КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 18 листопада 2021 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 18 листопада 2021 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність керівника ГПД Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР).

Таке рішення слідчий суддя мотивував тим, що заява ОСОБА_6 , з якою він звернувся до Національного антикорупційного бюро України, не містить жодних даних про вчинення суддею Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 256, ч. 1 ст. 111, ст. 170, ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 27 КК України, із такої заяви вбачається незгода заявника з судовим рішенням, тому слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 18 листопада 2021 року та ухвалити нове рішення, яким призначити новий розгляд слідчим суддею у суді першої інстанції.

Одночасно апелянт заявляє клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, оскільки вважає, що строк він пропустив із поважних причин.

ОСОБА_6 вказує, що копію оскаржуваної ухвали, постановленої без його участі, він отримав 02 грудня 2021 року, а тому вважає, що строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді пропущений з поважних причин.

В доводах апеляційної скарги апелянт зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною.

Апелянт вказує на те, що 29 жовтня 2021 року він звернувся до керівника ГПД Національного антикорупційного бюро України із заявою № 4633/29 про вчинення суддею ОСОБА_7 кримінальних правопорушень.

Зазначає, що у заяві він вказав всі елементи вчинених кримінальних правопорушень, їх ознаки, а також самостійно кваліфікував вчинені кримінальні правопорушення за ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 256, ч. 1 ст. 111, ст. 170, ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 27 КК України, тому вважає, що відомості за його заявою підлягали безумовному внесенню до ЄРДР впродовж 24 годин.

Вказує, що відомості за його заявою про кримінальні правопорушення до ЄРДР внесені не були у зв`язку з чим він 05 листопада 2021 року звернувся до слідчого судді із скаргою на таку бездіяльність.

Апелянт зазначає, що слідчим суддею, під час розгляду його скарги були порушені норми матеріального та процесуального права.

ОСОБА_6 вважає, що слідчий суддя, які і особа, уповноважена на внесення відомостей до ЄРДР, не наділені повноваженнями здійснювати оцінку обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Перевіривши доводи клопотання ОСОБА_6 про поновлення пропущеного строку на оскарження ухвали слідчого судді, колегія суддів вважає, що апелянт пропустив строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді з поважних причин.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 отримав копію оскаржуваного рішення, ухваленого без його участі, 02 грудня 2021 року.

З урахуванням положень ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про право кожного на справедливий, публічний судовий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_6 пропустив строк на оскарження ухвали слідчого суддіз поважних причин, а тому його апеляційна скарга підлягає розгляду.

В суд апеляційної інстанції ОСОБА_6 не з`явився, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали провадження за скаргою, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_6 не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 слідчим суддею встановлено, що заява ОСОБА_6 , з якою він звернувся до керівника ГПД Національного антикорупційного бюро України, не містить даних, які б свідчили про вчинення суддею Шевченіквського районного суду міста Києва ОСОБА_7 зазначених заявником кримінальних правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 256, ч. 1 ст. 111, ст. 170, ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 27 КК України, а фактично є незгодою із рішенням судді, що саме по собі не може вказувати на наявність в діях судді ознак кримінального правопорушення.

Таке рішення слідчого судді колегія суддів вважає законним та обґрунтованим.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.

Водночас, відповідно до пункту 1 глави 2 розділу І Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора від 30 червня 2020 року № 298, до Реєстру вносяться відомості зокрема про: короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Наведені вимоги також викладені у ч. 5 ст. 214 КПК України.

Отже, в уповноваженої особи виникає обов`язок внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення лише за умови, що заявник чи потерпілий повідомляють про обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Розглядаючи скаргу на бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР слідчому судді необхідно з`ясувати зокрема, чи була подана заява про вчинення кримінального правопорушення особі, уповноваженій на внесення відомостей до ЄРДР, чи містить заява про кримінальне правопорушення короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення та попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, а також те, вчинила чи не вчинила ця особа дії, передбачені ч. 1 ст. 214 КПК України.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

В той же час, як вбачається із змісту заяви ОСОБА_6 № 4633/29 від 29 жовтня 2021 року, з якою він звернуся до керівника ГПД Національного антикорупційного бюро України, у ній апелянт зазначає про можливе вчинення суддею Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 256, ч. 1 ст. 111, ст. 170, ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 27 КК України, однак із викладу обставин вбачається фактична незгода ОСОБА_6 із рішенням слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_7 , ухваленого нею 30 вересня 2021 року у справі № 761/34753/21 за результатом розгляду його скарги, поданої в порядку ст. 303 КПК України.

Так, відповідно до роз`яснень, викладених в постанові Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» передбачено, судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені.

Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

Таким чином колегія суддів зазначає, що незгода з судовим рішенням сама по собі не може вказувати на наявність в діях судді ознак злочину.

Колегія погоджується з висновком слідчого судді про те, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим законом порядком не допускається.

Отже, суб`єктивна впевненість заявника у неправомірності дій судді, пов`язаних з прийняттям ним рішення у справі № 761/34753/21, не може бути підставою для внесення відомостей до ЄРДР, оскільки законність та обґрунтованість рішення суду можуть бути предметом перегляду в порядку, визначеному процесуальним законом.

Поряд з цим, апелянт, посилаючись на положення ст. 214 КПК України вважає, що слідчий суддя вийшов за межі своїх повноважень, надавши оцінку заяві про кримінальне правопорушення.

Колегія суддів вважає такі доводи необґрунтованими.

Так, приписи ч. 1 ст. 214 КПК України зобов`язують наведених в цій нормі осіб невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення внести відомості до ЄРДР.

В той же час кримінальним процесуальним законом не передбачено прийняття цими особами окремого процесуального рішення у разі відсутності підстав для внесення таких відомостей.

Тому, саме слідчий суддя під час розгляду скарги на бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР перевіряє, чи були достатні підстави для внесення таких відомостей.

Такий висновок колегії суддів ґрунтується також на положеннях ч. 2 ст. 307 КПК України, відповідно до якої ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги може бути, серед іншого, про зобов`язання вчинити дію, про відмову у задоволенні скарги.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді прийнята з додержанням вимог кримінального процесуального закону, висновки, викладені у ній відповідають фактичним обставинам справи, а тому її слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 376 ч. 2, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Поновити ОСОБА_6 строк на оскарження ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 18 листопада 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 18 листопада 2021 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність керівника ГПД Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3