КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 03 листопада 2022 року апеляційну скаргу прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_1 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 10 вересня 2022 року, відносно

ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Києві, громадянин України, з середньою освітою, неодружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

за участю: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_1 ОСОБА_3 , ОСОБА_2 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою залишено без задоволення клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції № 3 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_4 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_1 , про застосування відносно ОСОБА_2 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступної доби, строком до 09 листопада 2022 року, та покладено на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу з доповненнями до неї, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 10 вересня 2022 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, визначити заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Зокрема, зазначає, що органом досудового розслідування доведено існування ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та неможливість застосування інших, більш м`яких, запобіжних заходів для їх запобігання. Вважає, що слідчим суддею не взято до уваги, що ОСОБА_2 не має постійного джерела доходу, стійких соціальних зв`язків, не працевлаштований, може переховуватися від органів досудового розслідування, прокуратури та суду, знищити, сховати або спотворити майно, яке може бути конфісковано, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити нове кримінальне правопорушення. На переконанння прокурора, при обранні більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею не враховано вагомість наявних доказів вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, міцність соціальних зв`язків. Вказує, що у клопотанні слідчого ретельно описано доводи щодо неможливості застосування відносно підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів з обгрунтуванням кожного з них.
Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора, який просив задовольнити подану апеляційну скаргу в повному обсязі з підстав, викладених у ній, та скасувати рішення суду першої інстанції, пояснення підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги з доповненнями до неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Шевченківським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 08 вересня 2022 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0002538, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

08 вересня 2022 року ОСОБА_2 затримано в порядку ст. 208 КПК України та наступного дня повідомлено про підозру у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту особливо небезпечних наркотичних засобів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

10 вересня 2022 року слідчий слідчого відділення відділу поліції № 3 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_1 , звернулася до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_2 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, з визначенням застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 10 вересня 2022 року клопотання слідчого залишено без задоволення, відносно ОСОБА_2 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та існування ризиків, передбачених пунктами 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України. Разом з тим, слідчий суддя прийшов до висновку, що прокурором не доведено існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам.

Таке рішення слідчого судді колегія суддів вважає законним, обґрунтованим і вмотивованим, з огляду на наступне.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У рішенні у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року Європейський суд з прав людини зазначив, що при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (§ 80). У рішенні у справі «Хайредінов проти України» від 14 жовтня 2010 року вказаний суд, зокрема, дійшов висновку, що національні суди порушили пункт 1 статті 5 Конвенції, оскільки при ухваленні рішень не було розглянуто можливості застосування менш суворих запобіжних заходів, ніж тримання під вартою (§ 29, § 31).

Згідно зі ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі і ті, які зазначені в ч. 1 ст. 178 КПК України.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_2 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний, вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання застосування запобіжного заходу.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування саме такого запобіжного заходу, передбаченого статтею 183 КПК України.

Частиною 5 статті 132 КПК України визначено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно з ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» наголосив, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.

Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що остання має довести суду, крім обґрунтованості обвинувачення та наявності ризиків не процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри у даному кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу.

Так, оцінюючи доводи та обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_2 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати останнього у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують.

Крім того, з матеріалів судового провадження вбачається, що органами досудового розслідування доведено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які оцінені слідчим суддею в межах КПК України наданих на даній стадії кримінального провадження.

Разом з тим, як уважає колегія суддів, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку щодо відсутності підстав для задоволення клопотання слідчого про застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_2 , оскільки слідчим і прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України не може запобігти встановленим під час розгляду ризикам, не спростовують такий висновок слідчого судді і доводи, викладенні в апеляційній скарзі прокурора, у зв`язку з чим відносно підозрюваного цілком можливо застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, і саме такий запобіжний захід, у даному випадку буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, та запобігання встановленим ризикам.
З урахуванням положень ст.ст. 177, 178 КПК України, п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод суду належало з`ясувати чи тримання підозрюваного під вартою до судового розгляду справи є тим запобіжним заходом, який забезпечив би його належну процесуальну поведінку та виконання ним процесуальних обов`язків, та чи не було можливості обмежитися в даному випадку застосуванням менш суворого запобіжного заходу, що, як вважає колегія суддів, було правильно зроблено слідчим суддею.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, з матеріалів судового провадженні не вбачається.

Суд обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178, 181, 194 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_2 , характеризуючих даних про його особу в їх сукупності, застосував запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, навіть з урахуванням усіх доводів викладених в апеляційній скарзі прокурора, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 176 178, 181, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 10 вересня 2022 року, якою залишено без задоволення клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції № 3 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_4 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_1 , та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_2 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби строком до 09 листопада 2022 року, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_1 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7

Унікальний номер справи 761/18467/22 Справа №11-сс/824/3811/2022 Категорія: ст. 183 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_8 Доповідач: ОСОБА_5