Справа № 340/13/19
Провадження № 1-кп/346/58/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2023 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Коломия обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000102 від 15 червня 2016 року, про обвинувачення :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Торговиця Городенківського району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з вищою освітою, працюючого начальником відділу освіти Верховинської районної державної адміністрації, згідно ст. 89 КК України раніше не судимого,

- у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 ч. 2, КК України,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні суду перебуває вказане кримінальне провадження.

27 травня 2022 року захисник ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності та закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності.

Клопотання мотивує тим, що кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 382 КК України у вчиненні якого обвинувачують ОСОБА_7 відноситься до нетяжкого злочину, та враховуючи, що досудове розслідування розпочато 15 червня 2016 року, то строк протягом якого його може бути притягнуто до кримінальної відповідальності минув і він не ухилявся від слідства та суду, нового злочину не вчиняв.

В судовому засіданні обвинувачений та захисник заявлене клопотання підтримали.

Прокурор в судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечив, вказавши що оскільки злочин у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 є триваючим і на даний час строки притягнення його до відповідальності не минули.

Потерпілі в судове засідання не з`явилися.

Суд заслухавши думку учасників справи, вивчивши матеріали кримінального провадження суд дійшов наступних висновків.

Частиною 1 ст. 285 КПК України, передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках передбачених КК України. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК України, здійснюється виключно судом.

Так, згідно обвинувального акту ОСОБА_7 , будучи службовою особа вчинив умисні дії, що виразилися в невиконанні рішення суду, що набрало законної сили, тобто вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.

Згідно ст. 12 КК України та виходячи із санкцій ч. 2 ст. 382 КК України діяння в якому обвинувачується ОСОБА_7 внаслідок тяжкості покарання, яке передбачено за нього, відносяться до нетяжких злочинів.

У відповідності до вимог п. 3 ч.1 ст. 49 КК України особа, звільняється від кримінальної відповідальності у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини, якщо з дня вчинення минуло п`ять років.

З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_7 висунуте обвинувачення у злочині, який є триваючим, тобто вчинення дій, поєднаних з наступним тривалим невиконанням обов`язків, покладених законом під загрозою кримінального переслідування, у зв`язку з чим початковим моментом перебігу строків давності притягнення до кримінальної відповідальності необхідно вважати припинення злочинного стану особи.

У судовій практиці поняття триваючого злочину визначено у Постанові Верховного Суду від 18квітня 2019 року по справі № 408/5060/17-к (провадження № 51-9893км 18), де такий злочин визначається вчиненням особою суспільно небезпечного діяння, пов`язаного з подальшим невиконанням протягом певного часу покладених на неї обов`язків, які вона повинна виконувати під загрозою кримінальної відповідальності. Він характеризується безперервним здійсненням протягом визначеного часу певного злочинного посягання, коли його об`єктивна сторона «розтягнута» у часі.

Триваючий злочин вважається закінченим, якщо припинено злочинне посягання або припинено злочинний стан завдяки суб`єктивним або об`єктивним моментам.

Встановлення того, що злочин є триваючим, забезпечує його правильну кваліфікацію, а також обумовлює можливість чи неможливість застосувати до особи амністію, інститут давності притягнення до кримінальної відповідальності, а також вирішення питання про призначення покарання за сукупністю покарань чи вироків.

При триваючому кримінальному правопорушенні (проступку) особа вчиняє один раз певну дію і впродовж тривалого часу перебуває безперервно в злочинному стані. Для цього виду кримінальних правопорушень характерним є неспівпадіння моменту закінчення складу злочину і моменту фактичного завершення протиправних дій. У поняття «час вчинення триваючого кримінального правопорушення» має включатися увесь проміжок часу, протягом якого особа безперервно вчиняла триваюче діяння на стадії закінченого злочину. Завершення триваючого кримінального правопорушення - це день його припинення за волею або всупереч волі винного, в тому числі викриття особи у вчиненні злочину.

Як вбачається з обвинувального акту часом припинення вказаного триваючого злочину є 11 травня 2018 року, день коли обвинувачений фактично виконав рішення суду.

Таким чином, на момент звернення захисника із вказаним клопотанням, як і в момент його розгляду, у даному кримінальному провадженні, строки визначені п.3 ч.1 ст.49 КК України, не минули.

Зважаючи на вищенаведене, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання захисника про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ст. 382 ч. 2 КК України на підставі п.3 ч.1 ст. 49 цього ж Кодексу, та відповідно закриття кримінального провадження.

На підставі наведеного та ст.49 КК України, керуючись ст.ст. 284-288, 314, 372, 395 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000102 від 15 червня 2016 року у справі № 340/13/19 (провадження (1-кп/346/58/23), у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та звільнення від кримінальної відповідальності - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1