Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/1130/20
Провадження № 1-кп/376/37/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" березня 2023 р. Сквирський районний суд Київської області в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

представника Відділу поліції № 1 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_7 ,

представника органу опіки і піклування при виконавчому комітеті Сквирської міської ради Київської області ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

представника потерпілого ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_11 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_12 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сквира Київської області кримінальне провадження № 120 191 102 60 000 168 від 01.05.2019 року по обвинуваченню:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сквира Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, працює ТОВ «АТБ Маркет» охоронником, неодруженого, з повною середньою освітою, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України,

ВСТАНОВИВ:

29 квітня 2019 року близько 23 години 00 хвилин неповнолітній ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи на літній площадці кафе бару «Джельсаміно», що розташований за адресою: Київська область, м. Сквира, вул. Соборна,2 на грунті раптово виниклих неприязних відносин, вчинив конфлікт з потерпілим ОСОБА_9 , у ході якого ОСОБА_11 умисно наніс два удари кулаком правої руки у область обличчя потерпілого ОСОБА_14 , після чого потерпілий упав на бетонну поверхню та втратив свідомість.

Внаслідок неправомірних дій неповнолітнього ОСОБА_11 , потерпілий ОСОБА_9 , отримав тілесні ушкодження, а саме: забій м`яких тканин обличчя зліва, гематома обох повік лівого ока, субконьюктивальний крововилив в ліве око, рана верхньої та нижньої губи, струс головного мозку, перелом стінок лівої верхньощелепної пазухи, нижнє орбітального краю і акулової дуги зліва, гемосінусіт зліва, які згідно до Висновку судово медичної експертизи № 66 / Д від 27 серпня 2019 року, відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я більше 21 дня.

Допитаний в судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_11 вину в інкримінованих йому діях визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що вчинив кримінальне правопорушення за обставин викладених в обвинувальному акті, а саме 29.04.2019 року він з друзями ОСОБА_15 та ОСОБА_16 зайшли в кафе «Джельсоміно». Сиділи вони за столиком на літній терасі, пили чай та каву. За сусіднім столом сиділи незнайомі обвинуваченому дівчата та хлопці. Через деякий час з кафе на літню терасу прийшов потерпілий ОСОБА_17 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, потім потерпілий почав приставати до дівчат, які сиділи поблизу. Піонтківський ОСОБА_18 зробив зауваження потерпілому, а останній почав виражатися у їх адресу нецензурною лексикою та підійшов до столу і почав забирати кепку у обвинуваченого. ОСОБА_11 зробив зауваження потерпілому, щоб він не чіплявся до нього та не чіпав його кепку, але потерпілий не реагував на зауваження. Тоді ОСОБА_19 вдарив обвинуваченого в область грудей кулаком, а останній відштовхнув його долонею у плече, потерпілий знов підійшов до ОСОБА_11 та вдарив його ногою в лівий бік тулуба, потім був ще один удар від потерпілого в груди і обвинувачений наніс потерпілому один удар правою рукою в голову, після чого потерпілий впав на землю та втратив свідомість. Також обвинувачений ОСОБА_11 в судовому засіданні 09.11.2021 року вибачився перед потерпілим та потерпілий ОСОБА_9 прийняв вибачення від обвинуваченого.

Потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що 29 квітня 2019 року з 15 години він разом з однокласниками святкували зустріч однокласників в кафе «Джельсоміно», приблизно в 23 годині він вийшов з другом на вулицю та зустрів там свою бувшу дівчину та бажав з нею поспілкуватися, однак йому було зроблено зауваження з боку компанії ОСОБА_20 . Потерпілий підійшов до столику де відпочивав ОСОБА_20 з іншими хлопцями та запропонував обвинуваченому надати його кепку, обвинувачений відмовив, після чого потерпілий відібрав кепку у ОСОБА_20 , який встав і потерпілий його відштовхнув, а обвинувачений наніс потерпілому удар в обличчя кулаком правої руки, ударів було більше двох. Обвинуваченому ніяких ударів потерпілий не наносив. ОСОБА_9 лікувався більш 24 днів, на теперішній час існують проблеми зі здоров`ям, а також потерпілий вказав, що його поведінка по відношенню до обвинуваченого була неправомірною, в той день потерпілий вживав алкогольні напої. Щодо міри покарання, просив суд застосувати максимальну міру покарання не пов`язану з позбавленням волі.

Прокурор ОСОБА_6 в судовому засіданні з урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, обставин пом`якшуючих покарання, просив суд, визнати винуватим ОСОБА_11 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити покарання у виді двох років позбавлення волі з застосуванням вимог ст. 75,104 КК України. Також не заперечував проти стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого процесуальні витрати.

Представник потерпілого ОСОБА_10 в судовому засіданні підтримав думку потерпілого ОСОБА_9 щодо міри покарання, а також повідомив, що підтримує думку прокурора щодо кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 122 КК України та просить визнати ОСОБА_11 винним, а також вважає, що обвинувачений щиро не розкаявся, оскільки одного визнання вини не достатньо для щирого каяття.

Представник Відділу поліції № 1 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_7 в судовому засіданні повідомила, що обвинувачений ОСОБА_21 не перебував на обліку в поліції, до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягався, характеризується позитивно, просить визнати ОСОБА_22 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити покарання запропоноване прокурором.

Представника органу опіки і піклування при виконавчому комітеті Сквирської міської ради Київської області ОСОБА_8 в судовому засіданні повідомила, що обвинувачений ОСОБА_11 на обліку у службі у справах дітей не перебував, характеризується позитивно, будь яких питань до нього з боку міської ради не виникало, просить визнати ОСОБА_22 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити покарання запропоноване прокурором.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_11 ОСОБА_13 в судовому засіданні повідомив, що його підзахисний визнає себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України. Відмітив, що причиною конфлікту по справі між обвинуваченим та потерпілим була віктимна поведінка самого потерпілого. Практично всі свідки в судовому засіданні підтвердили, що ОСОБА_9 був сильно п`яним, виражався нецензурною лайкою в адресу спочатку дівчат, а потім і хлопців після зробленого йому зауваження, приставав до всіх, а потім відкрито заволодів чужим майном, а саме кепкою ОСОБА_23 та наніс кілька ударів по ОСОБА_11 .. Все вищевказане в діях ОСОБА_9 можливо кваліфікувати як кримінальні правопорушення, передбачені ст.ст. 186,296 КК України. Звернув увагу, що термін притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_9 за цими статтями ще не закінчився і при бажанні ОСОБА_11 ним можуть бути подані відповідні заяви про притягнення ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності. Також звертає увагу, що є цілий ряд обставин, які пом`якшують покарання. ОСОБА_11 визнав свою вину і щиро розкаявся, вчинив кримінальне правопорушення будучи неповнолітнім і під впливом сильного душевного хвилювання, викликаного приниженням честі і гідності особи з боку потерпілого. У зв`язку із вищевикладеним, захисник вважає, що стосовно обвинуваченого ОСОБА_11 суд може враховуючи положення ст. 69 КК України призначити йому більш м`яке покарання, ніж передбачено законом, а саме ч. 1 ст. 122 КК України та застосувати до нього покарання у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, так як він на даний час офіційно працевлаштований. Просить суд застосувати стосовно ОСОБА_11 саме таке покарання, а також повідомив, що мати обвинуваченого пропонувала потерпілому 30 000 грн. у відшкодування шкоди.

Законний представник обвинувачено ОСОБА_11 ОСОБА_12 суду повідомила, що є мамою обвинуваченого, її син шкодує за скоєний злочин, їх сім`я пропонувала потерпілому тисячу доларів на відшкодування шкоди, однак потерпілий відмовився, щодо міри покарання погоджується з думкою захисника ОСОБА_13 .

Крім повного визнання своєї вини, вина обвинуваченого ОСОБА_11 в інкримінованому йому злочині підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_24 пояснила, що вона працює на посаді фельдшера швидкої допомоги та з 29.04.2019 року по 30.04.2019 року перебувала за місцем роботи. Надійшов виклик у кафе та виїхала бригада, ми надали допомогу особі чоловічої статі та направили його до лікарні, точно свідок пам`ятає, що у пацієнта була травма голови.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_25 пояснив, що він відпочивав в кафе «Джельсоміно» приблизно 2 роки назад, точної дати він не пам`ятає, також були обвинувачений, потерпілий та ще інші особи. Потерпілий був в стані алкогольного сп`яніння та чіплявся до відвідувачів кафе, висловлювався нецензурною лайкою та вказував, що він дуже сильний. Потерпілий почав забирати кепку у обвинуваченого та наніс йому удар ногою по тулубу і ОСОБА_20 наніс потерпілому у відповідь один удар рукою в голову, в яку частину голови був удар свідок не пам`ятає, після удару потерпілий упав на підлогу.

Допитаний в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_15 суду повідомив, що 29 або 30 квітня 2019 року він разом з обвинуваченим ОСОБА_20 та ОСОБА_16 прийшов в кафе «Джельсоміно» в м. Сквира. Відпочивали на літній терасі та пили чай і каву. На терасі з`явився ОСОБА_19 , він був у стані алкогольного сп`яніння, агресивний та почав приставати до відвідувачів кафе. ОСОБА_18 зробив потерпілому зауваження, останній почав забирати у Влада кепку, при цьому потерпілий наніс Владу один удар ногою в область ребер та один удар рукою по тулубу, а ОСОБА_20 також наніс потерпілому один удар в обличчя після чого потерпілий упав на підлогу.

Допитаний в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_16 суду повідомив, що 29.04.2019 року він разом з друзями ОСОБА_26 та ОСОБА_15 перебував у кафе «Джельсоміно». Вони сиділи на літній терасі за столиком, пили чай. За сусіднім столиком сиділи троє дівчат. До дівчат підійшов потерпілий і почав ображати їх, потерпілий був дуже п`яний, свідок зробив зауваження потерпілому. Після цього потерпілий підійшов до столику де відпочивав свідок та почав знімати з голови ОСОБА_22 кепку, у відповідь ОСОБА_21 попросив потерпілого відійти. Потерпілий наніс ОСОБА_20 один удар кулаком в область грудної клітки, а також один удар ногою по ребрах, у відповідь ОСОБА_21 наніс потерпілому один удар кулаком правої руки в область щелепи. Від удару потерпілий впав на землюі втратив свідомість. В подальшому ОСОБА_27 забрала швидка допомога.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_28 суду повідомив, що він є власником кафе «Джельсоміно» за адресою: м. Сквира, вул. Соборна, 2. Точної дати свідок не пам`ятає, було темно, він перебував у своєму робочому кабінеті, самої бійки він не бачив, однак коли вийшов з кабінету на літній терасі побачив дитину своїх знайомих ОСОБА_17 , який лежав на підлозі і на обличчі була кров та ушкодження, біля потерпілого знаходились відвідувачі, хто саме заподіяв ушкодження на той час свідку відомо не було, в подальшому потерпілого забрали працівники швидкої допомоги, на запитання відвідувачам кафе «хто саме вчинив бійку» отримав відповідь, що неповнолітні.

Допитана в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_29 суду повідомила, що 29.04.2019 року вона перебувала у кафе «Джельсаміно», яке належить її чоловіку ОСОБА_28 та допомагала йому. Того ж дня в кафе також перебували потерпілий ОСОБА_17 та обвинувачений ОСОБА_20 , від відвідувачів кафе свідку стало відомо, що ОСОБА_21 вдарив потерпілого, якого вона потім бачила у кареті швидкої допомоги та на його обличчі було почервоніння.

Допитана в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_30 суду повідомила, що ближче до вечора, в 2019 році точної дати вона не пам`ятає, свідок перебувала з друзями в кафе «Джельсоміно», що в м. Сквира, також в кафе вона бачила потерпілого та обвинуваченого, які поводили себе тихо та спокійно. На другий день вона дізналась, що між обвинуваченим та потерпілим відбувся конфлікт, більше з приводу конфлікту їй нічого не відомо.

Допитана в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_31 суду повідомила, що в кінці квітня 2019 року їй зателефонувала ОСОБА_32 і повідомила, що її хлопець ОСОБА_19 перебуває у кафе «Джельсоміно» у м. Сквира та між ним та відвідувачами кафе відбувається конфлікт і якщо його не забрати звідти, то може бути бійка. У той день ОСОБА_17 святкував зустріч випускників. Коли свідок приїхала до кафе то побачила, що від нього їде карета швидкої. Біля кафе стояли люди, свідок запитала, що сталося і їй відповіли, що ОСОБА_17 вдарили та його забрала швидка. Свідок поїхала до лікарні, в лікарні побачила ОСОБА_17 , який був весь у крові, лікар в подальшому повідомила свідку, що ОСОБА_17 зашили губу та є також проблеми з зубами. Також свідку відомо, що тілесні ушкодження потерпілому наніс обвинувачений.

Допитана в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_33 суду повідомила, що 29.04.2019 року, близько 23 години, вона разом зі своїм хлопцем ОСОБА_34 та другом ОСОБА_35 перебували у кафе «Джельсоміно», сиділи на літній терасі. Всі разом вони піднялись в приміщення кафе на другий поверх для того, щоб замовити каву. В приміщенні кафе свідок зустріла свою подругу ОСОБА_36 , яка повідомила, що до неї чіплявся ОСОБА_19 , який був у стані алкогольного сп`яніння. Свідок зателефонувала ОСОБА_37 і повідомила, що її хлопець ОСОБА_17 в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_17 стояв між двома столами, що на літній терасі, поводив себе неадекватно та виражався в сторону свідка нецензурною лайкою. На що, хлопці за сусіднім столом зробили ОСОБА_17 зауваження, що так до дівчини говорити не можна. ОСОБА_17 почав забирати кепку у ОСОБА_11 та наніс удар ногою по нозі ОСОБА_22 , між хлопцями розпочалася штовханина. Свідок знову зателефонувала дівчині ОСОБА_27 ОСОБА_37 і повідомила, що може бути бійка, що її хлопець вчиняє конфлікт з іншими людьми, поводить себе агресивно та попросила її забрати ОСОБА_17 з кафе, остання відмовилась це робити. В цей же час, конфлікт між хлопцями не припинявся, відбувалась штовханина, в ході якої потерпілий провокував обвинуваченого на бійку. Черговий раз ОСОБА_19 штовхнув ОСОБА_23 , останній не витримав та наніс кулаком удар потерпілому в обличчя, від удару останній упав на землю та свідок бачила кров у потерпілого на обличчі. Після конфлікту приїхала швидка та забрала потерпілого.

Допитана в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_38 суду повідомила, що 29 квітня 2019 року приблизно в 23 годині перебувала у кафе «Джельсоміно» в м. Сквира та зустріла там свого знайомого ОСОБА_39 , який почав до неї чіплятися і в цей час до них підійшла ОСОБА_40 , в подальшому свідок і ОСОБА_41 з кафе вийшли на вулицю, на вулицю вийшов і ОСОБА_17 та почав пропонувати свідку поспілкуватися. В цей час ОСОБА_41 зателефонувала дівчині ОСОБА_42 та запропонувала забрати ОСОБА_17 з кафе, оскільки останній був в сильному стані алкогольного сп`яніння. Конфлікту між потерпілим та обвинуваченим свідок не бачила, а бачила тільки, що ОСОБА_17 лежав на підлозі.

З Протоколу огляду місця події від 15.12.2019 року та ОСОБА_43 таблиці до Протоколу огляду місця події від 15.12.2019 року (том 1 а. провадження 20-26) вбачається, що проведеним оглядом встановлено, що ділянка місцевості являє собою літню терасу кафе «Джельсоміно» за адресою: Київська область, м Сквира, вул. Соборна, 2.

З Протоколу проведення слідчого експерименту від 03.01.2020 року та додатку до Протоколу у вигляді диску (том 1 а. провадження 142 - 144) за участю свідка ОСОБА_16 вбачається, що слідчим експериментом встановлено: 29.04.2019 року близько 21 години ОСОБА_16 разом зі своїми друзями ОСОБА_26 та ОСОБА_15 перебував у кафе «Джельсоміно» за адресою: Київська область, м Сквира, вул. Соборна, 2. Вони втрьох сиділи на літній терасі за столиком, пили чай. За сусіднім столиком сиділи троє дівчат, ОСОБА_16 їх не знає. До дівчат підійшов хлопець, як тепер відомо ОСОБА_19 . ОСОБА_19 був у стані алкогольного сп`яніння, це було зрозуміло по його ході та мові. ОСОБА_19 почав ображати одну з дівчат, кого саме ОСОБА_16 не відомо. У захист дівчини останній сказав ОСОБА_44 , щоб він підбирав слова. Після цього ОСОБА_9 підійшов до столику, де сиділи хлопці та запитав хто йому зробив зауваження. ОСОБА_16 сказав, що зауваження зробив він. ОСОБА_19 подивився на нього та почав просити у ОСОБА_23 кепку. ОСОБА_45 відмовив йому. Після цього ОСОБА_19 намагався зняти з голови ОСОБА_23 кепку. У відповідь ОСОБА_45 попросив його відійти. ОСОБА_46 знову почав просити у нього кепку, ОСОБА_45 почав від нього відходити. ОСОБА_19 підійшов та відпихнув його долонями. ОСОБА_45 не наносив ударів у відповідь. Тоді ОСОБА_19 підійшов ближче до ОСОБА_23 та знову штовхнув його долонями у грудну клітку. ОСОБА_45 знов не відреагував та відійшов переговорити по телефону. У цей момент ОСОБА_16 та ОСОБА_15 стояли поруч з ними та декілька разів просили припинити цей конфлікт. Коли ОСОБА_45 повернувся до нього знову підійшов ОСОБА_19 та вже не просто штовхнув його долонями, а наніс один удар кулаком правої руки в область грудної клітки. У відповідь ОСОБА_45 наніс йому один удар кулаком правої руки в область щелепи зліва. У руках ОСОБА_23 сторонніх предметів не було. Від удару ОСОБА_19 впав на землю на спину, чи вдарявся він у цей момент головою ОСОБА_16 не бачив. Від удару ОСОБА_19 втратив свідомість. Без свідомості він був близько однієї хвилини. Його почали приводити до тями, хто саме не відомо і в цей момент ОСОБА_16 зайшов до приміщення кафе, щоб взяти собі каву. Коли він вийшов з приміщення, то ОСОБА_9 вже забрала швидка допомога, а ОСОБА_45 та ОСОБА_47 чекали на ОСОБА_16 на вулиці. Після цього хлопці пішли по домівках. Після конфлікту ОСОБА_45 на самопочуття не скаржився, лише вказав, що у нього болить рука, якою він вдарив ОСОБА_9 .

З Протоколу проведення слідчого експерименту від 03.01.2020 року та додатку до Протоколу у вигляді диску (том 1 а. провадження 147 - 151) за участю свідка ОСОБА_15 вбачається, що слідчим експериментом встановлено: 29.04.2019 року близько 23 години ОСОБА_15 разом зі своїми друзями ОСОБА_26 та ОСОБА_16 перебували у кафе «Джельсоміно» за адресою: Київська область, м. Сквира, вул.. Соборна, 2. Вони втрьох сиділи на літній терасі за столиком, пили чай. До літньої тераси прийшов наглядно знайомий хлопець, як тепер відомо ОСОБА_19 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, це було зрозуміло по його ході та мові. ОСОБА_19 почав ображати одну з дівчат, а саме ОСОБА_48 , яка була на літній терасі. У захист дівчини ОСОБА_49 сказав ОСОБА_50 , щоб він підбирав слова. Після цього ОСОБА_19 підійшов до столику де сиділи хлопці та запитав хто йому зробив зауваження. ОСОБА_49 сказав, що зауваження зробив він. ОСОБА_19 подивився на ОСОБА_51 та почав просити у ОСОБА_23 кепку, останній відмовив йому. Після цього ОСОБА_19 намагався зняти з голови ОСОБА_23 кепку. У відповідь ОСОБА_45 попросив його відійти. ОСОБА_19 знову почав просити у нього кепку та штовхнув долонями у груди, ОСОБА_45 у відповідь наніс йому один удар кулаком правої руки в обличча. ОСОБА_19 знову підійшов та наніс удар в область ребер ОСОБА_52 , який у відповідь знову наніс один удар кулаком в область обличчя ОСОБА_53 . Тоді ОСОБА_19 втретє підійшов до ОСОБА_23 та знову штовхнув його у грудну клітку. ОСОБА_45 знову наніс йому один удар кулаком правої руки в область щелепи зліва. У руках ОСОБА_23 сторонніх предметів не було. Від удару ОСОБА_19 впав на землю на спину, чи вдарявся він у цей момент головою ОСОБА_47 не бачив. Від удару ОСОБА_19 втратив свідомість. Без свідомості він був близько хвилини. Його почали приводити до тями, хто саме не відомо, і в цей момент ОСОБА_15 зайшов до приміщення кафе. Коли він вийшов з приміщення, то ОСОБА_9 вже забрала швидка.

З дослідженого в судовому засіданні Протоколу проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_9 від 10.06.2019 року (том 1 а. провадження 38 - 42) та Диску вищевказаного слідчого експерименту (том 1 а. провадження 43) вбачається, що потерпілий підтвердив обставини, які відбувались 29.04.2019 року та повідомив, що обвинувачений наніс йому 2 удари кулаком по обличчю.

З Висновку судово - медичної експертизи ( ОСОБА_54 ) від 27.08.2019 року № 66/Д, яку було досліджено в судовому засіданні (том 1 а. провадження 82-83) вбачається, що:

1.При вивченні медичних документів на ім`я ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 виявлено пошкодження: забій м`яких тканин обличчя зліва, гематома обох повік лівого ока, субконьюктивальний крововилив в ліве око, рана верхньої та нижньої губи, струс головного мозку, переломи стінок лівої верхньощелепної пазухи, нижнє орбітального краю і скулової дуги зліва, гемосінусіт зліва. Описані вище тілесні пошкодження утворилися від дії тупих предметів можливо в час та за обставини указаних в ухвалі суду і відноситься до категорії тілесних пошкоджень середньої важкості як викликавши розлад здоров`я більш 21 дня.

2.На тілі виявлено не менше двох точок прикладання сили.

3.Дані тілесні пошкодження могли утворитися за обставин, на які вказує потерпілий у допиті від 03.06.2019 року.

З Висновку комісійно судово медичної експертизи відносно ОСОБА_9 (комісія у складі: ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 ) № 146/К від 06.11.2019 року, яку було досліджено в судовому засіданні (том 1 а. провадження 102 - 127) вбачається, що:

Вивчивши та проаналізувавши надані для проведення експертизи матеріалів, у відповідності до питань, що поставлені на вирішення, комісія експертів приходить до підсумків:

1,2. Згідно даним наданої медичної документації на ім`я гр. ОСОБА_9 , 1997 р.н., у нього мали місце такі тілесні ушкодження: множинні переломи кісток лицевого скелету з переломами стінок лівої верхньощелепної пазухи, нижньоорбітального краю і скулової дуги зліва, гемосинусит зліва, гематоми повік і субконк`юктивальний крововилив лівого ока, забиті рани губ. Всі ці ушкодження виникли від дії (дій) тупого (тупих) предмета (предметів) і згідно «Правил судово медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року, в комплексі, за критерієм тривалості розладу здоров`я, відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як такі, що не є небезпечними для життя, але для лікування яких потрібний строк, більший за 21 день.

3.Приймаючи до уваги характер тілесних ушкоджень та їх локалізацію, комісія вважає, що для їх спричинення необхідно не менше 2 х травматичних впливів (ударів) тупим (тупими) предметом (предметами), тобто не менше 2 х точок прикладання сили.

4.Тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_9 , могли бути заподіяні за обставин, зазначених у протоколі його допиту 03.06.2019 року, та у слідчому експерименті за його участю від 10.06.2019 року.

Таким чином, на підставі вказаних доказів, які у суду не викликають сумніву, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, враховуючи обставини вчиненого діяння, суд вважає правильною кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 122 КК України, а саме умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Суд обираючи покарання, керуючись нормами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно до вимог ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнає його щире каяття, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому відповідно до вимог ст. 67 КК України судом не встановлено.

Суд, вважає за необхідне звернути увагу, що в судовому засіданні, після дослідження доказів, було встановлено, що обвинувачений наніс потерпілому не менше двох ударів кулаком в щелепу, а також у суду не виникло сумнівів в Висновках експертів щодо необхідності не менше 2 х травматичних впливів (ударів) тупим (тупими) предметом (предметами), тобто не менше 2 х точок прикладання сили.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

З Досудової доповіді складеної ОСОБА_58 з питань соціальної роботи із суб`єктами пробації Сквирського районного відділу Державної установи «Центр пробації» в м. Київ та Київській області ОСОБА_59 відносно ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вбачається, що ОСОБА_20 користується авторитетом серед однолітків, позитивно сприймає оточуючих, із старшими ввічливий, не конфліктний, наркотичних речовин та алкогольних напоїв не вживає, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває. Неповнолітній проживає в повноцінній родині, де мамо і тато займаються вихованням дітей, створюючи для цього сприятливі умови. Підліток цікавиться гандболом. Хлопець має спокійний, врівноважений характер. Під час зустрічі з представником пробації вів себе не агресивно. На початок зустрічі ніяковів, на поставлені запитання відповідав не чітко, але згодом відкрився розуміючи ступень своєї відповідальності. До вчинення правопорушень ставиться негативно, визнає свою вину, усвідомлюючи наслідки скоєного.

Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також низький рівень ймовірності вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. На думку органу пробації перевиховання підлітка можливе без ізоляції від суспільства, завдяки здійсненню нагляду та застосуванню соціально виховних заходів, а також проходження пробаційної програми, що необхідно для виправлення та запобігання вчиненню ним повторних кримінальних правопорушень.

У разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробування, орган пробації, вважає доцільним покладання на правопорушника таких обов`язків:

З`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

Повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

Виконувати заходи передбачені пробаційною програмою (том 2 а. провадження 133-136).

Відповідно до вимог ст. 50 КК України Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Статтею 104 КК України передбачено, що звільнення від відбування покарання з випробуванням застосовується до неповнолітніх відповідно до статей 75-78 цього Кодексу, з урахуванням положень, передбачених цією статтею. Звільнення від відбування покарання з випробуванням може бути застосоване до неповнолітнього лише у разі його засудження до арешту або позбавлення волі. Іспитовий строк установлюється тривалістю від одного до двох років. У разі звільнення неповнолітнього від відбування покарання з випробуванням суд може покласти на окрему особу, за її згодою або на її прохання, обов`язок щодо нагляду за засудженим та проведення з ним виховної роботи.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_11 суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, якій відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, характеристику особистості обвинуваченого, те що він щиро розкаюється, вину визнав в повному обсязі, по місцю проживання та навчання характеризується позитивно, не судимий, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, офіційно працює, а також суд враховує Досудову доповідь органу пробації та думку потерпілого щодо не застосування до обвинуваченого реальної міри покарання, а тому суд приходить до переконання, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, призначивши покарання в межах санкції ч.1 ст. 122 КК України та застосувати вимоги ст. 75,104 КК України.

Пленум Верховного Суду України неодноразово звертав увагу на те, що якщо виправлення і перевиховання підсудного можливе без ізоляції від суспільства, то судам не слід направляти таких осіб в місця позбавлення волі.

Одночасно суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_11 обов`язки передбачені п. п. 1,2 ч. 1 ст.76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, а також обов`язок, передбачений п. 4 ч. 3 ст. 76 КК України виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

При обранні форми реалізації кримінальної відповідальності суд у визначених законом межах наділений правом вибору не лише виду та розміру покарання, а й порядку його відбування. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК, відповідно до якої якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Такої правової позиції дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду в Постанові від 02 листопада 2021 року у Справі № 644/5082/20 Провадження № 51-2647 км 21.

Твердження представника потерпілого про те, що у обвинуваченого відсутнє щире каяття на увагу суду не заслуговує, оскільки в судовому засіданні обвинувачений декілька разів просив вибачення у потерпілого, який ці вибачення приймав, також обвинувачений вказував, що не треба було наносити потерпілому ушкодження, а також потерпілому під час досудового розслідуванні і в подальшому пропонувалось грошові кошти на лікування, а тому суд вважає, що своїми діями обвинувачений довів суду своє щире каяття у вчинених ним діяннях.

Також на увагу суду не заслуговує і клопотання сторони захисту про застосування до обвинуваченого вимог ст. 69 КК України, оскільки з підстав зазначених вище суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого вимоги ст. ст. 75,76,104 КК України, що буде також відповідати вимогам ст. 50 КК України, а саме меті покарання.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався та до вступу вироку в силу суд не вбачає підстав для обрання запобіжного заходу.

Речові докази у справі відсутні.

До канцелярії Сквирського районного суду Київської області надійшла заява потерпілого ОСОБА_9 в особі представника ОСОБА_10 про стягнення процесуальних витрат.

В обгрунтування своєї заяви потерпілий та його представник посилаються на те, що розмір витрат на правничу допомогу, наданої адвокатами Об`єднання Клієнту, та витрат на прибуття представника потерпілого для участі в призначених судом судових засіданнях згідно Договору № 97/КП від 22.08.2019року за період з 22.08.2019 року по 26.11.2021 року, складають 36 550, 00 грн. та 6 800 грн. Такі розміри визначені умовами Договору № 97/КП від 22.08.2019 року, додатком № 1 до вищевказаного Договору, розрахунком та актом від 26.11.2021 року.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 та його захисник ОСОБА_13 заперечували проти задоволення заяви про стягнення процесуальних витрат в частині суми стягнення процесуальних витрат.

В подальшому, в судовому засіданні 16.03.2023 року потерпілий та його представник дійшли згоди з обвинуваченим та його захисником про стягнення з ОСОБА_11 на користь потерпілого ОСОБА_9 витрати на правничу допомогу в розмірі 20 000 грн. та витрати на прибуття представника потерпілого адвоката ОСОБА_10 для участі в призначених судом судових засіданнях в розмірі 6 000 грн.

Інші учасники судового процесу проти задоволення заяви потерпілого про стягнення процесуальних витрат в сумі 20 000 грн. та 6 000 грн. не заперечували.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, вважає, що заява потерпілого про стягнення процесуальних витрат підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 118 КПК України процесуальні витрати складаються із: витрат на правову допомогу; витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження; витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів; витрат, пов`язаних із зберіганням і пересиланням речей і документів, виготовленням дублікатів і копій документів.

Частиною 2 ст. 120 КПК України передбачено, що витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 121 КПК України витрати, пов`язані із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження це витрати, серед іншого, представника потерпілого пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту.

Судом встановлено, що адвокатське об`єднання «Компаньйон та партнери» в особі керуючого партнера ОСОБА_10 та ОСОБА_9 уклали Договір № 97/КП від 22.08.2019 року про надання правової допомоги (том 2 а.с. 113). Вартість послуг Об`єднання визначена в Додатку до Договору про надання правничої допомоги № 97/КП від 22.08.2019 року (том 2 а. с.114).

Частиною 6 ст. 368 КПК України передбачено, що обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Постановою Верховного Суду в складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду від 05 серпня 2020 року у справі № 753/10 028/18, провадження № 51 121121 км 20 встановлено, як визначено у ст. 2 КПК, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень частин 13 ст. 22 КПК кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання сторонами їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, встановленими цим Кодексом, і вони мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав. Натомість суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Суд касаційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що у випадку вирішення питання щодо процесуальних витрат суд має чітко дотримуватись вимог глави 8 КПК, яка регламентує поняття процесуальних витрат у кримінальному процесі, їх види та порядок відшкодування.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК розмір процесуальних витрат, належить до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Правовою підставою відшкодування витрат на правову допомогу є договір, укладений між потерпілим та адвокатом-представником, а також документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, для визначення розміру процесуальних витрат на правову допомогу, що підлягають відшкодуванню, крім договору про надання правової допомоги, особа має надати і оригінали документів, які підтверджують ці витрати, а також процесуально підтвердити надання правових послуг (складений процесуальний документ, вчинена процесуальна дія (участь у слідчих (розшукових) діях чи ознайомлення із процесуальними документами тощо)).

До заяви про стягнення процесуальних витрат додано Розрахунок витрат на правничу допомогу на підставі Договору № 97/КП від 22.08.2019 року (том 3 а. провадження 51), Акт про надання правничої допомоги від 26.11.2021 року (том 3 а. провадження 52), Меморіальний ордер від 23 серпня 2019 року на суму 5 000 грн. (том 3 а. провадження 53).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Частиною 1 ст. 126 КПК України передбачено, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

За таких обставин та на підставі вимог Глави 8 КПК України та ст. 59 Конституції України суд вважає за необхідне задовольнити заяву потерпілого та його представника про стягнення процесуальних витрат в розмірі погодженому потерпілим та обвинуваченим в судовому засіданні 16.03.2023 року.

В судовому засіданні представник обвинуваченого ОСОБА_10 відмовився від цивільного позову ОСОБА_9 до ОСОБА_60 , ОСОБА_12 про відшкодування шкоди заподіяної злочином.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12,50, 65,66,67,75,76,104, 122 КК України, ст. 59 Конституції України, ст.ст. 2, 22, 91,100,118,120, 121,124, 368, 369,370, 373,374,376 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_11 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України і призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі.

Застосувати до ОСОБА_11 вимоги ст.ст. 75, 104 КК України і звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.

Відповідно до п. п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_11 обов`язки:

Періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, а також п. 4 ч. 3 ст. 76 КК України виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Заяву ОСОБА_9 в особі представника ОСОБА_10 про стягнення процесуальних витрат задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_9 витрати на правничу допомогу в розмірі 20 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_9 витрати на прибуття представника потерпілого адвоката ОСОБА_10 для участі в призначених судом судових засіданнях в розмірі 6 000 грн.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_60 , ОСОБА_12 про відшкодування шкоди заподіяної злочином залишити без розгляду.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суд через Сквирський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам справи.

Суддя ОСОБА_1