Справа № 645/523/23
Провадження № 1-кс/645/172/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2023 року місто Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання старшого слідчого відділу поліції №2 Харківського РУП №2 Головного управління Національної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Немишлянської окружної прокуратури ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0000005 від 03.01.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.3 ст.15 ч.1 ст.152, ч.2 ст.152 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, не одруженого, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, з середньою освітою, без місця реєстрації, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимого:

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.3 ст.15 ч.1 ст.152, ч.2 ст.152 КК України, -

в с т а н о в и в:

Старша слідча СВ ВП № 2 Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 15 лютого 2023 року звернулася до Фрунзенського районного суду м. Харкова з клопотанням, погодженим з прокурором Немишлянської окружної прокуратури ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0000005 від 03.01.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.3 ст.15 ч.1 ст.152, ч.2 ст.152 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125, ч.3 ст.15 ч.1 ст.152, ч.2 ст.152 КК України.

Виклад змісту поданого клопотання

02.01.2023 приблизно о 17.55 ОСОБА_5 перебував поблизу багатоповерхового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де побачив раніше йому незнайому ОСОБА_7 , яка в цей час поверталася додому. Маючи намір вступити з ОСОБА_7 у статевий зв`язок, та усвідомлюючи, що остання не дасть добровільної згоди, ОСОБА_5 вирішив згвалтувати її.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на згвалтування, ОСОБА_5 , діючи умисно, відповідно до розробленого плану, зайшов до під`їзду будинку за вищевказаною адресою слідом за ОСОБА_7 , прослідував за нею до дверей ліфту та зайшов у ліфтову кабіну. Після того, як ліфтова кабіна почала рухатись, ОСОБА_5 діючи умисно, з метою реалізації свого злочинного наміру, натиснув кнопку «STOP», чим заблокував її між поверхами будинку, забезпечивши тим самим неможливість втручання в його дії сторонніх осіб та обмеживши свободу пересування потерпілої. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 витяг зі своєї правої кишені ключі та підставив до шиї потерпілої, та наказав, що в них є 15 хвилин. Потерпіла ОСОБА_7 усвідомлюючи, що ОСОБА_5 має намір зґвалтувати її, почала кричати. Тоді ОСОБА_5 в метою подолання супротиву з боку ОСОБА_7 наніс їй один удар кулаком правої руки у область шиї зліва. Після того, як потерпіла ОСОБА_7 припинила кричати, ОСОБА_5 з метою доведення свого злочинного наміру, продовжуючи утримувати потерпілу біля стіни ліфта нажав кнопку ліфту «9 поверх». Після того як ліфтова кабіна піднялась на дев`ятий поверх та відкрилися двері ліфтової кабіни, то ОСОБА_5 виштовхав потерпілу з ліфту на площадку дев`ятого поверху. Далі ОСОБА_5 разом з потерпілою ОСОБА_8 спустилися на майданчик, розташований між дев`ятим та восьмим поверхом, де ОСОБА_5 діючи умисно, з метою реалізації свого злочинного наміру направленого на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), приспустив брюки, одягнені на ньому, тим самим оголивши статевий орган, та почав вимагати у потерпілої стати на коліна, маючи на меті вчинити з нею оральний статевий акт.

ОСОБА_7 , перебуваючи під фізичним та психологічним тиском з боку ОСОБА_5 , присіла на коліна та взяла оголений статевий орган у ліву руку.

В цей час мешканки будинку почувши, що на майданчику, розташованому між дев`ятим та восьмим поверхом, відбуваються протиправні дії, піднялись на майданчик, тим самим викривши злочинні дії ОСОБА_5 .

Таким чином, довести свій злочинний намір до кінця ОСОБА_5 не зміг, з причин що не залежали від його волі, та не вчинив усіх дій які вважав необхідним для доведення кримінального правопорушення до кінця, у зв`язку з тим, що його дії були помічені свідками, злякавшись яких ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник.

Також, 02.01.2023 р. приблизно о 17год. 55 хв. ОСОБА_5 , знаходячись в ліфтовій кабіні під`їзду будинку АДРЕСА_2 , під час вчинення злочинних дій направленних на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи, а саме потерпілої ОСОБА_7 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень останній, з метою подолання опору потерпілої, пов`язаного з її небажанням вступити у статевий контакт, діючи умисно, зігнув свою ліву руку у ліктьовому суглобі, у якій знаходився ключ та прижав потерпілу до стіни ліфта, натискаючи ключем, який тримав у лівій руці на передню поверхню шиї зліва ОСОБА_7 , та в цей час наніс потерпілій ОСОБА_7 один удар кулаком правої руки в область шиї зліва. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_7 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 09/-09-С/2023 від 11.01.2023 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: «подряпин на шиї, які виникли від дії твердих предметів, що мають загострений край; синець на шиї, який виник від ударно - здавлючої дії тупого твердого предмету. По ступені тяжкості це легкі тілесні ушкодження (відповідно до п.п.2.3.2 «б», 2.3.5. Наказу МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень).

Крім того, 12.02.2023 приблизно о 19.00 ОСОБА_5 перебував поблизу багатоповерхового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де побачив раніше йому незнайому ОСОБА_9 , яка в цей час поверталася додому. Маючи намір вступити з ОСОБА_9 у статевий зв`язок, та усвідомлюючи, що остання не дасть добровільної згоди, ОСОБА_5 вирішив згвалтувати її.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на згвалтування ОСОБА_5 , діючи повторно, відповідно до розробленого плану, зайшов до під`їзду № 1 будинку за вищевказаною адресою слідом за ОСОБА_9 , прослідував за нею до дверей ліфту та зайшов у ліфтову кабіну. Після того, як ліфтова кабіна почала рухатись, ОСОБА_5 діючи умисно, з метою реалізації свого злочинного наміру, натиснув кнопку «STOP», чим заблокував її між поверхами будинку, забезпечивши тим самим неможливість втручання в його дії сторонніх осіб та обмеживши свободу пересування потерпілої. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 витяг зі своєї правої кишені ключі та підставив до шиї потерпілої, після чого розстібнув брюки, одягнені на ньому, дістав оголений статевий орган, та почав вимагати у потерпілої стати на коліна, маючи на меті вчинити з нею оральний статевий акт.

ОСОБА_9 , перебуваючи під фізичним та психологічним тиском з боку ОСОБА_5 , який з метою реалізації свого наміру продовжував тримати ключі біля шиї потерпілої, злякавшись за своє життя та здоров`я, присіла навпочіпки, після чого ОСОБА_5 діючи умисно повторно, притиснув її голову до своїх геніталій та вставивши свій половий орган в рот потерпілої ОСОБА_9 здійснив з нею дії сексуального характеру, пов`язані із оральним проникненням в тіло потерпілої без її добровільної згоди. Далі, ОСОБА_5 з метою подальшої реалізації свого наміру, направленого на зґвалтування наказав потерпілій ОСОБА_9 зняти брюки, одягнені на неї. Потерпіла ОСОБА_9 злякавшись вимоги ОСОБА_5 , та розуміючи що останній хоче її згвалтувати, почала кричати та намагатися вирватися від останнього. ОСОБА_5 в цей час, з метою доведення свого злочинного наміру до кінця почав давити ключами у праву та ліву частину шиї потерпілої, тим самим спричинивши фізичну біль. Після чого ОСОБА_5 штовхнув потерпілу ОСОБА_9 на підлогу на наказав продовжити оральний статевий зв`язок. Тоді ОСОБА_9 з метою вирватися, потайки набрала номер мобільного телефону своєї матері. Коли задзвонив мобільний телефон потерпілої, ОСОБА_5 почувши телефонний дзвінок, вирвав мобільний телефон з рук потерпілої ОСОБА_9 та почав намагатись вимкнути його. В цей час ОСОБА_9 скориставшись тим, що ОСОБА_5 відволікся, та за нею не спостерігає нажала кнопку ліфту «1 поверх». Коли ліфтова кабіна спустилася на перший поверх та відкрилися двері ліфтової кабіни, то ОСОБА_5 злякавшись, що буде викритий сторонніми особами, з місця вчинення злочину зник..

12.02.2023 року на підставі ст.208 КПК України у період часу з 22 години 23 хвилин по 22 години 43 хвилини було затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

13.02.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України.

14.02.2023 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 152, ч.1 ст.125, ч. 2 ст. 152 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, згідно зі змістом клопотання, повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, перелік яких доданий до клопотання.

Звернення із клопотанням слідчий обґрунтовує наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, а саме, що ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Позиції учасників провадження, висловлені в судовому засіданні.

Прокурор підтримав доводи клопотання та просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави. Крім того зазначила, що в клопотанні допущено технічну помилку в зазначенні підпунктів ст. 177 КПК наявності ризиків, а саме просила вважати правильним п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, замість п.п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

Підозрюваний заперечував свою вину, зазначив, що він постійно знаходився вдома, що може підтвердити його цивільна дружина. Крім того заперечував проти клопотання, посилаючись на необґрунтованість підозри.

Захисник повністю заперечував проти задоволення клопотання про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилався на його необгрунтованість. Крім того вважав, що ризики, на які посилався прокурор в обґрунтування заявленого клопотання, не доведені, відсутні докази скоєння ОСОБА_5 кримінальних правопорушень. Впізнання підозрюваного потерпілими було проведено без присутності адвоката та самого підозрюваного.

Мотиви, з яких виходив слідчий суддя при вирішенні клопотання.

За результатами дослідження матеріалів клопотання та з урахуванням думки учасників кримінального провадження, слідчий суддя вважає необхідним зазначити наступне.

Стаття 29 Конституції України гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

У разі нагальної необхідності запобігти злочинові чи його перепинити уповноважені на те законом органи можуть застосувати тримання особи під вартою як тимчасовий запобіжний захід, обґрунтованість якого протягом сімдесяти двох годин має бути перевірена судом. Затримана особа негайно звільняється, якщо протягом сімдесяти двох годин з моменту затримання їй не вручено вмотивованого рішення суду про тримання під вартою.

Із вказаними положеннями Основного Закону України кореспондується стаття 12 КПК, відповідно до якої під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Розділ ІІ Кримінального процесуального кодексу України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення. До них, згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК, віднесені також запобіжні заходи. Статтею 132 КПК України встановлені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження - вони не допускаються, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК.

Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК запобіжними заходами, а тому числі, є тримання під вартою.

Частина третя ст. 176 КПК встановлює, що слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності інші обставини, перелік яких визначено частиною першою статті 178 КПК.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Частина 4 цієї ж статті визначає, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Стаття 184 КПК визначає вимоги до змісту клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжних заходів. Крім цього стаття 192 КПК встановлює, що у разі подання клопотання про застосування запобіжного заходу після затримання особи без ухвали про дозвіл на затримання, до такого клопотання має бути доданий протокол затримання підозрюваного.

Згідно з положеннями статті 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Клопотання, подане слідчим, за погодженням з прокурором про застосування запобіжного заходу, відповідає вимогам, визначеним у ст. 184 та 192 КПК України.

Зміст клопотання містить усі необхідні відомості, що визначені ч. 1 ст. 184 КПК. Виконано вимоги ч. 2 ст. 184 КПК, а саме копію клопотання та матеріалів, якими воно обґрунтовується, надано підозрюваному та його захиснику за три години до початку його розгляду, 14 лютого 2023 року . До клопотання додано документи, визначені ч. 3 ст. 184 та ч. 2 ст. 192 КПК.

Запобіжні заходи можуть застосовуватися, зокрема, до підозрюваного. Підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 42 КПК).

13.02.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України.

14.02.2023 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 152, ч.1 ст.125, ч. 2 ст. 152 КК України.

В матеріалах кримінального провадження міститься копія протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 12.02.2023 року, відповідно до якого на підставі ст.208 КПК України у період часу з 22 години 23 хвилин по 22 години 43 хвилини було затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Слідчий в клопотанні зазначив, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 152, ч.1 ст.125, ч. 2 ст. 152 КК України.

Поняття обґрунтованої підозри та чіткі критерії її оцінки у національному законодавстві не визначені.

Проте, воно висвітлено у практиці Європейського суду з прав людини, що підлягає застосуванню українськими судами. Термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення

Отже, обґрунтована підозра не передбачає наявності достовірного знання про вчинення особою кримінального правопорушення. Однак, вона повинна бути заснована на об`єктивних фактах, наданих суду стороною обвинувачення.

Цей стандарт переконання є нижчим, ніж стандарт переконання «поза розумним сумнівом», та вимагає меншої ваги доказів, ніж для вирішення судом питання про винуватість чи невинуватість особи на стадії судового розгляду.

Таким чином, слідчому судді необхідно оцінити відповідність підозри цій правовій кваліфікації лише для встановлення її обґрунтованості (тобто, чи є підстави обґрунтовано вважати, що ОСОБА_5 міг вчинити саме цей злочин). При цьому, остаточна оцінка та кваліфікація здійснюється судом під час розгляду справи по суті.

В цьому кримінальному провадженні йдеться про можливе вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 152, ч.1 ст.125, ч. 2 ст. 152 КК України.

Наведена в клопотанні фабула в сукупності з наданими прокурором поясненнями та представленими матеріалами кримінального провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 152, ч.1 ст.125, ч. 2 ст. 152 КК України.

Крім цього, для визначення можливості вчинення ОСОБА_5 вказаного кримінального правопорушення, слідчим суддею досліджено відомості, надані сторонами, зокрема: протокол затримання у порядку ст. 208 КПК України, в ході якого у ОСОБА_5 було вилучено одяг в якому останній вчинив кримінальні правопорушення; протокол огляду місця події від 02.01.2023 за адресою м. Харків, Стадіонний проїзд, 5 та протокол огляду місця події від 12.02.2023 року за адресою АДРЕСА_4 ; заяви про вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_9 та ОСОБА_7 ; протоколами допитів потерпілих ОСОБА_9 від 12.02.2023 та ОСОБА_7 від 06.01.2023; протоколом впізнання особи за участю потерпілої ОСОБА_9 ; протоколами допитів свідків; слідчим експериментом за участю потерпілої ОСОБА_9 від 14.02.2023; слідчим експериментом за участю потерпілої ОСОБА_7 від 06.01.2023; висновками судово-медичних експертиз від 03.01.2023 № 1 п/п-с, від 06.01.2023 № 09/-09-С/2023.

З урахуванням досліджених документів, слідчий суддя приходить до переконання, що наразі є достатньо обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 вказаних кримінальних правопорушень.

Слід зауважити, що на цьому етапі провадження слідчий суддя не вирішує ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих відомостей лише визначає, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою (за стандартом «обґрунтованої підозри») для застосування щодо нього запобіжного заходу.

Слідчий суддя вважає доведеним існування ризиків вчинення підозрюваним дій, визначених статтею 177 КПК.

Ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

В клопотанні слідчий вказує на ризики переховування від органу досудового розслідування та суду, продовження злочинної діяльності, незаконного впливу на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні

Слідчий суддя вважає, що ризик переховування від органу досудового розслідування та суду є реальним з огляду на тяжкість злочину, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 суворістю можливого покарання, пов`язаними із цим негативними для особи наслідками та іншими обставинами.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.3 ст.15 ч.1 ст.152, ч.2 ст.152 КК України, санкція яких передбачає покарання у виді позбавлення волі від п*яти до десяти років.

Очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідчий суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 в сукупності з іншими обставинами.

Крім того, згідно матеріалів клопотання, що також підтверджується поясненнями підозрюваного, відносно ОСОБА_5 порушено п*ять кримінальних проваджень за корисливі кримінальні правопорушення, які направлено до суду. Крім того, по декільком кримінальним провадженням підозрюваного ухвалою суду оголошено в розшук.

В засіданні також встановлено, що існує ризик незаконного впливу на потерпілих та свідків. Прокурором в судовому засіданні було зазначено, що потерпілі висловлювали побоювання підозрюваного.

Такий ризик, як вплив на потерпілих та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

На даний момент підозрюваному стали відомі матеріали кримінального провадження, зокрема, протоколи допиту потерпілих та свідків, а тому, підозрюваному відомі дані потерпілих, так і зміст наданих свідками та потерпілими свідчень. Вказані обставини дають підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість здійснення на потерпілих та свідків впливу з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм відомі.

В зв`язку з вищевикладеним, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК, а саме - переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідка, вчинити інше кримінальне правопорушення. Отже, на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості відповідного кримінального провадження.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчим суддею враховуються обставини, визначені ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінальних правопорушень (злочинів); 2) тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного; 4) репутацію підозрюваного; 5) особу підозрюваного ОСОБА_5 .

Слідчим суддею встановлен, що ОСОБА_5 не має постійного місця реєстрації та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Підозрюваний не працює, за твердженням останнього він є не одруженим та мешкає з цивільною дружиною, крім того має захворювання пухлина головного мозку, проте відповідних медичних документів до матеріалів клопотання не надані. Крім того, підозрюваний пояснив, що джерелом його доходів є неофіційні випадкові заробітки.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, однак, з урахуванням встановлених судом обставин, менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Крім того відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

З огляду на вищезазначене, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого із застосуванням насильства, слідчий суддя розмір застави не визначає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого відділу поліції №2 Харківського РУП №2 Головного управління Національної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 по кримінальному провадженню № 0000005 від 03.01.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.3 ст.15 ч.1 ст.152, ч.2 ст.152 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.3 ст.15 ч.1 ст.152, ч.2 ст.152 Кримінального кодексу України задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів - до 11 квітня 2023 року включно.

Зобов`язати старшого слідчого відділу поліції №2 Харківського РУП №2 Головного управління Національної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 повідомити членів сім`ї підозрюваного щодо обрання відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали слідчого судді.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Копію ухвали отримав _________ 2023 року _____год.___хв.__ ______ ОСОБА_5