В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

ВСТУПНА ЧАСТИНА

13 грудня 2022 року суддя Малиновського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт у кримінальному проваджені внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером 0000649 від 30 листопада 2022 року, у відношенні: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Музиківка Білозерського району Херсонської області, громадянки України, з вищою освітою, заміжньої, маючої на утриманні малолітню дитину, зареєстрованої та проживаючої: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 111-1 КК України, розгляд обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку, проводився без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі ч. 2 ст. 381 КПК України, -

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:

Представниками рф на тимчасово окупованій території Херсонської області в березні 2022 року створено підпорядковану, керовану та фінансовану рф окупаційну адміністрацію, до якої входили органи і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованою територією України. При цьому представники підконтрольних рф самопроголошених органів узурпували виконання владних функцій держави на тимчасово окупованій території Херсонської області, здійснювали підбір кадрів для зайняття посад в незаконних самопроголошених органах, у тому числі із числа громадян України, які на той час перебували на вказаній тимчасово окупованій території. Кінцевою метою окупаційних органів є інтеграція та подальше незаконне включення захопленої частини суверенної держави Україна до складу рф.

У не встановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 29 квітня 2022 року, представниками держави-агресора на тимчасово окупованій території Херсонської області, серед іншого, створено не передбачений законодавством України правоохоронний орган так зване «главное управление министерства внутрених дел Херсонской области» та його структурні підрозділи, на які останніми покладено обов`язок здійснювати протиправні функції із захисту окупаційної влади рф, у тому числі надання всілякої допомоги збройним формуванням рф, обмеження конституційних прав громадян України, протидіяти чинній владі України, Збройним Силам України та правоохоронним органам України, захищати інтереси представників влади рф, зокрема з питань утримання захопленої території Херсонської області, та розпочато набір кадрів до цього органу.

Так, громадянка України ОСОБА_3 , не погоджуючись із політикою чинної влади в Україні та підтримуючи входження тимчасово окупованих територій України до складу рф, у не встановлений час, але не пізніше 16 червня 2022 року, з метою увійти в коло довіри представників окупаційної адміністрації для подальшого незаконного працевлаштування в лавах незаконних органів влади, створених на тимчасово окупованій території, перебуваючи у місті Херсоні за адресою: АДРЕСА_1 , прийняла рішення добровільно влаштуватись на роботу в окупаційні органи влади рф на території міста Херсон.

З цією метою ОСОБА_3 , 16 червня 2022 року (більш точний час не встановлено), будучи обізнаною про факт ведення рф агресивної війни проти України, невизнання цією державою поширення державного суверенітету України на тимчасово окупованій території України, у тому числі Херсонської області, з метою встановлення та утвердження тимчасової окупації частини території України, підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань, окупаційної адміністрації держави-агресора, співпраці з державою-агресором, її збройними формуваннями та окупаційною адміністрацією, умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, які за результатами їх реалізації завдадуть шкоди суверенітету, територіальній цілісності та недоторканності України, перебуваючи у місті Херсоні (більш точне місце не встановлено), погодилася на пропозицію невстановлених осіб, які входили до складу так званого «главного управления министерства внутрених дел по Херсонской области», зайняти посаду, не пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у вказаному незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, зокрема в його структурному підрозділі «Федеральная миграционная служба МВД РФ по Херсонской области».

Зокрема, 16 червня 2022 року ОСОБА_3 «наказом» призначено на посаду «временно исполняющего обязанности специалиста Федеральной миграционной службы МВД РФ по Херсонской области». Таким чином, перебуваючи на тимчасово окупованій території Херсонської області, вказана особа добровільно зайняла зазначену посаду. Надалі, 03 жовтня 2022 року ОСОБА_3 звільнено із займаної посади за власним бажанням.

За таких обставин, ОСОБА_3 , будучи громадянкою України, добровільно зайняла посаду «временно исполняющего обязанности специалиста Федеральной миграционной службы МВД РФ по Херсонской области», не пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, в незаконному органі влади, створеному окупаційною адміністрацією рф на тимчасово окупованій території Херсонської області, та в період з 16 червня 2022 року до 03 жовтня 2022 року, перебуваючи на вказаній посаді, виконувала рішення окупаційної адміністрації, спрямовані на встановлення та утвердження тимчасової окупації державою-агресором частини території України.

Суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 111-1 КК України, як добровільне зайняття громадянином України посади, не пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно - господарських функцій, у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території.

Встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Судом розглянутий обвинувальний акт у спрощеному провадженні, без дослідження доказів обставин кримінального проступку, оскільки учасники судового провадження (обвинувачена (підозрювана) її захисник) не оспорювали встановлені під час дізнання обставини.

Підозрювана (обвинувачена) у присутності захисника, подала заяву щодо визнання своєї вини, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та надала згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Захисник адвокат ОСОБА_4 у вказаній заяві підозрюваної, підтвердив добровільність подання такої заяви про визнання вини, згоди із встановленими обставинами та розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні за їх відсутності.

Враховуючи викладені обставини, прокурор, на підставі ч. 1 ст. 302 КПК України, надіслав до суду обвинувальний акт та клопотав про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обставини кримінального проступку, які не оспорюються учасниками судового провадження, викладені судом у формулюванні обвинувачення.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання:

Обставинами які пом`якшують покарання обвинуваченої суд визнає з`явленням із зізнанням, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення (проступку).

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання:

При визначені виду та міри покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винної, її вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого правопорушення, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Під час вивчення матеріалів досудового розслідування, судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_3 має постійне місце мешкання в місті Херсон, заміжня, має малолітню дитину, раніше не судима, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Враховуючи обставини правопорушення та особу обвинуваченої, а також обставини які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, повинно бути призначено покарання у межах, встановленої у санкції статі зв`язане з позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю без конфіскації майна.

Прийшовши до висновку про можливість не визначати додаткове факультативне покарання у вигляді конфіскації майна, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 КК України, покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються.

Згідно з ч. 2 ст. 59 КК України, конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Оскільки вказане покарання у виді конфіскації майна санкцією ч. 2 ст. 111-1 КК України встановлене як додаткове факультативне, суд приходить до висновку про можливість не застосовувати його відносно ОСОБА_3 , враховуючи обставини справи та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінальних проступків.

Мотиви вирішення інших питань та положення закону, яким керувався суд:

Враховуючи вид покарання, а також той факт, що на стадії досудового розслідування по даному кримінальному провадженню ОСОБА_3 запобіжний захід не обирався, суд вважає, що до набрання вироком законної сили будь-який запобіжний захід обвинуваченій обирати не має необхідності.

Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, -

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 111-1 КК України та призначити їй покарання у вигляді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування чи органах, що надають публічні послуги, строком на 12 (дванадцять) років, без конфіскації майна.

До набрання вироком суду законної сили будь-який запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_3 не обирати.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1 ОСОБА_5