КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 05 липня 2021 року щодо ОСОБА_9 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_10 ,

захисника ОСОБА_11 ,

в с т а н о в и л а :

Вироком Голосіївського районного суду міста Києва від 05 липня 2021 року

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,

визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України та призначено покарання у виді 12 років позбавленні волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_9 постановлено обраховувати, починаючи з 05 липня 2021 року.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу обвинуваченій ОСОБА_9 залишено без змін - тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор».

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання ОСОБА_9 зараховано попереднє ув`язнення, починаючи з 06 грудня 2016 року (день фактичного затримання) до 04 липня 2021 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (в ред. Закону України №838-VIII).

Згідно з вироком суду ОСОБА_9 , будучи в повній мірі здатна вірно орієнтуватися в оточуючому середовищі, осмислювати свою поведінку, керувати нею та передбачати її наслідки, маючи малолітнього сина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , приблизно о 21:55 год. 24 листопада 2016 року, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, припускаючи та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, у вигляді смерті останнього, свідомо, умисно залишила малолітнього сина ОСОБА_12 без нагляду дорослих, зачиненим у кімнаті за адресою: АДРЕСА_2 за відсутності продуктів харчування та води в достатній кількості, після чого залишила квартиру на одинадцять (11) діб, а саме до 23:40 год. 05 грудня 2016 року, що призвело до смерті малолітнього ОСОБА_12 , яка настала в проміжок часу 24 годин 03 грудня 2016 року від тривалого перебування в несприятливих умовах з голодуванням, та призвело до розвитку синдрому поліорганної недостатності.

На вказаний вирок були подані апеляційні скарги обвинуваченою ОСОБА_9 та її захисниками - ОСОБА_13 і ОСОБА_8 .

До початку апеляційного розгляду обвинувачена ОСОБА_9 просила залишити без розгляду її апеляційну скаргу та апеляційну скаргу захисника ОСОБА_13 , частково підтримала апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 та просила її розглянути в частині, що стосується зарахування строку її попереднього ув`язнення.

З урахуванням заяви ОСОБА_9 про відмову від своєї апеляційної скарги та апеляційної скарги захисника ОСОБА_13 , колегія суддів розглядає апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 .

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить скасувати вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 05 липня 2021 року, ухвалити новий вирок, яким виправдати ОСОБА_9 за п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що вина ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України не доведена.

Окрім того, апелянт зазначає, що при визначенні початку строку відбування покарання ОСОБА_9 потрібно було виходити від дати затримання, тобто 06 грудня 2016 року, а перерахунок строку попереднього ув`язнення рахувати не по 04 липня 2021 року, включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а до дня набрання вироком законної сили.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, яка підтримала апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в частині перерахунку строку попереднього ув`язнення, прокурора, яка не заперечувала проти задоволення апеляційної скарги захисника в частині перерахунку строку попереднього ув`язнення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

Вирок суду першої інстанції в частині доведеності вини ОСОБА_9 та кваліфікації її дій за вчинення злочину, передбаченого п. 2 ч. 2 ст.115 КК України, учасниками судового розгляду на момент постановлення рішення апеляційним судом, не оспорюється, а тому в цій частині не переглядається.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника в частині зарахування до строку покарання, призначеного ОСОБА_9 попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з моменту затримання до моменту вступу вироку в законну силу, то вони, на думку колегії суддів, є обґрунтованими.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції, зараховуючи ОСОБА_9 відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання попереднє ув`язнення, починаючи з моменту затримання 06 грудня 2016 року по день постановлення вироку 04 липня 2021 року, з якого починається відлік строку покарання, та водночас, залишивши без змін запобіжний захід у виді тримання під вартою, допустився помилки.

Так, з урахуванням часу вчинення ОСОБА_9 злочину попереднє ув`язнення має зараховуватись відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26 листопада 2015 року) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У такому співвідношенні вироком суду попереднє ув`язнення до строку покарання було зараховано з моменту затримання обвинуваченої 06 грудня 2016 року по день постановлення вироку 04 липня 2021 року.

Водночас, суд залишив без змін запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_9 в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» до вступу вироку в законну силу.

Отже, дія запобіжного заходу ОСОБА_9 у виді тримання під вартою продовжена після 04 липня 2021 року та обвинувачена утримуєтьсяв установі попереднього ув`язнення.

У строк попереднього ув`язнення включається, зокрема, перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що до строку покарання ОСОБА_9 необхідно зарахувати попереднє ув`язнення з моменту її затримання по день вступу вироку суду в закону силу, відтак судове рішення слід змінити в частині застосування вимог ч.5 ст. 72 КК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 05 липня 2021 року щодо ОСОБА_9 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України, - змінити в частині зарахування строку попереднього ув`язнення.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26 листопада 2015 року) зарахувати ОСОБА_9 до строку покарання попереднє ув`язнення в період з 06 грудня 2016 року по 05 грудня 2022 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченою, яка тримається під вартою, в той же строк з дня вручення копії судового рішення.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_17 ОСОБА_18

Справа №752/6884/17

Провадження №11-кп/824/1271/2022

Головуючий у І інстанції ОСОБА_16

Доповідач ОСОБА_1