Справа № 404/353/22
Номер провадження 1-кс/404/109/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2023 року м. Кропивницький

Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно по матеріалам кримінального провадження №0000169, з попередньою кваліфікацією за ч. 4 ст. 246 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

12 січня 2023 року слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з клопотанням, про накладення арешту на майно, належне підозрюваному ОСОБА_5 , а саме на: квартиру АДРЕСА_1 , та транспортний засіб ВАЗ 2106, 1978 p.в., № кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 .

Клопотання обґрунтовано наступним:

СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000169, з попередньою кваліфікацією за ч. 4 ст. 246 КК України за фактом незаконної порубки дерев породи клен та дуб.

02.01.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам, тому існує потреба у накладенні арешту на майно підозрюваного, з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Ініціатор клопотання (слідчий) в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі.

За правилами ч.2 ст. 172 КПК України, підозрюваний ОСОБА_5 , як власник майна не викликалася, оскільки майно не вилучалось.

Враховуючи такі обставини, відповідно до ч.4 ст.107 КПК України розгляд клопотання проведено за відсутності учасників процесу та без фіксації судового процесу технічними засобами.

Перевіривши надані матеріали клопотання та докази, якими воно обґрунтовано, вважаю про необхідність задоволення клопотання.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Таким чином, приймаючи до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яким передбачено покарання у виді позбавленням волі до семи років, з метою недопущення можливого ухилення від відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, а також з метою попередити існуючі ризики, пов`язані зі спробами на відчуження належного підозрюваному майна, необхідно накласти арешт.

Обставини та завдання цього досудового розслідування (ст. 2 КПК України) виправдовує ступінь такого тимчасового втручання у майнові права і свободи підозрюваної особи, як накладення арешту з позбавленням її права на відчуження майна.

На початковій стадії досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні виправдана потреба у тимчасовому втручанні в права та інтереси власників та володільців майна, шляхом накладення арешту, заборони користування та розпорядження речами, з метою запобігання зникнення, знищення, пошкодження, зміни. Держава гарантує право громадянина на забезпечення проведення ефективного досудового розслідування. Досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру( п. 2 ч. 1 ст. 219 КПК України). Під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані у розумні строки (ч.1 ст.28 КПК України). Розумними вважаються строки, що є необхідно об`єктивними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Критерієм для їх визначення є: складність провадження, кількість підозрюваних і кримінальних правопорушень, обсяг і специфіка процесуальних дій для досягнення мети кримінального провадження.

Тимчасове обмеження Конституційних прав власника/володільця має незначний строковий характер.

Слідчий надав достатні данні: результати зафіксовані показаннями свідків; висновками експертів, на підставі яких доводиться обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування арешту майна (п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України).

За таких умов, слідчий довів, що на даний час, зберігається ризик подальшого приховування майна та його відчуження, а тому існує необхідність накладення арешту на вищевказане майно підозрюваного ОСОБА_5 .

Продовжують існувати обставини, з якими Закон пов`язує необхідність та підстави для накладення арешту на майно ОСОБА_5 , для запобігання можливості його приховування та відчуження, з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, чи, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У даному випадку тимчасове обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження, вважаю що клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України, обґрунтоване і підлягає задоволенню.

На виконання положень ч. 4 ст. 173 КПК України, тимчасово застосовується найменш обтяжливий спосіб арешту майна, що не призведе до зупинення або надмірного обмеження. Не завдасть інших негативних наслідків, які суттєво не позначаться на інтересах інших осіб. Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на:

- квартиру АДРЕСА_1 , заборонивши розпорядження та відчуження, що на праві власності належить підозрюваному ОСОБА_5 .

- транспортний засіб ВАЗ 2106, 1978 p.в., № кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , заборонивши розпорядження та відчуження, що на праві власності належить підозрюваному ОСОБА_5 .

Слідчому СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 вчинити дії спрямовані на реєстрацію арешту майна.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги, а при оскарженні ухвали після постановлення ухвали апеляційним судом при відхиленні апеляції.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1