01.11.2022 Єдиний унікальний номер 205/4725/20
1-кп/205/47/22
Провадження №1-кп/205/47/22
Ед.унік.№205/4725/20
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2022 року Ленінський районний суд

м.Дніпропетровська

у складі: головуючого: судді ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду, в м.Дніпро, кримінальне провадження, яке зареєстроване в ЄРДР за №0000573 від 29 лютого 2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, освіта середня, не одруженого, раніше не засудженого; офіційно не працевлаштованого, проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 , у квітні 2020 року, більш точний час досудовим слідством не встановлено, біля буд. АДРЕСА_2 , знайшов, таким чином придбав предмет схожий на двухствольну гвинтівку з обрізаним каналом ствола, який став незаконно, без передбаченого законом дозволу, носити при собі та зберігати за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 . 18 травня 2020 року, близько 15 години, обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи в районі Кайдацького мосту, в м.Дніпро, знайшов на землі та поклав до поліетиленового пакету, таким чином придбав без передбаченого законом дозволу предмет, схожий на запал від гранати із маркуванням «УЗРГМ-2» та предмет, схожий на корпус від гранати Ф-1, які став носити при собі без передбаченого законом дозволу, пересуваючись вулицями міста Дніпро.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, обвинувачений ОСОБА_4 , 18 травня 2020 року, в період часу з 18 години 02 хвилин до 18 години 10 хвилин, перебував на вході на територію парку «Молодіжний», розташованого поблизу буд.218 по пр.Свободи, в м.Дніпро, де реалізуючи свій злочинний умисел, без передбаченого законом дозволу, за грошові кошти в сумі 3000 грн. збув ОСОБА_5 обріз, який є нестандартною вогнепальною зброєю, виготовленим саморобним способом з гладко ствольної двоствольної мисливської рушниці 16 калібру моделі ІжБ-47 (площадка стволів, колодка та запобіжна скоба № НОМЕР_1 , цівка № НОМЕР_2 , виробництва СРСР), шляхом укорочення саморобним способом стволів до залишкової довжини 375 мм та відпилювання приклада по шийці ложі, придатний для проведення пострілів мисливськими патронами 16 калібру.

Крім того, 18 травня 2020 року, в період часу з 18 години 30 хвилин до 18 години 50 хвилин, на території парку «Молодіжний», неподалік буд.55 по вул.Набережна Заводська, в м.Дніпро, у обвинуваченого ОСОБА_4 , працівниками поліції, в присутності двох понятих, був вилучений предмет, який є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, а саме: спорядженим корпусом осколкової, оборонної, ручної гранати Ф-1, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин, а також предмет, який є запалом типу УЗОГМ-2, який відноситься до категорії вибухових пристроїв промислового виготовлення, придатні до здійснення вибуху.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину визнав повністю та пояснив суду, що у квітні 2020 року, біля буд.60 по вул.Запорізьке шосе, він знайшов обріз двоствольної гвинтівки, який переніс та став зберігати за місцем свого проживання. 18 травня 2020 року, близько 18 години, перебуваючи на території парку «Молодіжний», в районі вул.Набережна Заводська, він продав вказаний обріз незнайомій йому людині за грошові кошти в сумі 3000 грн., після чого був затриманий працівниками поліції, які в присутності понятих вилучили у нього вказані грошові кошти, а також корпус гранати «Ф-1» із запалом, які він знайшов в той же день в районі Кайдацького мосту.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи та правильно розуміють зміст цих обставин; у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції. Роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним допит свідків в судовому засіданні, а також дослідження письмових доказів та на підставі ч.3 ст.349 КПК України, обмежився допитом обвинуваченого.
Таким чином, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що вони поза всяким розумним сумнівом доводять в повному обсязі винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі обвинувачення, яке було підтримано прокурором та кваліфікує дії обвинуваченого за ч.1 ст.263 КК України, як придбання, зберігання, носіння та збут вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, а також придбання та носіння вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання обвинувачений ОСОБА_4 , суд, керуючись ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст.12 КК України, належить до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше не засуджений, характеризується позитивно, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , передбаченою ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , передбачених ст.67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного, з урахуванням наявності обставин, які пом`якшують покарання, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 , а також попередження нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у виді позбавлення волі, оскільки більш м`які види покарання не зможуть забезпечити досягнення його мети, а виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.

При призначенні покарання суд також враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

З огляду на зазначене, враховуючі обставини вчинення кримінального правопорушення, наявність обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , щирого каяття останнього та позиції прокурора, який орієнтував суд на застосування до обвинуваченого положень ст.75 КК України, суд вважає, що наявні підстави для висновку про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України і таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення і досягнення інших цілей покарання.

На підставі ст.122 ч.2, 124 ч.2 КПК України, з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експертів у розмірі 980,70 грн. та 1634,50 грн.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню згідно вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину.

Відповідно до ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати на залучення експерта при проведенні:

- судової експертизи зброї №19/104-7/1/557 від 19 травня 2020 року в розмірі 980 гривень 70 копійок;

- судової вибухово-технічної експертизи №19/104-11/1/163 від 19 червня 2020 року в розмірі 1634 гривні 50 копійок.

Речові докази по справі:

- обріз рушниці в розібраному стані, протяжки каналів стволів та первинна упаковка, які запаковані в сейф-пакет Експертної служби МВС України №4187078; залишки, які запаковані в сейф-пакет Експертної служби МВС України №5225928, які зберігаються в камері схову ВП №3 ДРУП (Новокодацького ВП ДВП) ГУНП в Дніпропетровській області знищити;

- банкноти Національного Банку України в розмірі 3000 гривень, які опечатано в спец-пакет №ЕХР0348270 та передано на зберігання до УФЗБО ГУНП в Дніпропетровській області згідно квитанції №001094 звернути на користь держави.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1