521/893/20
1-кп/521/1000/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

ВСТУПНА ЧАСТИНА

17 лютого 2023 року Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 квітня 2022 року за номером 0003949, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Арциз Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацевлаштованного, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , в силу статті 89 КК України, не судимого, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:

11 грудня 2019 року у невстановлений час, ОСОБА_4 знаходячись за місцем проживання своєї співмешканки ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_3 , заздалегідь, знаючи про місце зберігання ювелірних виробів останньої, у нього раптово виник кримінально-протиправний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме ювелірних виробів.

Так, реалізуючи кримінально-протиправний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи за адресою проживання своєї співмешканки ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, ОСОБА_4 , перебуваючи у будинку, який розташований за вищевказаною адресою, у спальній кімнаті, скориставшись відсутністю сторонніх осіб підійшов до місця зберігання ювелірних виробів, а саме до шафи з якої дістав скриньку в якій знаходилися ювелірні вироби, такі як: золоту каблучку з ромбовидним рубіном, золоту ажурну каблучку, золоту каблучку з логотипом «Версачі» у камінцях, чоловічий золотий браслет, загальною вагою 17,80 грамів, загальною вартістю 19 829 гривень 20 копійок, які він звідти дістав, тобто заволодів і залишив квартиру.

Після чого, ОСОБА_4 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 19 829 гривень 20 копійок.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Докази на підтвердження встановлених судом обставин:

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчинені кримінального проступку визнав повністю, та пояснив, що 11 грудня 2019 року у вечірній період часу знаходячись за місцем проживання своєї співмешканки ОСОБА_5 , а саме у будинку АДРЕСА_3 , скориставшись відсутністю співмешканки, він таємно викрав ювелірні вироби останньої, а саме золоті каблучки, золотий браслет, які наступного дня здав у ломбард. Частину отриманих грошей він потратив на дитину 2016 року народження, а іншу частину на особисті потреби.

ОСОБА_4 щиро розкаявся у скоєному, про свій вчинок шкодує, в подальшому не вчинятиме нових правопорушень, просить його суворо не карати.

За згодою учасників судового провадження суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_4 кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються і на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, характеризують особу обвинуваченого та обтяжують чи пом`якшують покарання. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченим обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність його позиції, та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Потерпіла про дату, час та місце розгляду провадження сповіщена належним чином, однак до суду у призначений час не з`явилась. Відповідно до розписки ОСОБА_5 , остання претензій матеріального характеру до ОСОБА_4 немає, оскільки останній відшкодував їй завданий збиток у повному обсязі.

Суд ухвалює вирок без дослідження будь-яких доказів обставин передбачених п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 91 КПК України.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставинами які пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає - щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом під час судового розгляду не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого злочину, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так при призначенні покарання, суд враховує, що скоєне обвинуваченим ОСОБА_4 кримінальне правопорушення є проступком.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 та встановлюючи ступінь його вини у вказаному правопорушенні, суд дає оцінку не окремому вчинку обвинуваченого, а і його особистості, наскільки вона проявилася у злочинних діях, наскільки вона має нахили до скоєння правопорушень.

Даючи оцінку особистості обвинуваченого, судом встановлено, що ОСОБА_4 має середньо освіту, на даний період часу сім`ї немає, має неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мешкає з його колишньою дружиною, зі слів обвинуваченого він працює без офіційного працевлаштування більше двох років на станції технічного обслуговування. В 2008 році був засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, до трьох років позбавлення волі, звільнений в квітня 2010 року, тобто в силу статті 89 КК України, раніше не судимого. Відомостей про притягнення обвинуваченого до адміністративної відповідальності, під час судового розгляду прокурором не надано. На обліку в лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Суд вважає, що обставини встановлені під час судового розгляду, спосіб і обстановка вчинення злочину, нерозумінням наслідків, які можуть виникнути в результаті вчинення вищезазначених дій, на думку суду привели обвинуваченого до скоєння злочину.

З урахуванням викладених обставин, суд вважає, що встановлені під час судового розгляду обставини свідчать, що ОСОБА_4 не схильний до системного вчинення правопорушень.

При визначенні частини статті Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_4 , суд враховує те, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII (далі Закон № 2617-VIII), що набирав чинності з 01 липня 2020 року, до абз. 2 ч. 1 ст. 185 КК були внесені зміни, та кримінальна відповідальність за цією нормою частково пом`якшена, а частково посилена, оскільки вилучене покарання у виді позбавлення волі та додане покарання у виді обмеження волі, але разом з цим підвищений розмір штрафу.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Відповідно до ч. 3 ст. 5 КК, закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Отже, з урахуванням того, що Закон №2617-VIII частково пом`якшує, а частково посилює кримінальну відповідальність за ч. 1 ст. 185 КК, а також того, що кримінальне правопорушення за ч. 1 ст.185 КК було вчинене ОСОБА_4 до набрання вказаним законом чинності, виходячи зі змісту ч. 2 ст. 4, ч. 3 ст. 5 КК, суд вважає за необхідне при ухваленні вироку відносно ОСОБА_4 керуватися положеннями ч. 1 ст. 185 КК в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за викрадення чужого майна» від 04 червня 2009 року №1449-VI (далі Закон №1449-VI), чинної на час вчинення ОСОБА_4 кримінального проступку, з урахуванням змін, внесених Законом №2617-VIII, тільки в частині пом`якшення кримінальної відповідальності.

При призначенні покарання суд бере до уваги виступ прокурора у судових дебатах щодо покарання яке необхідно призначити обвинуваченому, позицію обвинуваченого, який розкаявся, обставини які пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання тому приходить до висновку, що необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових злочинів, повинно бути призначено покарання у межах, встановленої у санкції статі у виді штрафу. Суд вважає, що штраф в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України в редакції Закону № № 1449-VI від 04 червня 2009 року, забезпечить мету покарання та буде відповідати, особистості обвинуваченого і обставинам правопорушення.

Призначення вказаного покарання, буде відповідати загальним засадам кримінальних проваджень, тяжкості скоєного, обставинам правопорушень, особі обвинуваченого, а також не тільки меті покарання передбаченого ст. 50 КК України, а й меті правосуддя, невід`ємною частиною якого є справедливість та верховенство права.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд:

Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили суд вважає за необхідне не обирати, оскільки особистість обвинуваченого свідчить про відсутність будь-якої необхідності у застосуванні будь-якого запобіжного заходу. Окрім того, прокурор не ставив на розгляд суду питання щодо запобіжного заходу.

Жодних цивільно-правових вимог у вказаному кримінальному провадженні не має.

Судові витрати на проведення судових експертиз та залучення експерта відсутні.

Керуючись вимогами ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд -

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України (в редакції Закону № № 1449-VI від 04 червня 2009 року) та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

До набрання вироком суду законної сили будь-який запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1