ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/277/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" листопада 2022 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
за участю прокурорів ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,
ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ,
захисника ОСОБА_19 ,
обвинуваченого ОСОБА_20 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000192, за обвинуваченням:
ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, учасника АТО, на даний час призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Органом досудового розслідування ОСОБА_20 обвинувачується у тому, що він, самовільно залишив місце служби та не з`явився вчасно на службу без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, за наступних обставин.
Солдат ОСОБА_20 призваний 02.02.2015 року Старобільсько - Новопсковським ОРВК Луганської області на військову службу.
01.03.2016 року солдат ОСОБА_20 наказом Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України № 27-РС призначений на посаду водія механізованого взводу механізованої роти механізованого батальйону військової частини -польова пошта НОМЕР_1 .
16.06.2016 року солдат ОСОБА_20 наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 № 126 зарахований до списків особового складу військової частини, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду кулеметника 3 механізованого відділення 1 механізованого взводу 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону вказаної військової частини.

23.07.2016 року солдат ОСОБА_20 наказом командира № 156 призначений на посаду оператора 2 механізованої роги 1 механізованого батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_2 .
Відтак, з 02.02.2015року, тобто з моменту зарахування ОСОБА_20 до списків особового складу військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , він набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.
Згідно з вимогами ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудований період після закінчення воєнних дій.
Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку :а мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудований період після закінчення воєнних дій.

Мобілізацією, згідно з положеннями наведеної статті є комплекс заходів, здійснюваних, серед іншого, з метою переведення Збройних Сил України на організацію і штати воєнного часу, зміст мобілізації становить переведення національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій, а також адміністративно-територіальних одиниць України на роботу в умовах особливого періоду.

Таким чином, закінчення періоду (черги) мобілізації не є самостійною підставою для припинення особливого періоду.

Відповідно до вимог ст. 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» рішення про демобілізацію із внесенням його на затвердження Верховною Радою України приймає Президент України. На цей час відповідних рішень Президентом України не приймалось.
Тобто, особливий період розпочався з моменту набрання чинності Указом Президента України від 17.03.2014 року № 303 на визначених територіях, включаючи Луганську область та продовжується на цих територіях до оголошення (набрання чинності) окремого рішення Президентом України.
Таким чином, з 18.03.2014 року по теперішній день в Україні діє особливий період.
Згідно з вимогами ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України, статтями 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.
Проходячи військову службу за контрактом, солдат ОСОБА_20 відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999року № 548-XIV, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 року №551-XIV (далі - Статутів) повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, викопувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.
Проте, ОСОБА_20 26.09.2016року, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, без дозволу відповідних начальників та командирів, без поважних причин, самовільно залишив місце служби - польовий табір військової частини - польова пошта НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ), в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, та ухилявся від виконання своїх службових обов`язків, проводячи час на власний розсуд не пов`язуючи його з виконанням службових обов`язків до 29.09.2016 року.
У період з 29.09.2016 року по 08.11.2016 року солдат ОСОБА_20 перебував на стаціонарному лікуванні в Київській міській психоневрологічній лікарні №2.
В подальшому після лікування, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби з 08.11.2016 року по 01.03.2017 року солдат ОСОБА_20 , діючи умисно без поважних причин не повернувся з лікування до місця служби, військової частини - польова пошта НОМЕР_2 та перебував за адресою проживання: АДРЕСА_1 , проводячи час на власний розсуд не пов`язуючи його з виконанням службових обов`язків.
В період з 01.03.2017 року по 12.05.2017року солдат ОСОБА_20 також перебував на стаціонарному лікуванні в Київській міській психоневрологічній лікарні № 2. Проте після лікування у період з 13.05.2017 року по 20.09.2017року, також з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків пов`язаних із проходженням військової служби, діючи умисно без поважних причин до місця служби військової частини - польова пошта НОМЕР_2 не повернувся та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням своїх службових обов`язків.20.09.2017 року ОСОБА_20 з`явився до військової прокуратури Дарницького гарнізону із заявою про з`явлення із зізнанням.
Таким чином, солдат ОСОБА_20 26.09.2016року самовільно залишив без поважних причин місце служби - військову частину НОМЕР_2 , в умовах особливого періоду та з 26.09.2016року по 29.09.2016року, з 08.11.2016року по 01.03.2017 року та з12.05.2017 року по 20.09.2017 року, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, діючи умисно, без дозволу відповідних начальників та командирів, без поважних причин не повернувся з лікування до місця служби - військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ) та не виконував обов`язки пов`язані з проходженням військової служби, чим вчинив самовільне залишення та неповернення до місця служби військової частини - польова пошта НОМЕР_2 вчасно без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, та його дії кваліфіковано за ч. 4 ст. 407 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_20 вину у пред`явленому обвинуваченні не визнав та пояснив, що в серпні 2014 року прибув як доброволець до батальйону « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого в населеному пункті Половинкине Луганської області, з метою захищати Батьківщину. Він подав документи, однак як саме його оформили йому було не дуже зрозуміло, оскільки свої документи він надіслав в батальйон, в свою частину, після чого його відправили на передову, там він провів рік. Десь за пів року йому стали нараховувати якусь заробітну плату, але жодних документів він не отримував на підставі чого і де його зараховано, йому просто сказали, що його зарахували, командири переміщали його за наказами, однак за якими наказами йому теж не відомо. 05.02.2015 року ним було укладено контракт строком на 1 рік. В батальйоні «Айдар» він прослужив, як йому сказали, з офіційного оформлення, з 05.02.2015 року по 2016 рік. Після чого він підійшов до свого командира з питанням з приводу його звільнення, на що той відповів, що він служитиме стільки скільки їм буде потрібно. Саме тоді і з`ясувалося, що його документів, а саме особової справи та контракту немає. На цій підставі у них виник конфлікт, після чого його відправили до психіатричного відділення Київського НДЕКЦ, а в червні 2016 року його перевели до 92 бригади, в/ч НОМЕР_3 , точно не пам`ятає. При переводі йому дали довідку про переміщення, він з цією довідкою сам прибув до в/ч НОМЕР_4 . В цій бригаді кожного місяця він подавав рапорти з проханням надати йому документи, на підставі яких він туди потрапив. За чотири місяці жодної відповіді він так і не отримав, тому коли розпочалося звільнення 4 чи 5 хвилі мобілізації, він зрозумів, що всім байдуже до нього, він навіть не міг пройти лікування, так як його туди ніхто не направляв, у них не було на нього жодних документів, а у нього були проблеми зі спиною та із ногами, він був травмований, контужений, про що є відповідні довідки про лікування, але на його скарги ніхто не реагував. Після чого їх вивели на загальні збори бригади на полігон, він повідомляв своє командування, неодноразово писав рапорти з приводу того, що він потребує лікування, однак його прохання були проігноровані, хоча у медичній книжці, що була у них на руках є відповідні записи про те, що він потребує лікування. Під час того як планувалося перевести їх на нове місце, він вирішив, що його здоров`я для нього важливіше і поїхав лікуватися. Писати якусь скаргу до суду він не міг, так як у нього на руках не було жодних документів, підтверджуючих те, що він служив, ні військового квитка, ні контракту. При цьому він зазначив, що підписував угоду про те, що він згоден увійти до лав ЗСУ як доброволець за контрактом. Вказав, що не пам`ятає як саме виглядав контракт, що він підписував, однак наполягав, що майор ОСОБА_21 , який на той час був заступником командира батальйону йому сказав, що строк дії контракту рік, тому він вирішив, що своє відслужив, сів на потяг та поїхав додому. Приїхавши до Києва, звернувся до лікарів, пройшов лікування на денному стаціонарі, а потім вийшов на роботу. Наразі він продовжує проходити періодично курси лікування в умовах стаціонару.
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод, законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення /за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого/ або в разі надходження заяви /повідомлення/ про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Крім того, саме на них законом покладається обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень відповідно до ст. 9 КПК України.

Відповідно до ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

При вирішенні питання про вину обвинуваченої особи, згідно правил ст. 62 Конституції України, не можна виходити з припущень, а лише з належних доказів, які підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, за умов усунення всіх суперечностей, що мають місце та відсутності будь-яких сумнівів у тому, що вина обвинуваченої особи доведена.

При цьому, відповідно до ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, покладається на сторону обвинувачення безпосередньо у судовому засіданні.

Суд звертає увагу на те, що обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

В обґрунтування винності ОСОБА_20 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, сторона обвинувачення посилається на наступні докази, які були досліджені судом безпосередньо в судовому засіданні.

Так, свідок ОСОБА_22 у судовому засіданні показав, що він працює помічником командира в/ч НОМЕР_5 механізованої бригади, службу на посаді проходить з 31.10.2016 року. На час самовільного залишення обвинуваченим ОСОБА_20 військової частини, він іще не служив, однак обставини справи йому відомі із матеріалів службового розслідування. Коли він прийшов на службу, на нього були покладені обов`язки претензійно-позовної діяльності та часткове ведення обліку осіб, що самовільно залишили військову частину. 26.09.2016 року, на ранковому шикуванні, командиром підрозділу було виявлено відсутність ОСОБА_20 . При цьому зазначив, що на час особливого періоду, тобто до його закінчення, для сержантського та солдатського складу строк служби складає 3 роки, а для офіцерського 5 років, із ОСОБА_20 же було підписано безстроковий контракт до закінчення особливого періоду. Днем початку служби вважається наказ про зарахування до списків особового складу. Щодо ОСОБА_20 такий наказ був, його було зараховано до списків особового складу, однак відомостями про те, що ОСОБА_20 було ознайомлено із вказаним наказом у нього немає. Днем закінчення служби є наказ про виключення зі списків особового складу. Останнім наказом по ОСОБА_20 є наказ від 06.10.2016 року про те, що останній самовільно покинув військову частину. Також зазначив, що контракт в особовій справі відсутній, із попереднього місця служби ОСОБА_20 надійшла лише його особова справа, контракт при цьому не надходив. Більше випадків відсутності контрактів за час його служби не було.

Допитаний у ході судового розгляду свідок ОСОБА_23 суду показав, що він є командиром відділення зенітно-ракетного взводу 92 бригади, в/ч НОМЕР_6 , служить за контрактом. Особисто із обвинуваченим ОСОБА_20 не знайомий. 26.09.2016 року, на ранковому шикуванні, командиром батальйону було повідомлено про відсутність військовослужбовця ОСОБА_20 на службі. Відсутність ОСОБА_20 була виявлена командиром роти під час перевірки особового складу. Більше з даного приводу йому нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_24 у судовому засіданні показав, що із обвинуваченим ОСОБА_20 у нього були гарні відносини, разом служили, однак обставини залишення останнім військової частини йому не відомі. Того дня, на шикуванні батальйону, командир роти ОСОБА_25 доповів про те, що ОСОБА_20 відсутній на шикуванні. При цьому зазначив, що коли особа поступає на службу, то їй обов`язково доводиться до відому про кримінальну відповідальність, яка настає в разі ухилення від несення служби, після чого дана особа розписується у відомості. Самовільне залишення в/ч є порушенням Статуту. Це повідомлення є обов`язковим і доводиться до відому всіх військовослужбовців по декілька раз на рік. На даний час, на скільки йому відомо ОСОБА_20 є військовослужбовцем та перебуває в розпорядженні командира в/ч НОМЕР_6 , раніше В 6250. Щодо наказів про виключення ОСОБА_20 із лав ЗСУ йому не відомо. Крім того виключення можливе лише в тому випадку, якщо військовослужбовець з`явиться до військової частини. Також зазначив, що у ОСОБА_20 були проблеми зі здоров`ям.

Згідно даних копії рапорту, за підписом командира 1 механізованого батальйону підполковника ОСОБА_26 від 28.09.2016 року, під час ранкового шикування, 28.09.2016 року близько 08 години 00 хвилин, було виявлено відсутність військовослужбовця військової служби за контрактом солдата ОСОБА_20 , у зв`язку з чим просить призначити по даному факту службове розслідування (т. 1 а. с. 77).

Відповідно до даних копії витягу з наказу командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 від 28.09.2016 року № 2150, за підписом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 полковника ОСОБА_27 , командиру 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону старшому лейтенанту ОСОБА_28 доручено провести службове розслідування по факту самовільного залишення місця служби 28 вересня 2016 року військовослужбовцем військової служби за контрактом навідником 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону солдатом ОСОБА_20 (т. 1 а. с. 78).

Як слідує із повідомлення про вчинення кримінального правопорушення від 26.12.2016 року № 2175 року, за підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_29 , направленого на адресу військового прокурора Донецького гарнізону, військовослужбовець військової служби за контрактом солдат ОСОБА_20 , виконуючи завдання за призначенням (м. Кремінна, Луганська обл.) 27.09.2016 року самовільно залишив розташування підрозділу військової частини, у зв`язку з чим просить внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно ОСОБА_20 (т. 1 а. с. 65).

З даних супровідного листа, за підписом військового прокурора Донецького гарнізону полковника юстиції ОСОБА_30 , направленого на адресу військової прокуратури Луганського гарнізону вбачається, що 04.01.2017 року за вих. № 27вих-17, на їх адресу за належністю було скеровано повідомлення Луганського ЗВ ВСП № 2175 від 26.12.2016 року за фактом самовільного залишення лікувального закладу військовослужбовцями в/ч - пп НОМЕР_2 ОСОБА_31 та ОСОБА_20 (т. 1 а. с. 66).

З даних супровідного листа, за підписом військового коменданта військової комендатури м. Курахове майора ОСОБА_32 , направленого на адресу ІНФОРМАЦІЯ_4 вбачається, що 13.03.2017 року за вих. № 479, на виконання вимог телеграми начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 03.03.2016 року № 548/2 на їх адресу було направлено матеріали щодо самовільного залишення місця служби 27.09.2016 року військовослужбовцем військової частини польова пошта НОМЕР_2 солдатом ОСОБА_20 для проведення повної та всебічної перевірки (т. 1 а. с. 67).

Згідно даних копії рапорту, за підписом помічника командира військової частини з правової роботи начальника юридичної групи капітана юстиції ОСОБА_22 від 24.03.2017 року, службове розслідування призначене наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 28.09.2016 року № 2150 на даний час старшим лейтенантом ОСОБА_28 не проведене, у зв`язку з чим просить скасувати даний наказ, притягнути останнього до дисциплінарної відповідальності та перепризначити службове розслідування по даному факту (т. 1 а. с. 79).

Відповідно до даних копії витягу з наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 24.03.2017 року № 817, за підписом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 підполковника ОСОБА_33 , наказ командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 від 28.09.2016 року № 2150 скасовано, командира 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону старшого лейтенанта ОСОБА_28 за порушення вимог вказаного наказу, в частині строків проведення службового розслідування, притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено зауваження, заступнику командира 1 механізованої роти з морально-психологічного забезпечення 1 механізованого батальйону молодшому лейтенанту ОСОБА_24 доручено провести службове розслідування по факту самовільного залишення місця служби 28 вересня 2016 року військовослужбовцем військової служби за контрактом навідником 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону солдатом ОСОБА_20 (т. 1 а. с. 80).

Згідно даних копії акту службового розслідування від 24.03.2017 року, складеного заступником командира 1 механізованої роти з морально-психологічного забезпечення 1 механізованого батальйону молодшим лейтенантом ОСОБА_24 та помічником командира військової частини з правової роботи начальником юридичної групи капітаном юстиції ОСОБА_22 , було проведено службове розслідування за фактом самовільного залишення місця служби 28 вересня 2016 року військовослужбовцем військової служби за контрактом навідником 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону солдатом ОСОБА_20 . Проведеним службовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_20 , згідно наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 22.09.2016 року № 210 був направлений у складі 1 механізованого батальйону в район виконання військовою частиною завдань за призначенням в зоні проведення антитерористичної операції. Під час виконання завдання в зоні проведення антитерористичної операції в м. Кремінна Луганської обл. на території базового табору 1 механізованого батальйону 26.09.2016 року було виявлено відсутність солдата ОСОБА_20 , про що була здійснена відповідна доповідь за командою. Вказаний факт встановлено шляхом опитування старшого водія 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону старшого солдата ОСОБА_34 та навідника 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону солдата ОСОБА_35 (т. 1 а. с. 81-83).

Відповідно до даних копії витягу з наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 25.03.2017 року № 827, за підписом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 підполковника ОСОБА_33 , на підставі проведеного службового розслідування за фактом самовільного залишення місця служби 28 вересня 2016 року військовослужбовцем військової служби за контрактом навідником 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону солдатом ОСОБА_20 , питання про притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності перенесено до його повернення. За самовільне залишення місця служби 28 вересня 2016 року, відсутність на військовій службі солдата ОСОБА_36 позбавлено премії за вересень та жовтень 2016 року повністю. Заступнику командира частини по роботі з особовим складом наказано провести додаткове заняття з особовим складом військовослужбовців за контрактом частини про зразкове виконання службового обов`язку та виконання вимог Статутів Збройних Сил України. Командиру 1 механізованого батальйону доручено надіслати копії матеріалів службового розслідування до військової прокуратури Харківського гарнізону (т. 1 а. с. 84).

Як вбачається із копії доповіді про самовільне залишення військової частини військовослужбовцем військової частини - польова пошта НОМЕР_7 без зброї (військова частина НОМЕР_7 , АДРЕСА_2 ), за підписом командира військової частини польова пошта НОМЕР_7 полковника ОСОБА_37 , 27.09.2017 року, під час вечірнього шикування о 20 годині 10 хвилин, тимчасово виконуючий обов`язки командира 2 механізованої роти молодший лейтенант ОСОБА_38 виявив відсутність на військовій службі навідника-оператора 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону солдата ОСОБА_20 . Пошуки на території частини результату не дали, на телефонні дзвінки військовослужбовець не відповідає (т. 1 а. с. 85).

Як слідує із повідомлення про вчинення кримінального правопорушення від 27.03.2017 року № 458 року, за підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_29 , направленого на адресу військового прокурора Луганського гарнізону, солдат ОСОБА_20 , виконуючи завдання за призначенням у АДРЕСА_3 , 27.09.2016 року самовільно залишив розташування військової частини польова пошта НОМЕР_2 , у зв`язку з чим просить внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно ОСОБА_20 (т. 1 а. с. 64).

З даних, що містяться у супровідному листі, за підписом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 підполковника ОСОБА_33 , від 21 червня 2017 року № 6250/14/190, направленого на адресу військової прокуратури Луганського гарнізону у відповідь на запит за підписом прокурора військової прокуратури Луганського гарнізону лейтенанта поліції ОСОБА_39 від 14.06.2017 року № 10/3299вих-17 вбачається, що на виконання вимог телеграми на адресу прокуратури Луганського гарнізону було надано матеріали службового розслідування та характеристики на військовослужбовця ОСОБА_20 (т. 1 а. с. 72).

З даних, що містяться у листі, за підписом Т.в.о. військового комісара Старобільсько-Новопсковського ОРВК ст. лейтенанта ОСОБА_40 від 26.06.2017 року № 1860, направленого на адресу військової прокуратури Луганського гарнізону у відповідь на запит, за підписом прокурора військової прокуратури Луганського гарнізону лейтенанта поліції ОСОБА_39 від 14.06.2017 року № 24-3300вих-17 вбачається, що громадянин України ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно проходив медичну комісію при ІНФОРМАЦІЯ_6 та за результатами якої визнаний придатним до військової служби за контрактом в Збройних Силах України. 02.02.2015 року громадянина ОСОБА_20 було направлено до військової частини пп НОМЕР_1 для укладення контракту. У 2015 році він був зарахований до складу військової частини пп НОМЕР_1 , про що свідчить витяг з наказу по строковій частині № 37 від 05.02.2015 року та витяг з наказу № 13 РС від 05.02.2017 року по особовому складу. Крім того на адресу військової прокуратури Луганського гарнізону було надіслано копії наступних документів: довідку № 6/6 від 29.01.2015 року; письмову згоду командира в/ч пп НОМЕР_1 ; витяг з наказу військового комісара Старобільсько-Новопсковського ОРВК № 12 від 02.02.2015 року; припис вих. № 606 від 02.02.2015 року; витяг з наказу по строковій частині № 37 від 05.02.2015 року; витяг з наказу № 13 РС від 05.02.2015 року та паспорт ОСОБА_20 (т. 1 а. с. 86, 87).

Згідно з даними витягу з реєстру досудових розслідувань за № 0000192 від 14.04.2017 року, 27 вересня 2016 року військовослужбовець військової частини пп НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 ) солдат ОСОБА_20 самовільно залишив розташування військової частини та місцезнаходження останнього на даний період часу не відоме (т. 1 а.с. 131).

Згідно з даними доручення від 20.09.2017 року, за підписом виконувача обов`язки військового прокурора Дарницького гарнізону ст. лейтенанта юстиції ОСОБА_41 , слідчим військової прокуратури Дарницького гарнізону, відповідно до ст. ст. 39, 214 КПК України доручено провести розслідування у кримінальному провадженні № 0000100, внесеному до ЄРДР 20.09.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України (т. 1 а. с. 132).

Згідно з даними витягу з реєстру досудових розслідувань за № 0000100 від 20.09.2017 року, 26 вересня 2016 року військовослужбовець військової частини польова пошта НОМЕР_2 ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи умисно з метою тимчасового ухилитися від проходження обов`язків з військової служби, самовільно залишив місце служби - військову частину польова пошта НОМЕР_2 , та перебував за місцем свого проживання до 20.09.2017 року, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням службових обов`язків та не повідомляючи про себе органи військового управління та правоохоронні органи (т. 1 а.с. 133).

З рапорту прокурора військової прокуратури Дарницького гарнізону молодшого лейтенанта юстиції ОСОБА_42 від 20.09.2017 року, адресованого виконуючому обов`язки військового прокурора Дарницького гарнізону Центрального регіону України старшому лейтенанту юстиції ОСОБА_43 , вбачається, що останнім, в ході вивчення матеріалів встановлено, що військовослужбовець військової частини польова пошта НОМЕР_2 солдат ОСОБА_20 , 26.09.2016 року самовільно залишив місце дислокації військової частини польова пошта НОМЕР_2 , яка дислокувалася в Луганській області, у зв`язку з чим просить внести відповідні відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань для послідуючого прийняття рішення щодо даного кримінального правопорушення відповідно до вимог КПК України (т. 1 а. с. 134, 135).

Із копії письмової згоди від 05 січня 2015 року № 33, за підписом Т.в.о. командира частини польова пошта НОМЕР_8 ОСОБА_44 , адресованої на ім`я Військового комісара Старобільсько-Новопсковського ОРВК Луганської області вбачається, що командування військової частини - польова пошта НОМЕР_8 , позитивно розглянуло громадянина ОСОБА_20 кандидатом на військову службу за контрактом, у зв`язку з чим просить оформити особову справу та необхідні документи для прийняття громадянина ОСОБА_20 на військову службу за контрактом та направити його до військової частини - польова пошта НОМЕР_8 в АДРЕСА_4 , з метою вирішення питання укладення з ним контракту про проходження військової служби (т. 1 а. с. 92).

Відповідно до копії довідки № 6/6 від 29.01.2015 року, проведено медичний огляд ВЛК ОСОБА_20 , 1981 р.н., та встановлено, що останній придатний до військової служби за контрактом у Збройних Силах України (т. 1 а. с. 94).

Відповідно до даних копії витягу з наказу командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 (по строковій частині) від 05.02.2015 року № 37, за підписом тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_45 , солдата військової служби за контрактом ОСОБА_20 , призначеного наказом командира НОМЕР_9 окремого штурмового батальйону (по особовому складу) № 13-РС від 05 лютого 2015 року на посаду стрільця-санітара 7 штурмового відділення 3 штурмового взводу 1 штурмової роти, ВОС-100915А658, з 05 лютого 2015 року зараховано до списків особового складу, на всі види забезпечення і вважати таким, що з 05 лютого 2015 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою. Встановлено оклад за посадою 530 грн. на місяць (т. 1 а. с. 89).

Відповідно до даних копії витягу з наказу командира НОМЕР_9 окремого штурмового батальйону (по особовому складу) від 05.02.2015 року № 13 РС, за підписом тимчасово виконуючого обов`язки командира НОМЕР_9 окремого штурмового батальйону підполковника ОСОБА_45 , ОСОБА_20 прийнято на військову службу за контрактом строком до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію, але не менше одного місяця та зараховано до списків особового складу Збройних Сил України, присвоєно звання «Солдат» та призначено стрільцем-санітаром штурмового відділення штурмового взводу штурмової роти, ВОС 100915А658 (т. 1 а. с. 90).

Відповідно до даних копії витягу з наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_7 (по строковій частині) від 02.02.2015 року № 12, за підписом пп Військового комісара Старобільсько-Новопсковського ОРВК підполковника ОСОБА_46 , військовозобов`язаного - солдата ОСОБА_20 номер обслуги військової частини пп НОМЕР_8 , ВОС 102533 А, який добровільно вступає на військову службу за контрактом 02 лютого 2015 року направлено до військової частини пп НОМЕР_8 для укладення контракту на особливий період до оголошення етапів демобілізації та для призначення на посаду (т. 1 а. с. 91).

Згідно даних копії припису від 02.02.2015 року, за підписом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_6 підполковника ОСОБА_46 , ОСОБА_20 було запропоновано 02.02.2015 року убути у військову частину пп НОМЕР_1 для укладення контракту на військову службу (т. 1 а. с. 93).

Відповідно до даних витягу з наказу командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 01.03.2016 року № 27-РС, за підписом тимчасово виконуючого обов`язки командувача Сухопутних військ Збройних Сил України генерал-лейтенанта ОСОБА_47 , солдата ОСОБА_20 , водія-санітара медичного пункту 24 окремого штурмового батальйону, призначено водієм механізованого взводу механізованої роти механізованого батальйону НОМЕР_5 окремої механізованої бригади оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_8 », ВОС 837037А (т. 1 а. с. 181).

Відповідно до даних витягу з наказу командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 (по строковій частині) від 09.04.2016 року № 123, за підписом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_48 , солдата ОСОБА_20 , колишнього водія-санітара медичного пункту частини військової частини польова пошта НОМЕР_1 , який знаходиться в розпорядженні командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , відповідно до наказу командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 01.03.2016 року № 27-РС, увільнити від займаної посади і вважати таким, що справи та посаду здав. з 09 квітня 2016 року виключити із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення і направити для подальшого проходження служби до військової частини польова пошта НОМЕР_2 оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_8 » на посаду водія механізованого взводу механізованої роти механізованого батальйону, ВОС-837037А. Згідно копії припису від 01.04.2016 року № 01/147, за підписом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 , ОСОБА_20 було запропоновано 10.04.2016 року вибути в АДРЕСА_5 , строк прибуття 11 квітня 2016 року, з метою постановки на військовий облік (т. 1 а. с. 124, 190, 191).

Згідно даних копії листа від 14.06.2016 року №4614, за підписом ТВО військового комісара Київського міського військового комісаріату полковника ОСОБА_49 , адресованого на ім`я командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 вбачається, що військовим комісаріатом ІНФОРМАЦІЯ_9 розглянуто матеріали попереднього вивчення особистості солдата ОСОБА_20 , водія-санітара військової частини польова пошта НОМЕР_2 та рекомендовано у встановленому порядку порушити клопотання про переміщення військовослужбовця до ІНФОРМАЦІЯ_9 на посаду водія відділення забезпечення Київського міського військового комісаріату оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_10 », шпк «Солдат», ВОС-837037А, штат 03/090-04, посадовий оклад 485-530 грн. (т. 1 а. с. 125).

Відповідно до даних витягу з наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 (по строковій частині) від 16.06.2016 року № 126, за підписом Т.в.о. командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 підполковника ОСОБА_50 , військовослужбовця військової служби за контрактом солдата ОСОБА_20 , призначеного наказом Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 01.03.2016 року (по особовому складу) № 27-РС водієм механізованого взводу механізованої роти механізованого батальйону, який прибув для подальшого проходження служби із військової частини польова пошта НОМЕР_1 АДРЕСА_6 , з 16 червня 2016 року зарахувати до списків особового складу частини на всі види забезпечення та призначеного наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 (по особовому складу) від 16.06.2016 року № 93-РС на посаду кулеметника 3 механізованого відділення 1 механізованого взводу 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону, вважати таким, що з 16 червня 2016 року справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків за посадою. Встановити оклад за посадою 530 гривень на місяць, шпк «солдат» (т. 1 а. с. 68, 192).

Відповідно до даних витягу з наказу командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 (по строковій частині) від 23.07.2016 року № 156 за підписом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 полковника ОСОБА_27 , військовослужбовця військової служби за контрактом солдата ОСОБА_20 , кулеметника 3 механізованого відділення 1 механізованого взводу 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону, призначеного наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 (по особовому складу) від 23.07.2016 року № 118-РС, на посаду оператора 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону, вважати таким, що 23 липня 2016 року приступив до здачі та прийому справ та посади, цього ж числа здав та прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою. Встановити оклад за посадою 565 гривень на місяць, шпк «солдат» (т. 1 а. с. 69).

Відповідно до даних витягу з наказу командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 (по строковій частині) від 06.10.2016 року № 220, за підписом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 ОСОБА_27 , військовослужбовцю військової служби за контрактом солдату ОСОБА_20 , оператору 2 механізованої роти механізованого батальйону, призначеного наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 (по особовому складу) від 06.10.2016 року № 171-РС в розпорядження командира частини з 6 жовтня 2016 року, призупинено виплату грошового забезпечення з 26.09.2016 року (т. 1 а. с. 184).

Згідно даних витягу із послужного списку солдата ОСОБА_20 , який знаходиться в розпорядженні командира частини, про проходження дійсної військової служби, за підписом начальника відділення персоналу військової частини НОМЕР_6 майора ОСОБА_51 , 05.02.2015 року ОСОБА_20 призначено на посаду стрільця-санітара, військової частини пп НОМЕР_1 , 01.03.2016 року призначено на посаду водія механізованого взводу механізованої роти механізованого батальйону, 92 окрема механізована бригада оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_8 » СВ ЗСУ, 16.06.2016 року призначений кулеметником механізованого взводу механізованої роти механізованого батальйону, 92 окрема механізована бригада оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_8 » СВ ЗСУ, 23.07.2016 року призначений оператором механізованого взводу механізованої роти механізованого батальйону, 92 окрема механізована бригада оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_8 » СВ ЗСУ, 06.10.2016 року по теперішній час виведений в розпорядження командира частини, НОМЕР_5 окрема механізована бригада оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_8 » СВ ЗСУ (т. 1 а. с. 183).

Із листа від 28.03.2019 року № 1, за підписом командира військової частини НОМЕР_6 полковника ОСОБА_33 вбачається, що відповідно до спільної директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 31.03.2017 року № Д-322/1/4дск, директиви Командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_8 » від 27.04.2017 року № 5дск, 30.06.2017 року військовій частині - польова пошта НОМЕР_2 змінено (повернено) умовне найменування військова частина НОМЕР_6 (т. 1 а. с. 198).

Із листа від 01.04.2019 року № 10/362, за підписом командира військової частини НОМЕР_6 полковника ОСОБА_33 вбачається, що ОСОБА_20 отримав грошове забезпечення за липень (7074 грн. 84 коп.) та серпень (7086 грн. 69 коп.) 2016 року на особистий картковий рахунок відкритий в АТ «Укрексімбанк», військовослужбовець отримав грошове забезпечення як військовослужбовець за контрактом. Також даний військовослужбовець був забезпечений речовим майном (т. 1 а. с. 199).

Із витягу з історії хвороби № 6443, виданого Київським міським центром радіаційного захисту населення відділення променевої патології вбачається, що хворий ОСОБА_20 , 1981 р.н., з 19.12.2014 року по 03.01.2014 (2015) рік знаходився на стаціонарному лікуванні у відділенні променевої патології (т. 1 а. с. 106).

Із виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 251/1485 вбачається, що ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував на лікуванні у період з 13.04.2015 року по 23.04.2015 рік (т. 1 а. с. 107).

Відповідно довідки № 70 від 23.08.2015 року, за підписом командира (начальника) військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_52 , виданої на підставі акта розслідування від 20.08.2015 року № 2122, проведеного згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 22.08.2015 року № 221, солдат ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 23.07.2015 року одержав пошкодження правого гомілковостопного суглобу та контузію при виконанні бойового завдання в с. Кряківка Луганської обл., попали під обстріл НЗФ (т. 1 а. с. 109, 197).

Із медичної характеристики від 11.12.2016 року, виданої начальником медичної служби в/ч пп В 6250 ст. лейтенантом ОСОБА_53 вбачається, що солдат ОСОБА_20 за час проходження військової служби у військовій частині пп НОМЕР_2 з 01.03.2016 року постійно знаходився під динамічним наглядом лікаря частини. За медичною допомогою не звертався. На диспансерному обліку не перебував. На момент огляду скарг не мав. Діагноз: практично здоровий. Для подальшого проходження військової служби на займаній посаді за станом здоров`я придатний (т. 1 а. с. 70).

При цьому згідно копії медичної характеристики від 21.06.2017 року вбачається, що солдат ОСОБА_20 за час проходження військової служби з 05.02.2015 року за медичною допомогою не звертався, на диспансерному обліку не перебував, на момент огляду скарг не висловлював. Діагноз: практично здоровий. Для виконання службових обов`язків придатний (т. 1 а. с. 74).

Із виписки із медичної карти хворого № 185 епікриз-повідомлення вбачається, що ОСОБА_20 , у період з 29.09.2016 року по 08.11.2016 року, знаходився на лікуванні в денному стаціонарі № 3 КМПНЛ № 2 з діагнозом F 43.1 (т. 1 а. с. 104). Із виписки з медичної карти хворого № 57 епікриз-повідомлення вбачається, що ОСОБА_20 , у період з 01.03.2017 року по 12.05.2017 року, знаходився на лікуванні в денному стаціонарі № 3 КМПНЛ № 2 з діагнозом F 43.1.

Відповідно виписного (первинного) епікризу медичної картки стаціонарного хворого № 2406/1288 солдат в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_20 , знаходився на стаціонарному лікуванні (обстеженні) в хірургічному відділенні військова частина пп НОМЕР_10 з 30.07.2015 року по 03.08.2015 рік (т. 1 а. с. 110).

Із довідки військово-лікарської комісії від 03.08.2015 року № 416 слідує, що в ході проведеного медичного огляду солдата ОСОБА_20 , 1981 р.н., встановлено потребу у звільненні останнього від виконання службових обов`язків на 15 календарних днів, у зв`язку зі станом після імобілізації правого гомілково-стопного суглобу з приводу пошкодження капсульно-зв`язкового апарату ІІ ступеню з тимчасовим порушенням функції (т. 1 а. с. 111).

Згідно даних, що містяться у медичній характеристиці від 16.09.2017 року, солдат військової частини пп НОМЕР_1 ОСОБА_20 під медичним спостереженням військової частини пп НОМЕР_1 знаходився з лютого 2015 року. За медичною допомогою під час проходження служби у військовій частині пп НОМЕР_1 не звертався. 23.07.2015 року отримав поранення під час виконання службових обов`язків. Знаходився на обстеженні та лікуванні в в/ч пп НОМЕР_10 з 30.07.2015 року по 03.08.2015 року. Діагноз: стан після імобілізації правого гомілково-стопного суглобу з приводу пошкодження капсульно-зв`язкового апарату ІІ ступеню з тимчасовим порушенням функції. Подається на розгляд ВЛК для визначення придатності до військової служби (т. 1 а. с. 112).

Відповідно до даних витягу з наказу командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 від 22.08.2015 року № 221, за підписом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 капітана ОСОБА_52 , та на підставі акту службового розслідування за фактом отримання поранень водія-санітара медичної служби військовослужбовця військової частини польова пошта НОМЕР_1 солдата ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вважати таким, що отримав поранення під час виконання обов`язків військової служби (т. 1 а. с. 114).

Відповідно до направлення, за підписом командира військової частини пп НОМЕР_1 капітана ОСОБА_52 , солдата ОСОБА_20 , 1981 р.н. направлено на медичний огляд військово-лікарською комісією з метою визначення придатності до військової служби у зв`язку із погіршенням стану здоров`я (т. 1 а. с. 115).

Із даних копії рапорту солдата водія-санітара медичної служби ОСОБА_20 від 05.02.2016 року, адресованого на ім`я начальника медичного пункту в/ч - польова пошта НОМЕР_1 вбачається, що останній просить направити його до шпиталю на лікування у зв`язку з погіршенням стану здоров`я, який у свою чергу клопоче по суті даного рапорту перед командиром військової частини - польова пошта НОМЕР_1 (т. 1 а. с. 117).

Згідно виписки з медичної картки хворого № 32 епікризу-повідомлення, та відповідно листка непрацездатності, виданого на її підставі, на ім`я ОСОБА_20 , 1981 р.н., останній пройшов лікування в денному стаціонарі № 3 Київської міської психоневрологічної лікарні, в період часу з 19.02.2016 року по 18.03.2016 року (т. 1 а. с. 119).

Згідно даних медичної карти амбулаторного хворого клініки амбулаторної допомоги НВМКЦ «ГВКГ» від 25.04.2016 року, ОСОБА_20 звернувся до клініки із скаргами на біль у правому боці та нежить. 14.04.2016 року отримав травму - перелом 9 ребра. Лікувався стаціонарно у в/ч НОМЕР_11 . Виконувати обов`язки не може. Також лікарем-психіатром рекомендоване стаціонарне лікування. Було надане звільнення від виконання службових обов`язків (т. 1 а. с. 118).

Відповідно перевідного епікриза № НОМЕР_12 , виданого клінікою психіатрії з палатами для наркологічних хворих, за підписом начальника клініки психіатрії полковника м/с ОСОБА_54 та ординатора клініки психіатрії ст. л-та м/с ОСОБА_55 , на ім`я солдата за мобілізацією ОСОБА_20 , 1981 р.н., який знаходився на лікуванні в НВМКЦ «ГВКГ» з 12.04.2016 року із діагнозом: стан після перенесеної гострої реакції на стер у вигляді астено-невротичного синдрому з виходом в компенсацію. Пролапс передньої стулки МК з регургітацією І ст. СН0. Виражений диско генний радикуліт з помірно вираженим больовим синдромом. Арахноїдальна кістка в лівій скронево-тім`яній ділянці (0,85х2,4 см). Викривлення перегородки носа з порушенням зовнішнього дихання. Простий короткозорий астигматизм в 2,0 Д лівого ока. Рекомендовано: уникати стресових ситуацій. Нормалізація режиму праці та відпочинку. Після реабілітації командиру частини доцільно скерувати на дообстеження в неврологічне відділення ВГ за територіальним принципом з відповідною медичною документацією (т. 1 а. с. 121, 189).

Згідно даних копії довідки військово-лікарської комісії від 12.05.2016 року № 491-п, за підписом голови ВЛК полковника м/с ОСОБА_54 та секретаря працівника ЗСУ ОСОБА_56 , виданої на ім`я ОСОБА_20 , 1981 р.н., було проведено медичний огляд ВЛК психоневрологічного профілю НВМКЦ «ГВКГ» останнього, згідно якого ОСОБА_20 на підставі ст. 17-г графи ІІ Розладу хвороб, графи ТДВ потребує лікування в в/ч НОМЕР_13 ( АДРЕСА_7 ) терміном на 24 календарних днів, проїзду у плацкартному вагоні від станції Київ до станції Старокостянтинів та в зворотному напрямку (т. 1 а. с. 120, 188).

Відповідно копії виписного епікризу № 136/156, за підписом Т.в.о. заступника начальника госпіталю медичної частини Т.в.о. начальника психіатричного відділення ЗСУ ОСОБА_57 , ОСОБА_20 перебував на стаціонарному лікуванні у психіатричному відділенні військової частини НОМЕР_14 з 18.05.2016 року по 10.06.2016 року (т. 1 а. с. 122).

Як слідує із копії консультативного висновку психіатра від 13.06.2016 року, ОСОБА_20 , 1981 р.н., було оглянуто психіатром та рекомендовано скерувати з відповідною медичною документацією на ВЛК та лікування у неврологічному відділенні за територіальним принципом у ВГ (т. 1 а. с. 123).

Відповідно до копії направлення від 06.07.2016 року, за підписом командира військової частини пп НОМЕР_2 полковника ОСОБА_27 , солдата з/к ОСОБА_20 , 1981 р.н., направлено на медичний огляд військово-лікарською комісією з метою визначення придатності до військової служби у зв`язку із погіршенням стану здоров`я (т. 1 а. с. 126).

Згідно даних копії медичної характеристики від 07.07.2017 року, виданої за підписом начальника медичної служби в/ч пп НОМЕР_2 ОСОБА_53 , солдат взк військової частини пп НОМЕР_2 ОСОБА_20 , обіймаючи посаду кулеметника, під медичним спостереженням у військовій частині пп НОМЕР_2 знаходився з 16.06.2016 року. За медичною допомогою під час проходження служби у військовій частині пп НОМЕР_2 не звертався. 23.07.2015 року отримав поранення під час виконання службових обов`язків. Знаходився на обстеженні та лікуванні у в/ч пп В 2148 м. Сватове з 30.07.2015 року по 03.08.2015 року. З 12.04.2016 року по 16.05.2016 року знаходився на стаціонарному лікуванні в клініці психіатрії НВМКЦ «ГВКГ» м. Київ. З 18.05.2016 року по 10.06.2016 року знаходився на стаціонарному лікуванні у психіатричному відділенні в/ч НОМЕР_13 . 30.06.2016 року у ВМКЦ ПР (в/ч НОМЕР_15 ) було проведено обстеження, а саме комп`ютерну томографію попереково-крижових відділів хребта. На диспансерному обліку перебував 23.07.2015 року: МВТ, ЗЧМТ, струс головного мозку, двобічна акутравма. Придатний для подальшого проходження військової служби на займаній посаді за станом здоров`я (т. 1 а. с. 127, 154).

Відповідно до протоколу комп`ютерної томографії попереково-крижових відділів хребта від 30.06.2016 року, проведеного ОСОБА_20 у військовому медичному клінічному центрі Північного регіону лікарем ОСОБА_58 , виявлено кт-ознаки начальних проявів остеохондроза протрузії міжхребцевих дисків зазначеної локалізації (т. 1 а. с. 128).

Відповідно виписного епікризу із медичної карти стаціонарного хворого № 6755, солдат з/к в/ч пп НОМЕР_2 ОСОБА_20 , 1981 р.н., знаходився на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні ВМКЦ ПнР (в/ч НОМЕР_15 ) з 11.07.2016 року по 19.07.2016 року (т. 1 а. с. 129).

Із довідки військово-лікарської комісії від 19.07.2016 року № 947 слідує, що в ході проведеного медичного огляду госпітальною військово-лікарською комісією терапевтичного профілю в/ч НОМЕР_15 , солдата ОСОБА_20 , 1981 р.н., польова пошта НОМЕР_2 встановлено, що на підставі статті графи ІІ Розладу хвороб останній придатний до військової служби (т. 1 а. с. 130).

Згідно даних висновку експерта за результатами проведення експертизи від 03.07.2019 року № 25741/18-62, солдат ОСОБА_20 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, 26.09.2016 року самовільно залишив місце служби військову частину НОМЕР_2 , в умовах особливого періоду без дозволу відповідних начальників та командирів, не повернувся з лікування до місця служби військової частини польова пошта НОМЕР_2 , та не виконував обов`язки пов`язані з проходженням військової служби (т. 2 а. с. 32-58).

Відповідно до даних висновку стаціонарної комісійної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи № 665 від 08.12.2020 року, ОСОБА_20 , у період часу, до якого відноситься правопорушення, у відношенні якого він підозрюється (період з 26.09.2016 року по 20.09.2017 року), виявляв психічний розлад у вигляді посттравматичного стресового розладу (F 43.1) і за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_20 у даний час будь-яким хронічним психічним розладом не страждає і за своїм психічним станом може усвідомлювати свої дії та керувати ними, а також, не потребує застосування відносно нього будь-яких примусових заходів медичного характеру. ОСОБА_20 за своїм психічним станом не потребує застосування до нього будь-яких примусових заходів медичного характеру. ОСОБА_20 у період часу, до якого відноситься правопорушення, у відношенні якого він підозрюється (26.09.2016 20.09.2016 р.) за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Характер діяння, в якому ОСОБА_20 підозрюється, виключає можливість кваліфікації у нього в зазначений період стану фізіологічного афекту. До психологічних особливостей ОСОБА_20 відносяться: нормальний рівень функціонування когнітивної та інтелектуальної сфер; у сфері особистості: сценічність, активність поведінки, комунікабельність з широким колом міжособистісних стосунків, цілеспрямованість, настійливість у досягненні мети, практичність у вирішенні проблем, впевненість в собі; достатній рівень емотивності, застрягання на емоційно насичених ситуаціях та інформації поряд з намаганням конструктивного рішення проблеми, достатнім контролем над зовнішнім проявом почуттів. Вказані індивідуально-психологічні особливості не вплинули суттєво на поведінку підекспертного у період правопорушення, у якому він на даний час підозрюється (т. 2 а. с. 114-119).

Згідно даних копії посвідчення № 303 від 05.05.2015 року ОСОБА_20 нагороджений знаком «За зразкову службу» (т. 1 а. с. 108).

Згідно даних службової характеристики від 16.09.2015 року, виданої за підписом начальника медичної служби військової частини пп НОМЕР_1 , молодшого лейтенанта медичної служби ОСОБА_59 , солдат ОСОБА_20 , водій-санітар медичної служби, за час проходження військової служби зарекомендував себе з позитивної сторони. Грамотний, дисциплінований солдат. До виконання службових обов`язків відноситься сумлінно. За фахом підготовлений добре. Постійно підвищує свій теоретичний та практичний досвід. На належному рівні веде документацію згідно займаної посади. Документи бойової і мобілізаційної готовності відпрацьовує в повному обсязі та вчасно. В складних умовах діє впевнено, приймає вірні та виважені рішення. Може всебічно і об`єктивно оцінювати стан справ, аналізувати службові ситуації та планувати шляхи вирішення проблемних питань. На зауваження зі сторони старших начальників реагує правильно, своєчасно приймає необхідні рішення та вживає заходи по усуненню недоліків. Керівні документи та Військові Статути Збройних Сил України в обсязі займаної посади знає добре, постійно користується ними у своїй повсякденній діяльності. Фізично розвинутий добре, витриманий, в стройовому відношенні підтягнутий. Користується повагою в колективі. Морально стійкий, в побуті скромний. Приймав участь у бойових діях. Нагороджений відзнакою МО України «За зразкову службу». Державну таємницю зберігати вміє. Займаній посаді відповідає (т. 1 а. с. 113, 196).

Відповідно даних довідки № 2126 від 17.06.2015 року про безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, за підписом командира військової частини польова - пошта НОМЕР_1 капітана ОСОБА_52 , солдат ОСОБА_20 , дійсно у період з 05.02.2015 року по час видачі довідки безпосередньо приймав участь в антитерористичній операції (бойових діях), забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції у Донецькій та Луганській областях (т. 1 а. с. 186).

Відповідно даних довідки № 02/241 від 07.11.2015 року про безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, за підписом Т.в.о. командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 майора ОСОБА_60 , солдат ОСОБА_20 , дійсно у період з 19.10.2015 року по теперішній час безпосередньо приймав участь в антитерористичній операції (бойових діях), забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції у Донецькій області (т. 1 а. с. 116, 185).

Згідно даних копії службової характеристики від 16.06.2017 року, виданої за підписом командира 1 механізованого батальйону підполковника ОСОБА_26 та командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_11 , солдат ОСОБА_20 для несення військової служби непридатний у зв`язку з систематичним порушенням військової дисципліни, статутів Збройних Сил України, Кримінального Кодексу України, вірності військовій присязі. Доцільно звільнити від подальшого проходження військової служби (т. 1 а. с. 76).

Згідно даних службової характеристики від 09.03.2017 року, виданої за підписом командира 1 механізованого батальйону підполковника ОСОБА_26 , солдат ОСОБА_20 за час проходження військової служби зарекомендував себе з негативного боку. Як фахівець підготовлений слабо, над підвищенням свого професійного рівня не працює, наполегливості та старання не проявляє. вимоги статутів, наказів знає слабо, не завжди додержується їх у службовій діяльності. Із самого початку військової служби зарекомендував себе, як особисто недисциплінований військовослужбовець. Виконавча дисципліна на низькому рівні. Перестав удосконалювати свої фахові і методичні навички. Заходи виховної роботи з військовослужбовцем, бесіди командування частини і, навіть, дисциплінарні стягнення позитивних наслідків не дали. Військовослужбовець свідомо порушує військову дисципліну, не є прикладом для особового складу у виконанні військового обов`язку. Таке відношення негативно відображається на всьому особовому складі. Пасивний. Слабовільний, перед труднощами пасує. Труднощі по службі переносити не вміє. Цілеспрямованості у підвищенні загальної культури не проявляє. За характером безвідповідальний. В колективі авторитетом та повагою не користується. До свого зовнішнього вигляду не вимогливий. В стройовому відношенні підтягнений слабо. Фізично розвинений задовільно (т. 1 а. с. 71).

Також, судом було задоволено клопотання сторони обвинувачення щодо допиту свідка ОСОБА_61 , разом з тим явку в судове засідання вказаного свідка прокурором забезпечено не було і в подальшому прокурор вважав за можливе закінчити з`ясування обставин справи та перевірку їх доказами без допиту вказаного свідка.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, обґрунтованим, є рішення ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 цього Кодексу.

При постановленні вироку суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин кримінального провадження в їх сукупності, керуючись законом, повинен оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення та для вирішення питань, зазначених у ст. 374 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Суд, дослідивши всі обставини кримінального провадження та давши їм належну оцінку відповідно до вимог ст. 94 КПК України, прийшов до висновку про те, що стороною обвинувачення не надано безсумнівних доказів, які би могли бути покладені в основу обвинувального вироку та не доведено, що в діях ОСОБА_20 наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, а доводи, висунуті обвинуваченим про непричетність до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, стороною обвинувачення не спростовані.

Так, диспозицією ч. 4 ст. 407 КК України передбачено кримінальну відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби, а також нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинені військовослужбовцем в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Суб`єктом вказаного злочину є, зокрема, військовослужбовець за контрактом.

Правовою основою військового обов`язку і військової служби, зокрема, є Конституція України, Закон України «Про оборону України», Закон України «Про Збройні Сили України», Закон України «Про військовий обов`язок та військову службу», Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24 березня 1999 року № 548-ХІV (зі змінами 548-ХІУвід 27.10.2018), Дисциплінарний статут Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24 березня 1999 року № 551-ХІV, Статут гарнізонної та вартової служб Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24 березня 1999 року № 550-ХІV (зі змінами), Стройовий статут Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24 березня 1999 року № 549-ХІV, Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014, затверджений Законом України від 17.03.2014 № 1 126-V11 «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію», Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затверджене Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 та інші нормативно-правові акти.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 65 Конституції України, громадянам гарантується відбування військової служби відповідно до закону.
Положеннями статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» регламентовано, що проходження військової служби громадянами України здійснюється у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.
Згідно положень ч. 1 ст. 19 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції, яка діяла на час інкримінованого злочину), військовослужбовці, які проходять кадрову або строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, громадяни призовного віку, які мають вищу, професійно-технічну, повну або базову загальну середню освіту і не проходили строкової військової служби, військовозобов`язані, а також жінки, які не перебувають на військовому обліку, укладають контракт про проходження військової служби за контрактом з додержанням умов, передбачених статтею 20 цього Закону.
Згідно з вимогами п. 2 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, громадяни проходять військову службу у Збройних Силах України в добровільному порядку або за призовом і відповідно до абз. 7 вказаного пункту з громадянами, які добровільно вступають на військову службу, укладається контракт.
Відповідно до вимог абз. 2 п. 15, п. 23 Положення з громадянами, які добровільно вступають на військову службу, укладається: контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, яким є письмова угода, що укладається між громадянином і державою, від імені якої виступає Міністерство оборони України, для встановлення правових відносин між сторонами під час проходження військової служби, строк якого обчислюється з дня набрання ним чинності.
Відповідно до п. 26 Положення контракт про проходження військової служби є підставою для видання відповідного Наказу по особовому складу про зарахування особи до списків особового складу Збройних Сил України та призначення її на відповідну посаду чи продовження військової служби.
Наведене свідчить про те, що єдиною підставою проходження військової служби в добровільному порядку та відповідно видачі Наказу про зарахування особи до списків військової частини ЗСУ є укладення контракту між також особою та Державою.
Сторона захисту в ході судового розгляду наполягала на тому, що у січні 2015 року ОСОБА_20 було запропоновано підписати контракт терміном на один або три роки. ОСОБА_20 погодився на контракт терміном один рік з можливістю пролонгації в подальшому за умови його згоди. При цьому 05.02.2015 року, коли ОСОБА_20 подавав свої особисті дані в військкомат на перевірку та писав згоду на вступ до лав ЗСУ, ніхто його не попередив, що умови змінено і термін вказувався (до кінця особливого стану). Про це він довідався, коли вже у військовій частині прочитав контракт, якого не підписав, оскільки добре розумів, що контракт безстроковий і за власним бажанням його не припинити. Офіцер стройової частини, сказав що це не проблема, що питання з контрактом має бути вирішено за місяць, бо в лавах ЗСУ все змінюється, прийде наказ зі штабу про річний контракт і він його підпише. Після цього ОСОБА_20 направився на постійне місце дислокації в Трьохізбінку, де продовжував службу в якості добровольця. Згодом ОСОБА_20 дізнався, що його оформили на контрактну службу, проте хто оформив і як це зробив без його підпису, - невідомо. Протягом 17-ти місяців обвинувачений намагався отримати примірник свого контракту або хоча би його копію, але залишися без офіційної відповіді.

Як передбачено п. 26 вказаного Положення один примірник контракту зберігається в особовій справі військовослужбовця, другий - у військовослужбовця.

В ході судового розгляду достовірно встановлено, та не заперечувалось сторонами кримінального провадження, що контракт, на підставі якого начебто ОСОБА_20 було прийнято на військову службу, в особовій справі військовослужбовця ОСОБА_20 відсутній, а сам ОСОБА_20 пояснив, що ним контракт не укладався, при цьому будь-які відомості про те, що останній отримав другий примірник контракту до суду не подані.

Допитані в ході судового розгляду свідки ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 лише підтвердили факт відсутності ОСОБА_20 в періоди, вказані в обвинувальному акті, але за встановлених судом обставинах такі показання не можуть бути достатніми підставами для підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_20 у вчиненні інкримінованого злочину.

Крім того, суд не може покласти в основу звинувачення ОСОБА_20 висновок судової військової експертизи виходячи з наступного. Як слідує з вказаного дослідження, експерт дійшов до висновку про те, що ОСОБА_20 слід вважати військовослужбовцем військової служби за контрактом, оскільки ОСОБА_20 не міг бути призваний на військову службу за віком. При цьому, не зважаючи на відсутність контракту, експерт, обґрунтовуючи свій висновок, вказує на витяг з наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_7 (по стройовій частині) від 02 лютого 2015 року № 12 ...направити до військової частини - польова пошта НОМЕР_8 для укладання контракту на особливий період до оголошення етапів демобілізації та призначення на посаду солдата ОСОБА_20 . ...заява ОСОБА_20 (вх. № 352 від 30.01.2015) ... письмова згода командира військової частини польова пошта НОМЕР_8 вих. №33 від 05.01.2015; витяг з наказу командира НОМЕР_9 окремого штурмового батальйону від 05.02.2015 № 13 РС вимогами якого передбачено: «прийняти на військову службу за контрактом осіб рядового складу строком до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію, але не менше одного місяця, зарахувати до списків особового складу Збройних Сил України, присвоїти військове звання солдат та призначити ОСОБА_20 стрільцем санітаром штурмового відділення штурмового взводу штурмової роти»; пункт 8 витягу з наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_16 (по стройовій частині) від 05.02.2015 № 37 передбачено солдата військової служби за контрактом ОСОБА_20 ... зарахувати на всі види убезпечення...; пункт 206 витягу з наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_17 (по стройовій частині) від 06.10.2016 № 220 передбачено військовослужбовця військової служби за контрактом солдата ОСОБА_20 ...; витяг з наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 16.06.2016 № 126 «військовослужбовця військової служби за контрактом солдата ОСОБА_20 , призначеного наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 01.03.2016 № 27-РС ..., який прибув для подальшого проходження служби з військової частини польова пошта НОМЕР_1 АДРЕСА_6 , з 16 червня 2016 року зарахувати до списків особового складу частини на всі види забезпечення...»; довідку командира військової частини НОМЕР_6 полковника В. Кокорєва від 1.04.2019 № 10/362 «... ОСОБА_20 отримав грошове забезпечення за липень (7074 грн. 84 коп.) та серпень (7086 грн. 69 коп.) 2016 року на особистий рахунок відкритий в АТ «Укрексімбанк». Військовослужбовець отримав грошове забезпечення як військовослужбовець за контрактом. Також даний військовослужбовець був забезпечений речовим майном».

Разом з тим, заява ОСОБА_20 від 30.01.205 року до матеріалів справи долучена не була, а її зміст щодо погодження ОСОБА_20 на умови проходження військової служби до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію, в наказі не розкритий.

При цьому, на думку суду, самі по собі накази про направлення для укладення контракту, прийняття на військову службу за контрактом, зарахування до особового складу військової частини, за відсутності достовірних відомостей щодо дійсного укладення контракту ОСОБА_20 на визначених умовах, не можуть підтвердити дійсне волевиявлення ОСОБА_20 на проходження військової служби до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію.

Крім того, чинним законодавством не передбачено надання таких наказів особі (військовослужбовцю) для ознайомлення і тому їх видання не може підтверджувати обізнаність ОСОБА_20 з умовами проходження військової служби.

Суд вважає правдивими показання ОСОБА_20 , про те, що він намагався отримати документи щодо проходження останнім військової служби, що, зокрема, підтверджується даними рапорту військовослужбовця за контрактом кулеметника 1 МВ 2 МР 1 МБ солдата ОСОБА_20 , адресованого на ім`я командира роти, з якого вбачається, що останній просить направити офіційний запит до батальйону « ІНФОРМАЦІЯ_2 », в/ч пп НОМЕР_1 щодо отримання особової справи, атестатів від фінансового відділу, речового забезпечення та харчового забезпечення, який в свою чергу клопоче по суті даного рапорту перед командиром НОМЕР_18 , який в свою чергу клопоче по суті даного рапорту перед командиром військової частини - польова пошта НОМЕР_2 (т. 1 а. с. 153). Проте документи ОСОБА_20 надані не були, що опосередковано стало перешкодою для звернення обвинуваченого до суду з відповідним позовом про незаконність наказу щодо зарахування його до лав ЗСУ.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення не доведено законність наказів про прийняття ОСОБА_20 на військову службу за контрактом та зарахування до списків особового складу до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію.

Крім того, для даного складу злочину характерним є те, що суб`єкт злочину, самовільно залишивши військову частину або місце служби, а також нез`явившись вчасно на службу без поважних причин, діє з прямим умислом, але не має на меті зовсім ухилитися від військової служби.

Також, причини самовільного залишення військовослужбовцем військової частини або місця несення служби, а також нез`явлення вчасно на службу можуть бути різними. Законом не визначено переліку обставин, які можуть бути визнані поважними причинами. Встановлення критерію поважності такої причини віднесено до дискреції суду, який при розгляді конкретної справи повинен врахувати усі обставини в їх сукупності, що спонукали військовослужбовця залишити військову частину чи місце несення служби, не дали можливості або перешкодили йому вчасно з`явитись на службу.

Згідно даних медичних карт ОСОБА_20 , в період часу з 29.09.2016 року по 08.11.2016 року, з 01.03.2017 року по 12.05.2017 року та з 25.10.2018 року по 10.12.2018 року обвинуваченому надавалась психіатрична медична допомога в режимі «денного стаціонару» в КМПЛ № 2 з діагнозом «Посттравматичний стресовий розлад, тривожно-фобічний синдром». З наданих стороною захисту даних копій виписок з медичних карток хворого № 223 та № 136 епікриз-повідомлення, достовірність яких сторонами не заперечувалась, ОСОБА_20 знаходився на лікуванні в денному стаціонарі № 3 ПНЛ № 2 з 24.11.2017 року по 16.01.2018 року та з 18.05.2018 року по 12.07.2018 року; (т. 1 а. с. 152).

За наведених обставин суд вважає, що ОСОБА_20 дійсно потребував лікування, проте командир військової частини в порушення свого обов`язку, передбаченого п. 254 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, не направив останнього до медичної частини.
Будь-яких відомостей на підтвердження фактів симуляції захворювань обвинуваченим ОСОБА_20 чи повідомлення останнім неправдивих відомостей про погіршення стану здоров`я або загострення існуючих захворювань стороною обвинувачення надано не було.
При цьому дані медичних характеристик від 11.12.2016 року та 21.07.2017 року про те, що ОСОБА_20 під час проходження служби з 05.02.2015 року у пп В 6250 за медичною допомогою не звертався суперечать об`єктивним даним, що містяться у медичній документації та даним медичної характеристики від 07.07.2017 року, згідно яких ОСОБА_20 у вказаний період отримував лікування у зв`язку із захворюваннями, зокрема пов`язаними із виконанням військового обов`язку по захисту Батьківщини, що підтверджується наведеними вище відомостями.

Приймаючи до уваги виключно позитивні характеристики ОСОБА_20 під час фактичного захисту Батьківщини, суд вважає, що надання негативних службових характеристик від 09.03.2017 року та 16.06.2017 року, пов`язано виключно з притягненням ОСОБА_20 до кримінальної відповідальності та не відображає справжні якості останнього, виявлені в ході участі в Антитерористичній операції.

Крім того, в матеріалах справи відсутні дані про те, що обвинувачений ОСОБА_20 взагалі розшукувався правоохоронними органами у зв`язку із самовільним залишенням військової частини та нез`явленням вчасно на службу в умовах особливого періоду відсутністю, а також відсутні будь-які дані і про те, що обвинувачений ОСОБА_20 переховувався від органів досудового розслідування, оскільки останній проживав за місцем реєстрації.

Також, на даний час ОСОБА_20 виконує свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.

З огляду на наведене суд приходить до висновку, що твердження сторони обвинувачення про мету вчинення ОСОБА_20 даного кримінального правопорушення тимчасове ухилення від військової служби, є недоведеним припущенням, оскільки не підтверджене будь-якими належними та достатніми доказами.
З урахуванням викладеного суд вважає показання ОСОБА_20 про те, що він не укладав контракт строком дії на три роки або до закінчення особливого періоду, не був ознайомлений з відповідним наказом, виданим на підставі такого контракту, мав показання для отримання медичної допомоги, надання якої не було забезпечено належним чином, а також не мав наміру навіть тимчасово ухилитись від проходження військової служби та виконання свого обов`язку щодо захисту України, є послідовними логічними та такими, що не суперечать іншим доказам, зібраним по справі.

При цьому, суд вважає технічною опискою не зазначення в обвинувальному акті при правовій кваліфікації дій обвинуваченого про «не з`явлення вчасно на службу без поважних причин», оскільки як при викладені фактичних обставин справи, так і при формулюванні обвинувачення, слідчим та прокурором вказано як про залишення місця служби, так і про не з`явлення вчасно на службу без поважних причин в умовах особливого періоду.

Таким чином суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення у судовому засіданні не надано безсумнівних доказів, які би могли бути покладені в основу обвинувального вироку у даному кримінальному провадженні, а доводи, висунуті обвинуваченим ОСОБА_20 про непричетність до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, стороною обвинувачення не спростовані, оскільки достатніх, належних та допустимих доказів на підтвердження висунутого обвинувачення під час судового розгляду суду не надано.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи, якщо їх неможливо усунути, згідно ст. 62 Конституції України та ст. 17 КПК України тлумачаться на користь такої особи.

Відповідно до ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом а саме сукупність закріплених у кримінальному законі ознак, за наявності яких реально вчинене суспільно небезпечне діяння визнається кримінальним правопорушенням. Обов`язковими елементами складу будь-якого правопорушення є 1) об`єкт; 2) об`єктивна сторона; 3) суб`єктивна сторона; 4) суб`єкт, і відсутність хоча би одного з цих елементів свідчить про те, що діяння особи, поведінка якої оцінюється у даному конкретному випадку, не є кримінальним правопорушенням.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ст. 17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення (злочину). Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Підставою для ухвалення обвинувального вироку є така сукупність доказів, яка дає можливість прийти до безсумнівного висновку про те, що подія кримінального правопорушення мала місце, наявні ознаки кримінального правопорушення, дія (бездіяльність) вчинені обвинуваченим і вина останнього у вчиненні кримінального правопорушення доведена стороною обвинувачення. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з положеннями ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Коли зібрані у справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.

На підставі наведеного, провівши судовий розгляд даного кримінального провадження, відповідно до положень ст. 337 КПК України, згідно з якими судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, виходячи із засад кримінального судочинства, а саме верховенства права, законності, презумпції невинуватості, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в подані ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, а саме: діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, суд приходить до висновку про виправдання ОСОБА_20 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України, оскільки стороною обвинувачення не доведено, що в діянні обвинуваченого наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

Речові докази та судові витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 369-371 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_20 визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, та виправдати у зв`язку з недоведеністю, що в його діянні є склад вказаного кримінального правопорушення.
Вирок суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення через Дарницький районний суд м. Києва.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий