Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/59/23 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2023 року. Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11 січня 2023 року, якою задоволено клопотання слідчого та стосовно,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганськ, громадянина України, не одруженого, до затримання працюючого оператором мобільного зв`язку ТОВ «Спецмашкомплект», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23.01.2019 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 до 3 років 3 місяців позбавлення волі,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто з 11.01.2023 по 11.03.2023 включно, без визначення розміру застави,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11 січня 2023 року, задоволено клопотання слідчого про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 строком на шістдесят днів.

Обґрунтовуючи своє рішення, слідчий суддя прийшов до висновку, що застосований до ОСОБА_8 запобіжний захід, з урахуванням його тривалості, не виходить за межи розумного строку, відповідає характеру і тяжкості кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, не надає можливості ухилення від слідства та суду, ризики щодо цього є дійсними та триваючими, а більш м`яка міра запобіжного заходу не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Враховуючи ту обставину, що сторонами кримінального провадження не надані інші докази, які б свідчили про достатність застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання встановленим ризикам, слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного.

Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_9 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , в апеляційній скарзі, просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді у зв`язку з тим, що копію повного тексту ухвали вона отримала 18 січня 2023р., а тому вказану обставину вважає такою, що об`єктивно перешкодила у п`ятиденний строк подати апеляційну скаргу, а тому просить його поновити.

За наслідком розгляду апеляційної скарги захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати відносно ОСОБА_8 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

В обґрунтування своїх вимог захисник зазначає, що у матеріалах клопотання відсутні докази, а прокурором не доведено:

- наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та/ або суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншім чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення;

- негативна процесуальна поведінка підозрюваного, а також неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для належного дотримання ним процесуальних обов`язків, з огляду на особу підозрюваного, який , є внутрішньо переміщеною особою з 2014р., до затримання був працевлаштований, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, має сім`ю - проживає з матір`ю, яка готова допомогти синові адаптуватися, стати на шлях виправлення.

Захисник вважає, що матеріали клопотання не містять відомостей, які б свідчили про можливість чи висловлювання наміру ОСОБА_8 щодо ухилення від органів досудового розслідування або суду.

Щодо ризику впливу на свідків, то орган досудового розслідування не надав відомостей які саме свідки підпадають під дану вірогідність, внаслідок чого орган досудового розслідування дійшов такого висновку.

Крім того, судом не враховано, що ризик, передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України щодо впливу на свідків можливо уникнути, поклавши на ОСОБА_8 обов`язки, передбачені п. п. 1, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Посилання на ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України - вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень, також не має належного підтвердження.

Крім того, сторона захисту вважає, що слідчим суддею не враховано: виключно позитивну характеристику ОСОБА_8 , можливість його працевлаштування; стан здоров`я ОСОБА_8 , неможливості проходити курс лікування та незадовільні умови (підвищена вологість, грибок на стінах) в умовах слідчого ізолятора, що негативно впливає на самопочутті останнього.

З наведеного захисник вважає, що рішення слідчого судді не відповідає фактичним обставинам кримінального правопорушення, а також те, що сторона обвинувачення не довела неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, а продовжений запобіжний захід є невмотивовано жорстоким.

Заслухавши доповідача, підозрюваного та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційних вимог захисника, оскільки вважає, що слідчий суддя обґрунтовано продовжив підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, перевіривши матеріали клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу, які надійшли із районного суду та проаналізувавши доводи апеляційної скарги сторони захисту, колегія суддів приходить до таких висновків.

Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України, поновленню, за клопотанням заінтересованої особи, підлягає строк, пропущений із поважних причин.

Зважаючи на викладене, колегія суддів приймає до уваги доводи захисника про поважність пропуску строку на оскарження ухвали слідчого судді та вважає, що пропущений строк підлягає поновленню.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та наданих до апеляційного суду матеріалів судової справи, в провадженні відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Кіровоградській області перебуває кримінальне провадження за №0000061 від 01.04.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 2551, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що мешканець м. Кропивницький, Кіровоградської області, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відбуваючи покарання за вчинення ним умисного, корисливого злочину в ДУ «Кропивницька виправна колонія № 6», належних висновків не зробив та знову став на шлях вчинення злочинів з метою особистої наживи та незаконного збагачення за рахунок вчинення систематичної злочинної діяльності, пов`язаної із незаконним обігом особливо небезпечних наркотичних засобів, наприкінці квітня 2022 року став на шлях реалізації своїх злочинних намірів.

Відбуваючи покарання у Державній установі «Кропивницька виправна колонія № 6», яка розташована у м. Кропивницький по вул. Яновського, 50, (далі - ДУ «Кропивницька виправна колонія № 6») ОСОБА_10 , користуючись незаперечним «злочинним» авторитетом серед ув`язнених, маючи на даних людей прямий вплив, керуючи діями та контролюючи їх, настирливо виношуючи злочинний план щодо утворення злочинної організації, діяльність якої направлена на особисте збагачення, почав дії, пов`язанні із підбором майбутніх учасників даного злочинного угруповання.

Згодом, продовжуючи організаційні дії щодо втілення свого злочинного задуму, направленні на побудову ієрархічного злочинного угруповання та підбору його учасників, особисто втягнув до злочинної діяльності своїх знайомих із числа ув`язнених вказаної виправної колонії, з якими познайомився, відбуваючи покарання на її території, а саме: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згодом, за допомоги вищезазначених спільників, ОСОБА_10 підібрав і наступних членів (осіб, що перебували поза межами установи виконання покарань) злочинної організації, яких спільники порадили як осіб, яким можна беззаперечно довіряти та здатних на вчинення злочинів для власної наживи, а саме: ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Другу ланку у злочинній організації ОСОБА_16 , відвів своїм найбільш довіреним особам, а саме: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_8 , які безпосередньо підпорядковувалися йому, підшуковували і залучали за згодою ОСОБА_10 осіб-спільників, які згодом входили до злочинної організації, доводили до інших членів злочинної організації плани вчинення кожного із кримінальних правопорушень, приймали активну участь у вчиненні кожного із кримінальних правопорушень, що вчинялося злочинною організацією.

22.09.2022 повідомлено про підозру ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16.11.2022 підозрюваному ОСОБА_8 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 14.01.2023, та встановлена обґрунтованість пред`явленої йому підозри, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України.

Відповідно до ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16.11.2022, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000061 від 01.04.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 190 КК України, продовжений до шести місяців, тобто до 22.03.2023, включно.

Старший слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_17 , за погодженням з прокурором відділу Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда з клопотанням про продовження підозрюваному ОСОБА_8 строку тримання під вартою, посилаючись на обґрунтованість пред`явленої йому підозри, що заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились, неможливість їх запобіганню шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, виклав обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про продовження строку тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11 січня 2023 року, вказане клопотання слідчого було задоволено та продовжено строк тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою до 11.03.2023 включно.

З такими висновками погоджується і колегія суддів.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею належно дотримані.

Так, під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України підтверджується на даному етапі розслідування достатньою сукупністю долучених до клопотання доказів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_8 із інкримінованими йому кримінальними правопорушеннями підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами.

Також, слідчим суддею досліджено доводи клопотання слідчого щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання ОСОБА_8 під вартою, серед яких встановлено необхідність встановити та допитати ряд осіб у якості свідків, які відповідно до матеріалів кримінального провадження можуть володіти інформацією про фактичні обставини вчинення підозрюваними кримінальних правопорушень; провести ряд судових експертиз та отримати відповідні висновки експерта; здійснити в повному обсязі процедуру зняття грифу «Секретності» та долучити до матеріалів кримінального провадження усі наявні ухвали Кропивницького апеляційного суду, відповідні клопотання слідчого щодо надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій щодо підозрюваних на даний час осіб; на підставі зібраних даних винести рішення щодо кваліфікації дій осіб, яким на даний час не повідомлено про підозри, а також прийняти рішення щодо зміни раніше повідомлених підозр за результатами проведення експертних досліджень та негласних слідчих (розшукових) дій; виконати інші необхідні слідчі дії, в яких виникне необхідність; у повному обсязі зібрати характеризуючи дані на підозрюваних; виконати вимоги ст. 290 КПК України.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, а також з огляду на характер, суспільну небезпечність та наслідки злочину, у вчиненні якого він підозрюється.

Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази і обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно прямо чи через третіх осіб впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні ; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, тобто наявні реальні ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч. 1 ст.177 КПК України .

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, в сукупності із вищезазначеними обставинами та даними про конкретні обставини інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, та особу підозрюваного ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, та у разі доведеності вини передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років, а також злочину проти громадської безпеки, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років. Також враховано, що він не одружений, малолітніх та/або неповнолітніх дітей не має, раніше судимий за вчинення умисного, корисливого злочину проти власності, стан його здоров`я та наявні вагомі докази про обґрунтованість висунутої підозри за ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, та дійшов обґрунтованого висновку про те, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти ризикам, які зазначені у клопотанні слідчого.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність продовження ОСОБА_8 виняткового запобіжного заходу, оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які не зменшилися з часу застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти таким ризикам.

Даних, які б унеможливлювали подальше тримання ОСОБА_8 під вартою, як про те зазначає захисник, матеріали судового провадження не містять та колегією суддів не встановлено.

На переконання колегії суддів, таке обмеження права ОСОБА_8 на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як існують ознаки суспільного інтересу, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

Викладені в апеляційній скарзі доводи про необґрунтованість та невмотивованість ухвали слідчого судді, є безпідставними, оскільки ухвала слідчого судді відповідає вимогам ст.ст. 196, 372 КПК України, та містить обґрунтування і мотиви, з яких виходив слідчий суддя при її постановленні.

Посилання захисника в апеляційній скарзі на недоведеність наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, є безпідставними, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

У контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Зважаючи на викладене, а також, враховуючи дані про особу підозрюваного ОСОБА_8 в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим у клопотанні ризику можливості підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно прямо чи через третіх осіб впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах справи відсутні.

Ураховуючи конкретні обставини інкримінованих ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, його підвищену суспільну небезпеку, та дані про особу підозрюваного, колегія суддів вважає, що стороною захисту не надано належних даних на підтвердження зменшення існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які стали підставою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а тому слідчий суддя обґрунтовано продовжив підозрюваному винятковий запобіжний захід.

Слідчий суддя під час розгляду клопотання слідчого врахував усі дані про особу підозрюваного, на які посилається захисник у апеляційній скарзі. Разом з тим, наведені обставини про особу підозрюваного не є достатньою підставою для застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, як про те просить захисник в апеляційній скарзі.

Колегія суддів вважає, що запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 та підстав вважати його завідомо непомірним для підозрюваного колегія суддів не вбачає.

Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст. 376 ч.2, 117, 177, 183, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_7 про поновлення строку задовольнити.

Поновити захиснику ОСОБА_7 строк подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11 січня 2023.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11 січня 2023 року, якою підозрюваному ОСОБА_8 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4