ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/477/22 Справа № 699/1366/22 Категорія:ст.171 КПК України Доповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2022 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючогоОСОБА_1
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря за участю прокурора користувача майна ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 02 грудня 2022 року про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000325, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Відділення поліції № 1 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді з клопотанням, яке погоджене начальником Городищенського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_9 , про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000325, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що 13 листопада 2022 року надійшло повідомлення від ОСОБА_10 , жителя м. Городище Черкаської області, про те, що 13.11.2022 року, близько 18 год. 40 хв. по вул. Героїв Чорнобиля у м. Городище, біля залізничного вокзалу, водій легкового автомобіля темного кольору, здійснив наїзд на пішохода та з місця події зник. Пішохід ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження у вигляді закрито черепної травми, скальпованої рани голови, забою головного мозку, коми, з яким був госпіталізований до КНП «Городищенське МО», де в подальшому не приходячи до тями помер унаслідок отриманих травм.

28 листопада 2022 року працівниками поліції було виявлено автомобіль «Ауді А4» реєстраційний номер НОМЕР_1 навпроти домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановлено, що автомобілем «Ауді А4» (який пошкоджений) користується ОСОБА_6 , а власник ТЗ - ОСОБА_12 .

На момент проведення огляду на вказаному автомобілі були наявні пошкодження передньої частини, які характерні для тих, які залишаються на деталях автомобіля після наїзду на пішохода, а саме пошкодження пластикової декоративної решітки радіатора. Після огляду місця події автомобіль вилучено.

Постановою від 29.11.2022 року автомобіль «Ауді А4» реєстраційний номер НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000325.

В зв`язку з вищевикладеним, слідчий просив суд накласти арешт на речові докази, а саме автомобіль марки «Ауді А4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого, згідно витягу з бази «НАІС», являється ОСОБА_12 , та визначити місце його зберігання на час проведення необхідних слідчих дій за місцем розташування спеціалізованого майданчику зберігання транспортних засобів на території при відділенні поліції № 1 Черкаського РУП.

Заборонити уповноваженим особам розпоряджатися та користуватися автомобілем марки «Ауді А4», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Ухвалою Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 02 грудня 2022 року клопотання слідчого задоволено частково.

Накладено арешт на автомобіль марки «Ауді А4» чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_12 , що проживає в селі Воронівка Звенигородського району Черкаської області та який вилучено 28.11.2022 року у ОСОБА_6 за указаною адресою.

Роз`яснено, що арешт полягає у забороні розпорядження та користування автомобілем.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу слідчого судді про часткове задоволенні клопотання про арешт майна скасувати через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого та зобов`язати ініціатора клопотання повернути вилучений автомобіль особі, у якої він вилучений.

Скарга обґрунтована тим, що слідчий суддя не взяв до уваги те, що подане слідчим клопотання не відповідає обставинам справи, що на думку захисту, вказує на введення в оману суд, а також разом з іншими обставинами може вказувати на безпідставність клопотання та свавільне в розумінні правових позицій ЄСПЛ втручання в особисте приватне життя, а також право власності.

Крім того, у клопотанні слідчого не зазначено про те, яка марка та модель автомобіля зазначена у кримінальному провадженні.

Разом із тим, як з матеріалів провадження так і з відкритих джерел достеменно з`ясовано, що правоохоронці у зв`язку із ДТП розшукують автомобіль марки «Вольксваген» темного кольору з тонованим склом по колу.

Адвокат звертає увагу на те, що у підзахисного вилучено автомобіль марки «Ауді А4», у якій скло не тоноване (фото автомобіля та роздруківки з телеграм каналів).

З метою створення штучних доказів причетності автомобіля ОСОБА_12 до вчиненого ДТП, оперативні працівники надали слідчому підрозділу рапорт із даними про з`ясовані обставини, які суперечать матеріалам, що додані до клопотання.

В зв`язку з вищевикладеним просить суд апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу слідчого судді від 02.12.2022 року скасувати.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_13 (користувача майна), який підтримує апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечує проти задоволення скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 404 Кримінального процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положенням Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 309 КПК під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді, зокрема, про арешт майна або відмову у ньому.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні кримінальних правопорушень, зокрема арешт майна.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

ЄСПЛ нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98) (справа «East/West Alliance Limited» проти України).Крім того, згідно п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК України слідчий або прокурор зобов`язані звернутися з клопотанням до слідчого судді для проведення експертизи щодо визначення розміру матеріальних збитків, шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяної кримінальним правопорушенням.

Так, згідно ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого повинно бути зазначено правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.

Вказана норма також узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Задовольняючи частково клопотання слідчого про арешт майна, слідчий суддя, прийшов до висновку, що клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України та містить достатньо правових підстав для його задоволення.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, виходячи з наступного.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 13 листопада 2022 року надійшло повідомлення від ОСОБА_10 , жителя м. Городище Черкаської області, про те, що 13.11.2022 року, близько 18 год. 40 хв. по вул. Героїв Чорнобиля у м. Городище, біля залізничного вокзалу, водій легкового автомобіля темного кольору, здійснив наїзд на пішохода та з місця події зник. Пішохід ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження у вигляді закрито черепної травми, скальпованої рани голови, забою головного мозку, коми, з яким був госпіталізований до КНП «Городищенське МО», де в подальшому не приходячи до тями помер унаслідок отриманих травм.

28 листопада 2022 року працівниками поліції було виявлено автомобіль навпроти домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та проведено огляд місця події, під час якого на автомобілі марки «Ауді А4» були зафіксоване пошкодження передньої частини, які характерні для тих, які залишаються на деталях автомобіля після наїзду на пішохода, а саме пошкодження пластикової декоративної решітки радіатора. Після огляду місця події автомобіль вилучено.

Постановою від 29.11.2022 року автомобіль «Ауді А4» реєстраційний номер НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000325.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Приймаючи рішення, слідчим суддею зазначених вимог закону дотримано.

Так, відповідно до статей 94, 132, 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Задовольняючи частково клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000325 від 13.11.2022 про накладення арешту на автомобіль марки «Ауді А4» чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_12 , що проживає в селі Воронівка Звенигородського району Черкаської області та який вилучено 28.11.2022 року у ОСОБА_6 за вказаною адресою, слідчий суддя дослідив матеріали додані до клопотання та прийшов до правильного висновку, щодо накладення арешту на вказаний автомобіль.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно зі ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, окрім іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні у разі арешту майна з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

При розгляді клопотання про арешт майна, слідчим суддею дотримані вимоги ч. ч. 2, 4 ст. 173 КПК України та ст. 172 КПК України, зміст ухвали слідчого судді в цілому відповідає вимогам ч. 5 ст. 173 КПК України.

Мотиви прийнятого рішення слідчим суддею викладені в мотивувальній частині ухвали, з чим погоджується і апеляційний суд.

Отже, слідчим суддею під час розгляду клопотання з`ясовано всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Зважаючи на зазначене в сукупності з обставинами кримінального провадження, суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно зазначене у клопотанні слідчого, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, застосував захід забезпечення кримінального провадження на засадах розумності та співмірності.

Інші доводи на які посилається захисник також не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до порядку, передбаченого ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Європейський суд з прав людини, неодноразово підкреслював, що в разі, коли держави вважають за потрібне вдаватися до таких заходів, як обшуки з метою отримання доказів вчинення протиправних діянь, вилучення майна або арешт майна, Суд оцінюватиме, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними та достатніми, і чи було дотримано принцип пропорційності, а також, зокрема, чи були у справі також інші докази на той час вчинення протиправних діянь та на рішення ЄСПЛ у справі «Новоселецький проти України» (Заява №47148/99, рішення від 22.02.2005, остаточне рішення від 22.05.2005) Європейський суд з прав людини вказує, що у кожній справі, в якій йде мова про порушення вищезгаданого права (володіння своїм майном), суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар.

З матеріалів вбачається, що є достатні підстави вважати, що майно вказане в клопотанні відповідає критеріям, зазначеним у ст. 171 КПК України.

Крім того, матеріали судового провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна, з метою запобігання зникнення чи відчуження майна, а слідчий суддя, на даній стадії, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості, для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді обґрунтована та належним чином мотивована і підстав для її скасування, за доводами апеляційної скарги захисника, не вбачає.

Керуючись ст.ст. 171, 392, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 02 грудня 2022 року про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000325, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України - залишити без змін

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_14

ОСОБА_15

ОСОБА_3