі захисника ОСОБА_4 , дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 286? КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
Обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286? КК України, щиро кається у вчиненому; добровільно відшкодував завданий збиток; сторони не мають сумнівів щодо добровільності та істинності їх позицій. Узгоджене покарання за ч. 2 ст. 286? КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбуття основного покарання з випробуванням з іспитовим строком визначеним судом, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років.
Учасникам процесу роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, наслідки невиконання угоди.
Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч.4 ст. 469 КПК України - угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Укладання угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внаслідок яких шкода завдана правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладання ними угоди.
На виконання вимог вказаної статті від законного представника потерпілої ОСОБА_7 ОСОБА_6 та потерпілої ОСОБА_7 були отримані письмові згоди, згідно яких останні не заперечують щодо укладання угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_5 , претензій будь-якого матеріального та морального характеру не мають.
Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язковою участю сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження (ч.2 ст.474 КПК України). Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду.
Дані щодо особи обвинуваченого ОСОБА_5 : раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, одружений, офіційно працює на посаді електрогазозварника 5 розряду аварійно-відновлювальної дільниці з ремонту теплових мереж КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО», за місцем роботи характеризується позитивно.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином; сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України та закону, сторони досягли згоди щодо виду покарання.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до обвинуваченого у разі затвердження угоди судом, та наслідки невиконання угоди передбачені ст. 476 КПК України.
Згідно ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Крім того, відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання в тому числі і про те, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт.
Долю речових доказів по справі необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Таким чином, суд, керуючись ст. ст. 124, 368 КПК України, вважає за необхідне стягнути процесуальні витрати за проведення у кримінальному провадженні експертиз з ОСОБА_5 на користь держави в повному обсязі.
Відносно ОСОБА_5 запобіжний захід не обирався. Цивільній позов по справі не заявлено.
Керуючись ст. ст. 100, 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 286-1 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він впродовж іспитового строку 2 (два) роки не скоїть нового кримінального правопорушення, та виконає покладені на нього, відповідно до ст. 76 КК України обов`язки, а саме: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у загальному розмірі 6 063 (шість тисяч шістдесят три) гривні 40 коп., а саме:
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.
ОСОБА_5 та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуюча суддя ОСОБА_1