Справа № 128/1276/23
УХВАЛА

Іменем України

10 квітня 2023 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

представника ДУ "Стрижавська виправна колонія (№81)" - ОСОБА_4 ,

лікаря - ОСОБА_5 ,

засудженого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці в режимі відеоконференції клопотання Державної установи «Стрижавська виправна колонія №81» про звільнення засудженої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, проживав: АДРЕСА_1 , зареєстрований: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта середня, неодружений, до засудження не працював, засудженого вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 21 грудня 2020 року за ст. 289 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі, 25 лютого 2021 вироком Вінницького апеляційного суду вирок Тиврівського районного суду Вінницької області від 21 грудня 2020 року в частині призначеного покарання скасовано, та призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, від подальшого відбування покарання відповідно до ч. 2 ст. 84 КК України, -

в с т а н о в и в:

Начальник ДУ «Стрижавська виправна колонія №81» звернувся до Вінницького районного суду Вінницької області з клопотанням про звільнення від подальшого відбування покарання засудженої ОСОБА_6 на підставі ч. 2 ст. 84 КК України, мотивуючи його тим, що ОСОБА_6 по даній справі засуджений вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 21 грудня 2020 року за ст. 289 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі, 25 лютого 2021 вироком Вінницького апеляційного суду вирок Тиврівського районного суду Вінницької області від 21 грудня 2020 року в частині призначеного покарання скасовано, та призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Початок строку - 24 вересня 2020 року, кінець строку - 24 вересня 2025 року.

Рішенням Міжрегіональної комісії, Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, з питань визначення засудженим до позбавлення волі виду установи виконання покарань, місця відбування покарання особам, засудженим до позбавлення волі на певний строк, довічного позбавлення волі, арешту та обмеження волі (протокол №1.6-26/2021 від 29 квітня 2022 року) визначено мінімальний рівень безпеки із загальними умовами тримання для чоловіків, неодноразово засуджених до позбавлення волі. Визначено відбувати покарання в державній установі «Стрижавська виправна колонія (№81)».

13 лютого 2023 року прибув до Стрижавської багатопрофільної лікарні №81 філії Центру охорони здоров`я ДКВС України у Вінницькій області з державної установи «Стрижавська виправна колонія (№81)».

Засуджений характеризується посередньо, має 3 заохочення, стягнень не має.

Враховуючи, що засуджений захворів на хворобу: множинні метастази в головний мозок без виявленого первинного вогнища 4 ст., 4 кл. група. Лівобічна пірамідна недостатність на грунті багатовогнищевого ураження лобної і тім`яної долей правої півкулі гловного мозку (МРТ від 28 січня 2023 року), вестибулоатактичний, цефалгічний синдроми. Ішемічна хвороба серця, атеросклеротичний кардіосклероз, СН 1, гіпертонічна хвороба ІІ ст.,2 ст. гіпертензивне серце, ризик ССУ високий, адміністрація ДУ «Стрижавська виправна колонія (№81)» просить вирішити питання щодо можливості звільнення засудженого ОСОБА_6 від подальшого відбування покарання відповідно до ч. 2 ст. 84 КК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 не заперечував щодо задоволення даного клопотання, вважаючи, що, наявна у засудженого ОСОБА_6 хвороба є перешкодою для його подальшого відбування покарання. Дана хвороба входить до переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання.

Представник ДУ «Стрижавська виправна колонія (№81)» ОСОБА_4 підтримав дане клопотання, просив його задовольнити.

Лікар ОСОБА_5 підтвердила діагноз засудженого ОСОБА_6 та підтримала клопотання про його звільнення від подальшого відбування покарання за хворобою, просила його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився за станом здоров`я.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Стаття 152 КВК України визначає, що підставами звільнення від відбування покарання є хвороба засудженого.

В силу ч. 2 ст. 84 КК України особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Згідно пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу» вирішуючи питання про звільнення від подальшого відбуття покарання осіб, які захворіли на тяжку хворобу, суд має виходити не тільки з висновку лікарської комісії, а й враховувати тяжкість вчиненого злочину, поведінку засудженого під час відбуття покарання, ставлення до праці, ступінь його виправлення, чи не ухилявся він від призначеного лікування, а також інші обставини.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу» від 28 вересня 1973 року № 8, факт захворювання засудженого на тяжку хворобу сам по собі не тягне обов`язкового звільнення від відбуття покарання.

Звільнення від відбуття покарання через хворобу з місць позбавлення волі може бути застосоване судом до тих засуджених, які захворіли під час відбуття покарання і ця хвороба перешкоджає відбувати покарання, тобто у випадках, коли подальше утримання в місцях позбавлення волі загрожує їх життю або може призвести до серйозного погіршення здоров`я чи інших тяжких наслідків. Це стосується й тих осіб, які захворіли до засудження, але під час відбуття покарання їхня хвороба внаслідок прогресування набула характеру, зазначеного в Переліку захворювань.

ОСОБА_6 засуджений вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 21 грудня 2020 року за ст. 289 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі, 25 лютого 2021 вироком Вінницького апеляційного суду вирок Тиврівського районного суду Вінницької області від 21 грудня 2020 року в частині призначеного покарання скасовано, та призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Початок строку - 24 вересня 2020 року, кінець строку - 24 вересня 2025 року. Станом на 10 квітня 2023 не відбутий строк: 2 роки 5 місяців 14 днів.

Як слідує з висновку лікарсько-консультативної комісії №9 від 30 березня 2023 року у ОСОБА_6 діагностовано: множинні метастази в головний мозок без виявленого первинного вогнища 4 ст., 4 кл. група. Лівобічна пірамідна недостатність на грунті багатовогнищевого ураження лобної і тім`яної долей правої півкулі гловного мозку (МРТ від 28 січня 2023 року), вестибулоатактичний, цефалгічний синдроми. Ішемічна хвороба серця, атеросклеротичний кардіосклероз, СН 1, гіпертонічна хвороба ІІ ст., 2 ст. гіпертензивне серце, ризик ССУ високий.

За наслідком розгляду комісія вирішила, що наявне у засудженого ОСОБА_6 захворювання входить до переліку захворювань, що є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення її від подальшого відбування покарання за хворобою.

Відповідно до п. 1 Розділу Х Додатку 13 «Перелік хвороб, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання» до Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого спільним наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України №1348/5/572 від 15.08.2014, наявне захворювання є підставою для звільнення від подальшого відбування покарання.

Згідно матеріалів особової справи та висновку лікарсько-консультативної комісії №9 від 30 березня 2023, ОСОБА_6 має хворобу, яка набула характеру зазначеного в Переліку хвороб, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання.

В ході судового розгляду, лікар ОСОБА_5 підтримала клопотання про звільнення засудженої ОСОБА_6 та просила його задоволити. Також нею підтримано висновок №9 Лікарсько-консультативної комісії від 30 березня 2023 року, відповідно до якого засуджений ОСОБА_6 не може далі відбувати призначене йому вироком суду покарання у виді позбавлення волі.

Таким чином, судом встановлено, що засуджений ОСОБА_6 захворів на тяжку хворобу і ця хвороба перешкоджає подальшому відбуванню покарання засудженим. Засуджений за час відбування покарання характеризується посередньо, проте, суд враховує стан його здоров`я.

Положеннями ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року №3477-IV визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Нормами частини 1статті 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, покладає на державу зобов`язання охороняти право кожної людини на життя. Обов`язками держави з реалізації права на життя, яке є найбільшим і найважливішим із соціальних та правових благ особистості, є створення належних умов для реалізації цього права.

Так, в рішенні ЄСПЛ у справі "Коновальчук проти України" від 13 жовтня 2016 року, ЄСПЛ підтвердив системні порушення права засуджених осіб на медичну допомогу, відсутність адекватного лікування, так і про неналежні умови перевезення, що в подальшому було визнано судом порушенням з боку держави Україна.

Враховуючи особу засудженого, встановлені в судовому засіданні обставини, пояснення учасників розгляду клопотання, дослідивши особову справу та висновок лікарсько-консультативної комісії №9 від 30 березня 2023 на засудженого, суд вважає, що подання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.84 КК України, ст. 537 ч. 1 п. 9, ст. 539 ч. 4 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання Державної установи «Стрижавська виправна колонія №81» відносно засудженого ОСОБА_6 про звільнення від подальшого відбування покарання відповідно до ч. 2 ст. 84 КК України - задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від подальшого відбування покарання за вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 21 грудня 2020 року за ст. 289 ч. 2 КК України у зв`язку з хворобою, що перешкоджає подальшому відбуванню покарання відповідно до ст. 84 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_6 в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1