Справа № 192/909/22
Провадження № 1-кс/192/11/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2023 року слідчий суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції №9 Дніпровського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_2 , погоджене прокурором Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 по внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальному провадженню №0000376, відомості про що внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 вересня 2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених, ч. 6 ст. 152, ч.2 ст. 156 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, до

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Нова-Слобода Великобалдинського району Горківської області, зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , не працює, пенсіонер, який має середню освіту, не одружений, громадянин України, раніше не судимий,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 152, ч.2, ст. 156 КК України, тобто вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням будь-якого іншого предмета, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, вчинені особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ч. 2 ст. 156 КК України, а також вчинений повторно і вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на початку вересня 2020 року, більш точної дати та часу не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні своєї квартири АДРЕСА_2 , запросив раніше знайому йому малолітню ОСОБА_7 до свого місця мешкання з метою задоволення своєї статевої пристрасті. В подальшому, коли малолітня ОСОБА_7 зайшла до приміщення квартири, ОСОБА_4 з метою реалізації свого злочинного умислу направленого на задоволення своєї статевої пристрасті, наказав останній роздягнутись та сісти на ліжко та незважаючи на відмову останньої, усвідомлюючи, що вчиняє дії щодо малолітньої особи, якій не виповнилося 14 років, та маючи намір на вчинення дій сексуального характеру, які здатні викликати моральне розбещення, порушити її нормальний фізичний, психічний і соціальний розвиток, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з використанням безпорадного стану малолітньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , скориставшись тим, що вона перебувала без нагляду батьків, підійшов до неї та вчинив дії сексуального характеру, які виразились в торканні рукою статевих органів малолітньої потерпілої через нижню білизну, посягаючи таким чином на нормальний фізичний, моральний, психологічний та соціальний розвиток малолітньої, а також сприяючи формуванню у неї антиморальних поглядів задовольняючи при цьому свою статеву пристрасть та отримуючи статеве збудження.

Тому ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 156 КК України, тобто вчинення розпусних дій, щодо малолітньої особи.

Також досудовим розслідуванням встановлено, що 22 вересня 2021 року приблизно о 19 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні своєї квартири, де з вікна вказаної квартири побачив раніше знайому йому малолітню ОСОБА_7 , яка йшла по вулиці та запросив її до свого місця мешкання з метою задоволення своєї статевої пристрасті. В подальшому, коли малолітня ОСОБА_7 зайшла до приміщення вказаної квартири ОСОБА_4 , з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на задоволення своєї статевої пристрасті наказав останній роздягнутись та сісти на ліжко у кімнаті зали вказаної квартири та незважаючи на відмову останньої, усвідомлюючи, що повторно вчиняє дії сексуального характеру, спрямовані на задоволення власної статевої пристрасті, усвідомлюючи, що вчиняє їх щодо малолітньої особи, якій не виповнилося 14 років, використовуючи безпорадний стан малолітньої ОСОБА_7 , яка через свій вік не могла правильно розуміти сутність та характер вчинюваних з нею дій сексуального характеру, скориставшись тим, що вона перебувала без нагляду батьків, діючи умисно, зняв одяг з малолітньої, оголивши її статеві органи, після чого здійснював непристойні доторкання руками до її статевих органів із вагінальним проникненням в її тіло з використанням власного пальця руки, таким чином намагаючись викликати у себе статеве збудження.

Тому ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 152 КК України, а саме: вчинення дій сексуального характеру, пов?язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням будь-якого іншого предмета, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), вчинене щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, вчинене особою яка раніше вчинила злочин передбачений ч.2 ст. 156 КК України.

Також досудовим розслідуванням встановлено, що 23 вересня 2021 року приблизно о 18 годині 40 хвилин, ОСОБА_8 , перебуваючи у приміщенні своєї квартири, де з вікна вказаної квартири побачив раніше знайому йому малолітню ОСОБА_9 , яка йшла по вулиці та запросив її до свого місця мешкання з метою задоволення своєї статевої пристрасті. В подальшому, коли малолітня ОСОБА_9 зайшла до приміщення вказаної квартири ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою реалізації свого злочинного умислу направленого на задоволення своєї статевої пристрасті наказав останній роздягнутись та сісти на ліжко у кімнаті зали вказаної квартири та незважаючи на відмову останньої, усвідомлюючи, що повторно вчиняє дії щодо малолітньої особи, якій не виповнилося 14 років, та маючи намір на вчинення дій сексуального характеру, які здатні викликати моральне розбещення, порушити її нормальний фізичний, психічний і соціальний розвиток, діючи відкрито, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з використанням безпорадного стану малолітньої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , скориставшись тим, що вона перебувала без нагляду батьків, підійшов до неї та вчинив відносно неї дії сексуального характеру, які виразились в торканні рукою статевих органів малолітньої потерпілої через нижню білизну, посягаючи таким чином на нормальний фізичний, моральний, психологічний та соціальний розвиток малолітньої, а також сприяючи формуванню у неї антиморальних поглядів задовольняючи при цьому свою статеву пристрасть та отримуючи статеве збудження.

Тому ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 156 КК України, тобто вчинення розпусних дій, щодо малолітньої особи.

Досудовим розслідування встановлено, що 23 вересня 2021 року приблизно о 20 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні своєї квартири, де з вікна вказаної квартири побачив раніше знайому йому малолітню ОСОБА_7 , яка йшла по вулиці та запросив її до свого місця мешкання з метою задоволення своєї статевої пристрасті. В подальшому, коли малолітня ОСОБА_10 зайшла до приміщення вказаної квартири, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно з метою реалізації свого злочинного умислу направленого на зґвалтування та задоволення своєї статевої пристрасті без добровільної згоди потерпілої, наказав останній роздягнутись та сісти на ліжко у кімнаті зали вказаної квартири незважаючи на відмову останньої, усвідомлюючи, що повторно вчиняє дії сексуального характеру, спрямовані на задоволення власної статевої пристрасті, усвідомлюючи, що вчиняє їх щодо малолітньої особи, якій не виповнилося 14 років, використовуючи безпорадний стан малолітньої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка через свій вік не могла правильно розуміти сутність та характер вчинюваних з нею дій сексуального характеру, скориставшись тим, що вона перебувала без нагляду батьків, діючи повторно, умисно, роздягав себе та малолітню, оголивши статеві органи, після чого здійснював непристойні доторкання руками до її статевих органів із вагінальним проникненням в її тіло з використанням власного пальця руки, таким чином намагаючись викликати у себе статеве збудження.

Тому ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 152 КК України, вчинення дій сексуального характеру, пов?язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням будь-якого іншого предмета, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), вчинене щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, вчинене повторно.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 25 вересня 2021 року близько 19 години 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні своєї квартири, де з вікна вказаної квартири побачив раніше знайому йому малолітню ОСОБА_7 , яка йшла по вулиці та запросив її до свого місця мешкання з метою задоволення своєї статевої пристрасті. В подальшому, коли малолітня ОСОБА_7 зайшла до приміщення вказаної квартири ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно з метою реалізації свого злочинного умислу направленого на зґвалтування та задоволення своєї статевої пристрасті без добровільної згоди потерпілої, наказав останній роздягнутись та сісти на ліжко у кімнаті зали вказаної квартири незважаючи на відмову останньої, усвідомлюючи, що повторно вчиняє дії сексуального характеру, спрямовані на задоволення власної статевої пристрасті, усвідомлюючи, що вчиняє їх щодо малолітньої особи, якій не виповнилося 14 років, використовуючи безпорадний стан малолітньої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка через свій вік не могла правильно розуміти сутність та характер вчинюваних з нею дій сексуального характеру, скориставшись тим, що вона перебувала без нагляду батьків, діючи умисно, зняв одяг з малолітньої, оголивши її статеві органи, після чого здійснював непристойні доторкання руками до її статевих органів із вагінальним проникненням в її тіло з використанням власного пальця руки, таким чином намагаючись викликати у себе статеве збудження.

Тому ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 152 КК України, вчинення дій сексуального характеру, пов?язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням будь-якого іншого предмета, без добровільної згоди потерпілої особи(зґвалтування), вчинене щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, вчинене повторно.

Згідно поданого клопотання, 13 січня 2023 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 156 КК України - вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи та ч. 6 ст. 152 КК України - вчинення дій сексуального характеру, пов?язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням будь-якого іншого предмета, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), вчинене щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, вчинене повторно.

Відомості за вказаним фактом були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 вересня 2021 року за №0000376.

Слідчий за погодженням з прокурором, звернувся до суду з клопотанням про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з тих підстав, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні нетяжкого та особливо тяжкого кримінального правопорушення та вважають, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1,3,5 ч. 1 ст.177 КПК України, оскільки підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, у зв`язку з тим, що вчинив особливо тяжке кримінальне правопорушення та усвідомлює, що може понести покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 15 років до довічного ув`язнення, йому повідомлено про злочин, який має незворотній характер, а тому з метою уникнення покарання він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Також може незаконно впливати на свідків і вчинити інше кримінальне правопорушення. А тому в клопотанні зазначено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу є недоцільним.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали клопотання та просили його задовольнити. Прокурор пояснив, що в даному кримінальному проваджені тривалий час проводилися слідчі дії, а оскільки злочин є латентним, то тривалий час не повідомлялося про підозру у зв`язку з необхідністю збирання доказів. На даний час ОСОБА_4 вже повідомлений про підзору, а тому ризики які вказані в клопотанні стали явними.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти застосовування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, пояснивши що не вчиняв вказаних злочинів, а потерпілі є дітьми, які схильні до фантазування. Також посилався на те, що має поганий стан здоров`я у зв`язку з чим постійно користується інгалятором, та господарство за яким крім нього нікому доглядати.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 також заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що підозра не обґрунтована, а вказані в клопотанні ризики не доведені. Тому просив відмовити в задоволенні клопотання, та у виключному випадку застосувати до підозрюваного особисте зобов`язання.

Вислухавши прокурора, слідчого, підозрюваного та його захисника, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, приходжу до наступного висновку.

Не вдаючись до детальної оцінки дій та підозри щодо винуватості особи на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне бачення причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

Згідно із рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми до такого ступеню, щоб забезпечити засудження, але мають бути настільки достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Так, у судовому засіданні встановлено, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 152, ч. 2 ст. 156 КК України, відомості про що внесені до ЄРДР за №0000376 від 27 вересня 2021 року, оскільки слідчим суддею було досліджено письмові докази, в тому числі висновки експертів, згідно яких на нижній білизні потерпілої ОСОБА_11 виявлено ДНК підозрюваного та висновки психологічної експертизи, які виключають фантазування потерпілих.

Здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя, приходить до висновку, що повідомлена ОСОБА_4 підозра у вчиненні кримінальних правопорушень може вважатись обґрунтованою на даному етапі розслідування, а зібрані докази можуть підтвердити чи спростувати причетність підозрюваного до вчинення даного кримінального правопорушення, проте потребують додаткового розслідування, для чого необхідний додатковий час.

Те, що зібрані докази на даний час є вагомими для підтвердження вчинення підозрюваним кримінального правопорушення враховується слідчим суддею на підставі п.1 ч.1 ст.178 КПК України.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

В той же час відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя вважає, що доказів щодо існування можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків - слідчому судді надано не було, а також не встановлено їх і під час судового засідання.

Проте під час розгляду клопотання було встановлено, що ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, є пенсіонером, мешкає сам, без родини, тобто стійких соціальних зв`язків не має.

Доказів щодо притягнення підозрюваного до кримінальної відповідальності слідчому судді не надано, проте враховано факт того, що ОСОБА_4 є знайомим родини малолітніх потерпілих дівчат ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , а про вчинення відносно них дій які кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 6 ст. 152 та ч. 2 ст. 156 КК України стало відомо не одразу, а з певним проміжком часу. Крім того, для повідомлення ОСОБА_4 про підозру також орган досудового розслідування витратив багато часу з урахуванням специфіки складу правопорушень та специфіки розслідування такої категорії злочинів та у зв`язку з проведенням певних експертиз. На думку слідчого судді факт того, що потерпілі не одразу повідомили про вчинені відносно них дії з боку підозрюваного свідчать на думку слідчого судді про існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З урахуванням вагомості наявних доказів обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 152 та ч. 2 ст. 156 КК України, за одне з яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 15 років або довічне ув`язнення, а також за наявності ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що в сукупності свідчить про те, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення як по відношенню до потерпілих, так і до інших осіб, тому слідчий суддя вважає, що клопотання про застосування запобіжного заходу підлягає задоволенню.

Також, слідчий суддя вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не відповідатиме інтересам суспільства та не зможе запобігти можливостям ОСОБА_4 продовжити вчиняти аналогічні злочини.

У зв`язку із зазначеним, для забезпечення належної поведінки ОСОБА_4 слідчий суддя вважає, що до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а застосування більш м`якого запобіжного заходу є недоцільним. Тому з метою запобігання ухилення підозрюваним від виконання покладених на нього законом процесуальних обов`язків, клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя вважає недоцільним визначати підозрюваному заставу, оскільки злочин, кваліфікований за ч. 6 ст. 152 КК України в якому він обґрунтовано підозрюється, був вчинений із застосуванням насильства.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-183, 196-197, 205 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції №9 Дніпровського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_2 , погоджене прокурором Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 по внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальному провадженню №0000376, відомості про що внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 вересня 2021 року відносно за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених, ч. 6 ст. 152, ч.2 ст. 156 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, до ОСОБА_4 , - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Нова Слобода Великобалдинського району Горківської області, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, починаючи з 19 січня 2023 року до 17 березня 2023 року включно.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу до 17 березня 2023 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з дня вручення копії ухвали.

Головуючий: слідчий суддя: ОСОБА_1