Справа № 487/848/21
Провадження № 1-кп/487/275/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2022 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2

за участі прокурора: ОСОБА_3

представника потерпілої: ОСОБА_4
обвинуваченого: ОСОБА_5
захисника: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у місті Миколаєві кримінальне провадження, внесеному до ЄРДР № 0001026 від 26.03.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Якимівка, Якимівського району Запорізької області, українця, громадянина України, з вищою освітою, офіційно не працевлаштованого, одруженому, раніше не судимого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
ОСОБА_5 після 20.08.2018 року у вечірній час, знаходячись біля автозаправочної станції «WОG» на перетині вулиці Пушкінська та Чкалова у м. Миколаєві реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою у великих розмірах, керуючись корисливими мотивами, використовуючи довірливі відносини з ОСОБА_7 та її чоловіком ОСОБА_8 , домовився з ОСОБА_9 щодо продажу автомобіля марки «Ford Fusion» 2013 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 та передав ОСОБА_9 ключ від автомобілю та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, а ОСОБА_9 передав ОСОБА_10 11000,00 доларів США.
Після чого, 22.02.2019 року ОСОБА_5 , реалізуючи раніше виниклий умисел, з невстановленою в ході досудового розслідування жінкою, яку ОСОБА_5 представив як ОСОБА_7 прибув за адресою: м. Миколаїв, вул. Водопровідна, 33, приміщення №8, де між невідомою особою, яку ОСОБА_5 представив як ОСОБА_7 та представником ТОВ «Новус-Н» було укладено договір комісії № 5451/02/2019 від 22.02.2019 року, відповідно до якого ТОВ «Новус-Н» зобов`язується здійснити продаж автомобіля марки «Ford Fusion» 2013 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 .
У подальшому, на підставі договору комісії № 5451/02/2019 від 22.02.2019 року, між ТОВ «Новус-Н» та ОСОБА_9 укладено договір купівлі продажу № 5451/02/2019 від 23.02.2019 року автомобіля марки «Ford Fusion» 2013 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 та в подальшому вказаний транспортний засіб 23.02.2019 року перереєстрований на нового власника ОСОБА_9 .
Тим самим, ОСОБА_5 завдав потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоди у розмірі 313770,00 грн., що в двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення.

Своїми діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), у великих розмірах.

Частина статті КК, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
Кримінальний кодекс «Стаття 190. Шахрайство
Частина 1 Заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство).

Частина 3 Шахрайство, вчинене у великих розмірах, або шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, -
карається позбавленням волі на строк від трьох до восьми років.»

Позиція обвинуваченого ОСОБА_5 .
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтвердив всі обставини скоєння кримінального правопорушення, свою вину в скоєному визнав повністю, суду пояснив, що дійсно після 20.08.2018 року у вечірній час, знаходячись біля автозаправочної станції «WОG» по вулиці Пушкінська у м. Миколаєві використовуючи довірливі відносини з ОСОБА_7 та її чоловіком ОСОБА_8 , домовився з ОСОБА_9 щодо продажу автомобіля марки «Ford Fusion» 2013 р.в. та передав ОСОБА_9 ключ від автомобілю та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, а ОСОБА_9 передав ОСОБА_5 11000,00 доларів США.Після чого, 22.02.2019 року ОСОБА_5 з раніше не відомою жінкою, яку представив, як ОСОБА_7 прибув за адресою: м. Миколаїв, вул. Водопровідна, 33, приміщення №8, де між жінкою та представником ТОВ «Новус-Н» було укладено договір комісії від 22.02.2019 року, відповідно до якого ТОВ «Новус-Н» зобов`язується здійснити продаж автомобіля «Ford Fusion» 2013 р.в. У подальшому, на підставі договору комісії від 22.02.2019 року, між ТОВ «Новус-Н» та ОСОБА_9 укладено договір купівлі продажу від 23.02.2019 року автомобіля марки «Ford Fusion» 2013 р.в. та в подальшому вказаний транспортний засіб перереєстрований на нового власника ОСОБА_9 . У вчиненому щиро кається та визнає вину.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Крім визнання вини ОСОБА_5 , його вина у вчиненому кримінальному правопорушенні в судовому засіданні, доведена такими дослідженими доказами.

Показами потерпілої ОСОБА_7 , яка зазначила що в двадцятих числах серпня 2018 року до неї звернувся чоловік ОСОБА_8 з проханням надати їх спільне авто «Ford Fusion» 2013 р.в. ОСОБА_5 з яким у нього дружні довірливі відносини, оскільки авто останнього перебуває на ремонті на що вона погодилась. Вони надали обвинуваченому авто у користування та поїхали на відпочинок. Через два тижні повернулись та звернулись до ОСОБА_5 з проханням повернути транспортний засіб. Однак отримали відповідь, що авто знаходиться в гаражі його брата який перебуває на заробітках та брат не залишив ключі від гаражу. По поверненню брата, він поверне машину. Пройшло три місці, однак ОСОБА_5 не виконував свої обіцянки. Чоловік намагався з ним зв`язатись, однак останній уникав спілкування. На початку весни 2019 року потерпіла з чоловіком вирішили придбати квартиру, та через брак коштів вирішили продати інше своє авто. У сервісному центрі, куди вони звернулись з метою продажу автомобіля їм повідомили, що від її імені в цьому році, а саме в двадцятих числах лютого 2019 року вже відбувалось відчуження автомобіля «Ford Fusion», яке вони надавали в користування ОСОБА_5 . Оскільки потерпіла цього не робила вони звернулись до правоохоронних органів та відповідно було порушено кримінальне провадження. Про нового власника ОСОБА_9 стало відомо в сервісному центрі. Згодом автомобіль було вилучено та передано їй на відповідальне зберігання. Для ОСОБА_9 це була несподіванка.
Показами свідка ОСОБА_8 , який надав покази аналогічні показам його дружини ОСОБА_7 при цьому додав, що у нього були дружні довірливі відносини з ОСОБА_5 та він не міг повірити, що останній буде ними зловживати. Зі свого боку свідок постійно йшов на зустріч обвинуваченому, однак останній жодних дій для вирішення проблеми не робив. Також свідок зазначив, що коли в телефонній розмові повідомив ОСОБА_5 про його не законні дії, останній зазначив, що йому були необхідні кошти для лікування дружини, яка тяжко хворіла.

Показаннями свідка ОСОБА_9 , який показав суду, що в серпні 2018 року він разом із своїм другом ОСОБА_11 вирішили відпочити сім`ями на морі. Його товариш не мав сімейного автомобіля та зазначив, що такий автомобіль надасть йому його хороший товариш ОСОБА_5 , як згодом виявилось це був автомобіль «Ford Fusion». Через два тижні вони повернулись з відпочинку та свідку сподобався автомобіль. Він попросив ОСОБА_11 дізнатись у ОСОБА_5 чи він його продає. На що обвинувачений надав позитивну відповідь. 20.08.2018 року у вечірній час, знаходячись біля автозаправочної станції «WОG» на перетині вулиці Пушкінська та Чкалова у м. Миколаєві він зустрівся з ОСОБА_5 та домовився щодо продажу автомобіля «Ford Fusion» 2013 р.в., за 11000,00 доларів США. На запитання, щодо реєстрації автомобіля за ОСОБА_7 , обвинувачений повідомив, що автомобіль американського походження зареєстрований на дружину його друга, та оскільки автомобіль вже один раз відчужувався протягом року з метою пільгового оподаткування він перереєструє автомобіль на ОСОБА_9 пізніше, через пів року. Оскільки за ОСОБА_5 поручився ОСОБА_11 у свідка не було підстав, вважати що обвинувачений вводить останнього в оману. В цей же день свідок надав обвинуваченому вищезазначену суму коштів без розписки. Обвинувачений надав ключі та документи на автомобіль свідку із того часу цим транспортним засобом постійно користувався свідок до його вилучення правоохоронними органами 20.05.2020 року. Також свідок зазначив, що 22 та 23 лютого відбулася перереєстрація автомобіля в сервісному центрі на нього. Питанням перереєстрації займався ОСОБА_12 якому були надані всі необхідні документи. В той день свідок бачив, як приїхав обвинувачений з раніше невідомою йому жінкою, яку свідок вважав власницею. Вони разом пішли до ТзОВ «НОВУС Н» для підписання договору комісії, а після свідок вже придбав автомобіль у ТзОВ «НОВУС Н». Також свідок додав, що після вилучення автомобіля телефонував ОСОБА_5 на, що останній зазначив, що це якесь не порозуміння та він вирішить проблему, яка виникла.

Показами свідка ОСОБА_13 , який показав суду, що в серпні 2018 року працював охоронцем на автостоянці, де знаходився «Ford Fusion», власниками якого була сім`я ОСОБА_14 , також додав, що в серпні 2018 року йому зателефонував ОСОБА_8 та повідомив, що за автомобілем прийде обвинувачений та попросив випустити автомобіль. Згодом прийшов обвинувачений та забрав автомобіль.
Показаннями свідка ОСОБА_12 , який показав суду, що в лютому 2019 року йому зателефонував ОСОБА_5 та попросив допомогти з продажем автомобіля «Ford Fusion» 2013 р.в., який належить його знайомій. 22.02.2019 року ОСОБА_5 разом з дружиною та не відомою йому жінкою, яку він представляв власницею автомобіля прибули до сервісного центру, після чого свідок направив їх до ТзОВ «НОВУС Н» для укладення договору комісії з метою подальшої реалізації автомобіля вже від ТзОВ «НОВУС Н» ОСОБА_9 . Договір комісії був укладений, після чого свідок направив ОСОБА_9 на укладання договору купівлі продажу автомобіля. При укладанні договорів свідок присутнім не був та жодного офіційного статусу не мав, а просто фактично допомагав, як консультант. Потім, згодом в поліції він дізнався про шахрайство під час відчуження автомобіля.

Витягом з ЄРДР від 26.03.2020 року згідно якого у реєстрі зареєстровано заяву ОСОБА_7 по факту шахрайства з боку ОСОБА_5 під час відчуження належного їй автомобіля «Ford Fusion» 2013 р.в(т.1 а.с.227)

Заявою ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення по факту шахрайства з боку ОСОБА_5 під час відчуження належного їй автомобіля «Ford Fusion» 2013 р.в.(т.1 а.с.228)

Договором купівлі продажу транспортного засобу від 23.02.2019 року з актами огляду та перевірки технічного стану, згідно яких ОСОБА_9 придбав у ТзОВ «НОВУС Н» автомобіль «Ford Fusion» 2013 р.в.(т.1 а.с.234-237)

Договором комісії № 5451/02/2019 від 22.02.2019 року, згідно якого ОСОБА_7 надала право ТзОВ «НОВУС Н» на відчуження автомобіля «Ford Fusion» 2013 р.в.(т.1 а.с.238-239)

Копією технічного паспорту на автомобіль «Ford Fusion» 2013 р.в.(т.1 а.с.246)

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.04.2020 року згідно якого свідок ОСОБА_8 впізнав обвинуваченого ОСОБА_5 (т.1 а.с.247-248)

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.04.2020 року згідно якого свідок ОСОБА_13 впізнав обвинуваченого ОСОБА_5 (т.1 а.с.249-250)

Постановою слідчого СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_15 від 20.05.2020 року про визнання речовими доказами по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР № 0001026 автомобіля«Ford Fusion» 2013 р.в.(т.2 а.с.1)

Протоколом огляду місця події з додатками від 20.05.2020 року згідно якого згідно ких було оглянуто, вилучено та направлено на майданчик тимчасового зберігання автомобіль«Ford Fusion» 2013 р.в.(т.2 а.с.2-7)

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 09.04.2020 року про задоволення клопотанням про дозвіл та тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю. (т.2 а.с.8-9)

Протоколом тимчасового доступу до речей та документів від 28.04.2020 року з описом та додатками, згідно яких на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 09.04.2020 року були вилучені оригінали та копії документів, що перебували в володінні Регіонального сервісного центру МВС у Миколаївській області, які містять інформацію щодо відчуження автомобіля «Ford Fusion» 2013 р.в. від імені ОСОБА_7 . Під час доступу отримано оригінали документів на підставі яких був відчужений автомобіль.(т.2 а.с.10-39).

Висновком автотоварознавчої експертизи № 510 від 06.05.2001 року з додатками, згідно якої зокрема встановлено, що на момент вчинення кримінального правопорушення 23.02.2019 року ринкова вартість автомобіля «Ford Fusion» 2013 р.в. становила 313770,00 грн. (т.2 а.с.41-47)

Висновком почеркознавчої експертизи № 168 від 08.05.2001 року з додатками, згідно якої зокрема встановлено, що підписи від імені ОСОБА_7 у договорі комісії №5451/02/2019 від 22.02.2019 року виконані не ОСОБА_7 , а іншою особою. (т.2 а.с.48-54)

Постановою слідчого СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області від 02.12.2020 року про визнання речовими доказами по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР № 0001026 електронного носія CD-R диска з надписом «20926ВК» де міститься інформація, щодо вихідних та вхідних мобільних дзвінків ТОВ «Лайфселл», а саме абонентів мобільного зв`язку НОМЕР_2 та НОМЕР_3 .(т.2 а.с.55)

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 09.04.2020 року про задоволення клопотанням про дозвіл та тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю. (т.2 а.с.56-57)

Протоколом тимчасового доступу до речей та документів від 28.04.2020 року з описом та додатками, згідно яких на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 02.12.2020 року були вилучена інформація, що перебували в володінні ТОВ «Лайфселл», а саме щодо вихідних та вхідних мобільних дзвінків ТОВ «Лайфселл», а саме абонентів мобільного зв`язку НОМЕР_2 та НОМЕР_3 . Під час доступу отримано диск з інформацією.(т.2 а.с.58-61).

Узагальнюючий висновок.
Таким чином, аналіз вищезазначених доказів дає підстави суду зробити висновок, що кожний доказ є належним, допустимим та достовірним. У сукупності усі вищезазначені докази є взаємопов`язаними та достатніми для висновку про доведеність винуватості ОСОБА_5 поза розумним сумнівом у вчинені ним кримінального правопорушення, викладеного у формулюванні обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю. Дії обвинуваченого, суд вважає за необхідне кваліфікувати за ч.3 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), у великих розмірах.

Мотиви призначення покарання.
При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує вимоги пунктів 1 та 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», а також характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, який не працює, на обліку у лікаря психолога та нарколога не перебуває, раніше не судимий. Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено, та стороною обвинувачення в обвинувальному акті не зазначено. До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття та відшкодування спричиненої шкоди.

Враховуючи вищевикладені обставини, принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі у розмірі, визначеному санкцією ч.3 ст.190 КК України.

Водночас, вирішуючи питання про необхідність реального відбування обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі за вчинений злочин, судом враховується, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
При цьому суд також враховує правову позицію Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену Постанові від 28.05.2020 року (справа №753/13972/17; провадження № 51-986км20), згідно якої Верховний суд зазначив, що законодавцем саме суду надано дискреційні повноваження щодо визначення виду та міри покарання за вчинення того чи іншого злочину.
Таким чином, враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, усвідомлення останнім протиправності своєї злочинної поведінки, щире каяття, відшкодування спричиненої шкоди, дані про особу винного, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, тому в силу ст.75 КК України останнього можливо звільнити від відбування покарання з випробуванням.
Саме таке покарання суд вважає справедливим, пропорційним, необхідним і достатнім для виправлення винного та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень і, в даному випадку мета застосування кримінального покарання буде досягнута.
В силу положень ч. 1 ст. 76 КК України, суд звільняючи ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, покладає на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.
Що стосується цивільного позову, суд приходить до наступного.

ОСОБА_7 , було подано позовну заяву про відшкодування майнової і моральної шкоди.

Від сторони позивача надійшла заява з розписками, згідно якої ОСОБА_5 повністю відшкодував спричинену шкоду, потерпіла сторона не має до нього жодних претензій та просить залишення позову без розгляду.(т.1 а.с.224-226)

Враховуючи вищевикладене позов підлягає залишенню без розгляду.

Речовий доказ по справі, визнаний таким згідно постанов слідчого від 20.05.2020 року, а саме автомобіль «Ford Fusion» 2013 р.в., необхідно вважати повернутим за належністю, а арешт накладений ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 14.05.2020 року, після набрання вироком законної сили підлягає скасуванню.

Речовий доказ по справі, визнаний таким згідно постанов слідчого від 02.12.2020 року, а саме оптичний компакт диск формату CD-R з надписом «20926ВК» із наявними на них відомостями зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Понесені процесуальні витрати, пов`язанні із проведенням експертиз № 510 від 06.05.2020 року в розмірі 1144,45 грн. та № 168 від 08.05.2020 року в розмірі 1634,50 грн. підлягають стягненню із засудженого.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався та до набрання вироком законної сили суд не вбачає підстав для його обрання.

Керуючись ст.ст.100, 124, 127, 128, 349, 368, 370, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст. 190 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі строком чотири роки шість місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком два роки шість місяців, якщо він протягом цього строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_5 обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Запобіжний захід не обирати.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення судової автотоварознавчої експертизи № 510 від 06.05.2020 року в розмірі 1144,45 грн. та за проведення судової почеркознавчої експертизи № 168 від 08.05.2020 року в розмірі 1634,50 грн.

Речові докази:

- оптичний компакт диск формату CD-R з надписом «20926ВК» із наявними на них відомостями зберігати в матеріалах кримінального провадження.

- автомобіль Ford Fusion», 2013 р.в., номер кузова НОМЕР_4 , номер двигуна НОМЕР_5 , об`єм двигуна 2500 см3 вважати повернутим за належністю.
Після набрання вироком законної сили, арешт накладений ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 14.05.2020 року на автомобіль Ford Fusion», 2013 р.в., номер кузова НОМЕР_4 , номер двигуна НОМЕР_5 , об`єм двигуна 2500 см3 - скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити сторонам.

Суддя ОСОБА_1