ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/501/23 Провадження 1-кс/636/129/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2023 місто Чугуїв

слідчий суддя Чугуївського міського суду Харківської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

за участю власників майна ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

за участю представника власника майна - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Чугуєві клопотання прокурора про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000131 від 02.02.2023 за ч. 1 ст. 246 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Прокурор Чугуївської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна кримінальному провадженні № 0000131 від 02.02.2023 за ч. 1 ст. 246 КК України.

В обґрунтування зазначив, що Чугуївською окружною прокуратурою Харківської області здійснюється процесуальне керівництво по кримінальному провадженні № 0000131 від 02 лютого 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України - незаконна порубка дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев або чагарників, що заподіяли істотну шкоду.

01.02.2023 до Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що за адресою: Харківська обл., Чугуївський район, с. Осиковий Гай, автодорога Київ - Харків - Довжанський траса Е40 (геолокація 49.788429, 36.772201) виявлений автомобіль марки «Камаз 5320» д.н.з. НОМЕР_1 , з причепом ГКБ 8352 д.н.з. НОМЕР_2 , всередині якого знаходиться деревина листяних порід різної форми та різного розміру.

Так, 01.02.2023 у ході проведення огляду місця події в період часу з 16 години 59 хвилин до 17 години 35 хвилин за адресою: Харківська область, Чугуївський район, автодорога Київ Харків Довжанський поблизу с. Осиковий Гай (геолокація 49.788429, 36.772201) траса Е40, відкрита ділянка місцевості, у присутності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено: автомобіль марки «Камаз 5320», д.н.з. НОМЕР_1 , всередині якого знаходиться деревина листяних порід різного розміру та форми, причіп ГКБ 8352 д.н.з. НОМЕР_2 , який відповідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_4 . Автомобіль, з причепом були транспортовані та поміщені на майданчик тимчасового тримання Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області. На відстані приблизно 10 м від автомобілю виявлено 2 бензопили марки «STIHL MS392» власником якої є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; марки «STIHL MS-180», власником якої є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які були вилучені та опечатані бирками з відповідними написами та підписами учасників слідчої дії.

Огляд місця події (обшук) проводив слідчий СВ Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_8 .

Прокурор в клопотанні вказував, що відповідно до ст. 170 КПК України є достатні підстави вважати, що майно, а саме: деревина листяних порід, автомобіль марки «Камаз 5320», д.н.з. НОМЕР_1 , з причепом ГКБ 8352 д.н.з. НОМЕР_2 , дві бензопили марки «STIHL MS392», «STIHL MS-180», вилучені під час огляду місця події (фактичного обшуку), мають значення до вчинення кримінального правопорушення. Окрім цього, на вказаних предметах могли зберегтись сліди вчинення кримінального правопорушення та без застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, майно та предмети можуть бути приховані, пошкоджені, зіпсовані, знищені або перетворені, а також знищено інформацію, що зберіглась на вилучених предметах, зокрема особою, що можливо причетна до вчинення даного кримінального правопорушення.

Також прокурор вказував, що необхідність застосування арешту полягає у можливості застосування майна, як доказу у кримінальному провадженні, зокрема для подальшого детального дослідження та призначення відповідних експертиз.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, вказував, що вилучена деревина, автомобіль з причепом та бензопили визнані речовим доказом у провадженні, слідчий має намір призначати у провадженні низку експертиз, в ході проведення яких вказане майно також можливо буде предметом дослідження. В зв`язку із чим просив слідчого суддю клопотання задовольнити та накласти арешт на вилучене майно саме з метою запобігання його знищення, пошкодження чи відчуження та з метою забезпечення збереження речових доказів.

Представник власника майна ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_7 проти задоволення клопотання прокурора заперечував, надавши до суду письмові заперечення.

Так, адвокат ОСОБА_7 в письмових запереченнях вказував, що в клопотанні прокурора про арешт майна жодним чином не вказано сукупність яких саме підстав чи розумних підозр дають право вважати, що вилучене майно може бути доказом в кримінальному провадженні, майно, про арешт якого заявлене клопотання не відповідає ознакам вказаним у ч.1 ст.98 КПК України, в зв`язку із чим відсутні підстави для його арешту. Також представник власника майна вказував у письмових запереченнях на ті обставини, що прокурором в клопотанні не доведено наявність обставин, передбачених в ч.11 ст. 170 КПК України, відповідно до якої заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

На судовому засіданні адвокат доводи, викладені в письмових запереченнях, підтримав та, просив суд відмовити в задоволенні клопотання прокурора. При цьому у випадку, якщо суд дійде до висновку про необхідність таке клопотання прокурора задовольнити, просив суд передати вилучені у його довірителя автомобіль з причепом передати останньому на відповідальне зберігання.

Власник майна ОСОБА_4 на судовому засіданні підтримав позицію свого представника та просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора.

Власники майна ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 також заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Слідчий суддя, дослідивши надані матеріали, встановив наступне.

Згідно положень ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 у справі "Смирнов проти Росії" було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Також, у рішенні Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України" судом наголошено на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див.також рішення у справі "Іатрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див.рішення у справі "Лемуан проти Франції", від 22 вересня 1994 року та "Кушоглу проти Болгарії" від 10 травня 2007 року).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (Рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льон рот проти Швеції"). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див. Рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства").

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до положень ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до п.п. 1,3 ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів провадження вбачається, що слідчим відділом СВ Чугуївського РУП внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 лютого 2023 року за №0000131 за попередньою кваліфікацією ч.1 ст.246 КК України.

Так, 01.02.2023 у ході проведення огляду місця події в період часу з 16 години 59 хвилин до 17 години 35 хвилин за адресою: Харківська область, Чугуївський район, автодорога Київ - Харків - Довжанський поблизу с. Осиковий Гай (геолокація 49.788429, 36.772201) траса Е40, відкрита ділянка місцевості, у присутності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено: автомобіль марки «Камаз 5320», д.н.з. НОМЕР_1 , всередині якого знаходиться деревина листяних порід різного розміру та форми, причіп ГКБ 8352 д.н.з. НОМЕР_2 , який відповідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_4 . Автомобіль, з причепом були транспортовані та поміщені на майданчик тимчасового тримання Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області. На відстані приблизно 10 м від автомобілю виявлено 2 бензопили марки «STIHL MS392» власником якої є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; марки «STIHL MS-180», власником якої є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які були вилучені та опечатані бирками з відповідними написами та підписами учасників слідчої дії.

Вилучене в ході огляду майно - автомобіль марки «Камаз 5320», д.н.з. НОМЕР_1 , всередині якого знаходиться деревина листяних порід різного розміру та форми, причіп ГКБ 8352 д.н.з. НОМЕР_2 , 2 бензопили марки «STIHL MS392» та марки «STIHL MS-180» постановою слідчого від 02.02.2023 визнано речовими доказами (а.с.11,12).

Автомобіль марки «Камаз 5320», д.н НОМЕР_1 та причіп ГКБ 8352 д.н.з. НОМЕР_2 , відповідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_4 (а.с. 27).

За ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

За п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, зокрема: заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Як вбачається з клопотання про арешт майна, прокурором зазначено попередню кваліфікацію у даному кримінальному провадженні за ч.1 ст.246 КК України, що вбачає незаконне перевезення, зберігання або збут незаконно зрубаних дерев або чагарників, що заподіяли істотну шкоду. З метою встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, а також особи, яка може бути причетна до вчинення вказаного злочину колегія суддів зазначає, що майно, вилучене в ході огляду місця події, має значення для забезпечення цього кримінального провадження. А тому, є підстави вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Слідчий суддя зазначає, що вилучені автомобіль, деревина та бензопили, які зазначені у клопотанні прокурора, відповідають ознакам ст. 98 КПК України, як предмети, які можуть зберігати на собі сліди правопорушення та містити інші відомості, які можуть бути використані як докази факту чи обставин, що підлягають перевірці під час досудового розслідування за допомогою низки слідчих (розшукових) дій, у тому числі проведенні відповідних експертиз, з метою забезпечення доказової бази у вказаному кримінальному провадженні.

При цьому, накладення арешту на майно з підстави, передбаченої п.1 ч.2 ст. 170 КПК України, не вимагає обов`язкової наявності у кримінальному провадженні підозри чи цивільного позову. Арешт майна з вказаної підстави по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від інших правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього кодексу.

Постановою слідчого від 02.02.2023 все вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки вказане майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України та може бути використано як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, за версією органу досудового розслідування, може бути об`єктом протиправних дій, передбачених особливою частиною КК України.

Постанова слідчого про визнання речовими доказами вилучене майно на час апеляційного перегляду не скасована, що має істотне процесуальне значення.

Посилання представника власника майна на не законність вилучення належного його довірителю майна не підтверджене жодними доказами, відомості про визнання дій посадових осіб, що проводять досудове розслідування, протиправними чи оскарження прийнятих слідчим, прокурором у провадженні процесуальних рішень, слідчому суду не надані, крім того такі посилання представника власника майна не спростовують доводів клопотання прокурора, оскільки на цьому етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати вказані питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень та пред`явлення підозри. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначає лише, чи може майно бути предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, або воно набуте злочинним шляхом чи є доходом від вчиненого злочину або за рахунок доходів від вчиненого злочину та чи містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

При цьому належить врахувати, що арешт майна має тимчасовий характер в межах строку досудового розслідування, який спрямований на ефективне забезпечення його проведення у розумний строк, а межі досудового розслідування у часі чітко визначені ст.219 КПК України.

Разом з цим, слідчий суддя дійшла до висновку, що спосіб накладення арешту на вилучене майно, шляхом заборони відчуження, розпорядження автомобілем «Камаз 5320», д.н.з. НОМЕР_1 з причепом ГКБ 8352 д.н.з. НОМЕР_2 , з передачею на відповідальне зберігання власнику буде менш обтяжливим та співмірним інтересам власника майна та дотримання завдань кримінального провадження, згідно норм ст.2 КПК України

Саме такий порядок та місце зберігання вилученого майна, на переконання слідчого судді, у найбільшій мірі буде сприяти дієвості кримінального провадження, завданням досудового розслідування та захисту прав власника майна.

Разом з цим, у подальшому власник майна має право звернутися із клопотанням про скасування цього арешту і вилучене майно йому буде повернуто згідно положень ст.174 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131-132, 170-175, 309, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на виявлене та вилучене у ході проведення огляду місця події 01.02.2023 в період часу з 16 години 59 хвилин до 17 години 35 хвилин за адресою: Харківська область, Чугуївський район, автодорога Київ Харків Довжанський поблизу с. Осиковий Гай (геолокація 49.788429, 36.772201) траса Е40, відкрита ділянка місцевості, майно, а саме:

- автомобіль марки «Камаз 5320», д.н.з. НОМЕР_1 , з причіпом ГКБ 8352 д.н.з. НОМЕР_2 , які належать ОСОБА_4 , - шляхом заборони відчуження, розпорядження автомобілем та причепом, з передачею на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_4 ;

- деревина листяних порід, переважно ясень, обсягом приблизно 6 складометрів (відповідно до протоколу огляду предметів від 10.02.2023);

- бензопилу марки «STIHL MS392» власником якої є ОСОБА_6 ;

- бензопилу марки «STIHL MS-180», власником якої є ОСОБА_5 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Вирішення питання щодо визначення місця зберігання арештованого майна - деревини та бензопил, та осіб, відповідальних за його зберігання, покласти на орган досудового розслідування.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час проголошення ухвали в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1