Провадження № 1-кс/686/9876/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2022 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0000461, відомості про яке 03.11.2022 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт на грошові кошти в сумі 1 400 000, 16 коп., перераховані ТОВ «ГРОСБІЗ» на рахунок НОМЕР_1 банку АТ «Райфайзен Банк Аваль» з тимчасовим позбавленням можливості користування, розпорядження ними та їх відчуження.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що 03.11.2022 до СУ ГУНП в Хмельницькій області надійшли матеріали УСР в Хмельницькій області із яких вбачається, що група осіб за попередньою змовою між собою, які представились працівниками ТОВ «ГРОСБІЗ» на території Хмельницької області, шляхом обману заволоділи грошовими коштами у сумі 1400000 гривень ТОВ «Адамівка АГРО», чим завдали матеріального збитку.

В подальшому під час досудового розслідування встановлено, що службові особи ТОВ «ГРОСБІЗ», яке зареєстровано за адресою Київська обл., Бучанський р-н., м. Вишневе, вул. Святошинська, 28, 08134 з метою незаконного збагачення, вирішили шахрайським шляхом заволодіти грошовими коштами ТОВ «Адамівка АГРО», яке зареєстроване за адресою Хмельницька обл., Віньковецький р-н., с. Адамівка, вул. Польова, 1/1, 32511, в особливо великих розмірах. Відтак 05.10.2022 службові особи ТОВ «ГРОСБІЗ» із мобільного номера НОМЕР_2 здійснили телефонний дзвінок директору ТОВ «Адамівка АГРО» ОСОБА_4 , та запропонували останньому придбати у них мінеральне добриво, а саме аміачну селітру, на що останній відмовився.

Після чого, продовжуючи вчиняти вказані шахрайські дії, працівники ТОВ «ГРОСБІЗ», 26.10.2022 повторно зателефонували до ОСОБА_4 , та шляхом обману запропонували придбати у них вказану продукції по ціні 35 000 гривень за одну тонну зі складу ст. Дунаївці, в свою чергу ОСОБА_4 погодився на таку пропозицію.

27.10.2022 ТОВ «Адамівка АГРО» із свого банківського рахунку НОМЕР_3 банку АТ «Райфайзен Банк Аваль» , ІПН 32 на банківський рахунок ТОВ «ГРОСБІЗ» НОМЕР_1 банку АТ «Райфайзен Банк Аваль» ІПН 91 перерахували грошові кошти за мінеральне добриво, а саме аміачну селітру в сумі 1400000,16, про що свідчить платіжне доручення № 7735 від 27.10.2022.

В подальшому ТОВ «Адамівка АГРО» та ТОВ «ГРОСБІЗ» домовились про відгрузку вказаного товару на 31.10.2022 на ст. Дунаївці. Далі ОСОБА_4 мав не меті домовитись із ТОВ «ГРОСБІЗ» на коли відправляти техніку аби забрати вказану продукцію, на що службові особи ТОВ «ГРОСБІЗ» повідомили, що у зв`язку із повітряною тривого, 31.10.2022 здійснити вигрузку товару не представилось за можливе та вона переноситься на 02.11.2022.

02.11.2022 зв`язок із працівниками ТОВ «ГРОСБІЗ» було обірвано, товару для ТОВ «Адамівка АГРО» доставлено не було та грошових коштів повернуто не було, тим самим працівники ТОВ «ГРОСБІЗ» шахрайськи шляхом заволоділи грошовими коштами ТОВ «Адамівка АГРО» в сумі 1 400 000, 16 коп.

04.11.2022 грошові кошти в сумі 1 400 000, 16 коп, якими шляхом шахрайських дій заволодів ТОВ «ГРОСБІЗ» та перебувають на банківському рахунку ТОВ «ГРОСБІЗ» НОМЕР_1 банку АТ «Райфайзен Банк Аваль» ІПН 91, визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

У матеріалах кримінального провадження наявні матеріали, яка дають підстави вважати, що ТОВ «ГРОСБІЗ» заволоділи вищевказаними грошовими коштами шляхом шахрайства, а саме:

- договір поставки товару № 2686 від 26.10.2022;

- специфікація № 1 до договору поставки товару № 2686 від 26.10.2022;

- платіжне доручення № 7735 від 27.10.2022, в якому вказується про те, що ТОВ «Адамівка АГРО» сплатила вказану суму 1 400 000, 16 коп., відповідно до договору № 2686 ТОВ «ГРОСБІЗ» за мінеральні добрива

А тому прокурор стверджує, що грошові кошти, перераховані ТОВ «Адамівка АГРО» на рахунок НОМЕР_1 банку АТ «Райфайзен Банк Аваль» ТОВ «ГРОСБІЗ» за придбання мінеральних добрив, аміачної селітри, отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 4 ст. 190 КК України (шахрайство в особливо великих розмірах).

На теперішній час досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні перебуває на початковій стадії, зокрема 04.11.2022 проведено допит в якості потерпілого ОСОБА_4 .

Потреба у накладенні арешту на грошові кошти в сумі 1 400 000, 16 коп. які перебувають на банківському рахунку ТОВ «ГРОСБІЗ» НОМЕР_1 банку АТ «Райфайзен Банк Аваль» ІПН 91, які визнані речовим доказом у кримінальному провадженні, обумовлена тим, що вказаний захід забезпечення кримінального провадження забезпечить повне й неупереджене досудове розслідування.

Прокурор в судове засідання не з`явився, проте в клопотанні міститься прохання про розгляд справи за відсутності ініціатора клопотання та прохання його задовольнити.

З метою забезпечення арешту майна, при розгляді клопотання слідчий суддя застосовує положення ч.2 ст.172 КПК України, згідно з якими клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до ч.2 ст. 131 КПК України, одним із заходів кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до статті 170 КПК України, арешт майна допускається, в тому числі, з метою забезпечення збереження речових доказів.

У силу ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданий кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Частиною 11 ст. 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно з ч.1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відтак, слід зазначити, що вилучені речі відповідають критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки можуть бути предметом кримінального правопорушення, а також зберегли на собі його сліди, та можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З матеріалів клопотання слідує, що грошові кошти, на які просить накласти арешт прокурор містять ознаки предмету вчинення кримінального правопорушення та наявні докази їх перерахунку ТОВ «Адамівка АГРО» на рахунок ТОВ «ГРОСБІЗ».

З урахуванням відомостей про те, що указані грошові кошти можуть бути використані для доказування у кримінальному провадженні та є майном потерпілого, яке є предметом злочинного посягання, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання прокурора.

Отже, слідчий суддя приходить до висновку про те, що майно, на арешті якого наполягає сторона обвинувачення відповідає меті та підставам його збереження з метою унеможливлення відчуження для цілей конфіскації як виду покарання, відтак наявні підстави з якими законодавець пов`язує застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаного майна.

А тому клопотання про арешт майна відповідає вимогам встановленим ст.170, 171 КПК України.

Матеріали клопотання свідчать, що вказане майно має відношення до кримінального провадження, і, таким чином може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на цій стадії кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Накладення арешту на указане майно є тимчасовим заходом.

У разі встановлення обставин, за яких в подальшому застосуванні цього заходу буде відсутня потреба, він може бути скасований повністю або частково слідчим суддею, зокрема за клопотанням власника майна.

У силу ч.4 ст.173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Як вбачається із прохальної частини клопотання, прокурор просить накласти арешт на зазначене майно із застосуванням заборон відчуження користування та розпорядження його власнику.

Менш обтяжливий спосіб арешту майна на думку слідчого судді, призведе до неможливості його збереження та може призвести до відчуження грошових коштів, або до настання інших наслідків, які можуть перешкодити повному, швидкому та неупередженому розслідуванню.

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

При цьому арешт грошових коштів не призведе до перешкод здійсненню правомірної господарської діяльності ТОВ «ГРОСБІЗ».

З огляду на викладене,клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.172, 173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт з тимчасовим позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування у кримінальному провадженні № 0000461 від 03.11.2022 року на грошові кошти в сумі 1 400 000, 16 коп., перераховані ТОВ «Адамівка АГРО» згідно з платіжним дорученням №7735 від 27.10.2022 з призначенням платежу «Оплата за добриво зг. рах. №2686 від 26.10.2022 р.» та які перебувають на рахунку ТОВ «ГРОСБІЗ» НОМЕР_1 банку АТ «Райфайзен Банк Аваль» .
Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Виконання ухвали покласти на слідчого СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя