Справа № 541/3122/22
Провадження № 1-кс/541/118/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2023 рокум.Миргород

Слідчий суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миргороді клопотання слідчого СВ Миргородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_4 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001011 від 09 грудня 2022 року щодо підозрюваного:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Малий Перевіз Шишацького району Полтавської області, громадянина України, з середньої освітою, неодруженого, працює різноробочим в ПП «Агроекологія», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

Встановив:

01 лютого 2023 року до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області надійшло клопотання слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_7 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , посилаючись на те, що термін дії запобіжного заходу закінчується 06.02.2023р., досудове розслідування не завершено, ризики які існували на час обрання запобіжного заходу продовжують існувати.

Прокурор та слідча в судовому засіданні клопотання підтримали, просили його задовольнити та продовжити щодо підозрюваного ОСОБА_6 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки досудове розслідування кримінального провадження не завершено, а ризики, передбачені п.п. 1, 2,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які існували на час обрання запобіжного заходу, продовжують існувати.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання слідчого, вважав можливим та доцільним застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, посилаючись на те, що ризики, зазначені в клопотанні не доведені, при цьому ОСОБА_6 має постійне місце проживання, працевлаштований та не має наміру ухилятися від органів досудового розслідування чи суду. Свою вину у скоєному визнає повністю, а всі свідки вже встановлені і допитані.

Підозрюваний ОСОБА_6 просив відмовити в задоволенні клопотання та застосувати до нього менш тяжкий запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши думку слідчого, прокурора, захисника, пояснення підозрюваного, перевіривши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання з наступних підстав.

З клопотання та наданих матеріалів кримінального провадження вбачається, що в провадженні СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001011 від 09.12.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 08.12.2022 року близько 16 год. 30 хв. (точний час вчинення кримінального правопорушення органом досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився спільно зі своєю співмешканкою ОСОБА_8 в приміщенні житлового будинку за місцем проживання, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Між ОСОБА_6 та його співмешканкою ОСОБА_8 на ґрунті давнішніх особистих неприязних відносин виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_6 з`явився умисел на спричинення тілесних ушкоджень своїй співмешканці ОСОБА_8 . Із цією метою ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи на вказаному місці, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень своїй співмешканці ОСОБА_9 , завідомо знаючи, що вона не буде оборонятися із-за стану свого здоров`я, стягнув останню із ліжка, на якому вона лежала, за волосся на підлогу та наніс численні удари кулаками обох рук та обома ногами по різним частинам тіла та голові своєї співмешканки ОСОБА_8 , чим спричинив їй тілесні ушкодження, які у своїй сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Вказані тілесні ушкодження спричинили виникнення у потерпілої ОСОБА_8 плевропульмопального шоку, який призвів до настання її смерті. Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється в тому, що своїми вказаними вище умисними діями, які виразились в умисному нанесенні тяжких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_9 , що спричинили її смерть, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.121 КК України.

10.12.2022р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Ухвалою слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 11.12.2022р. ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 06 лютого 2023р. включно, без застосування застави.

Постановою керівника Миргородської окружної прокуратури Полтавської області від 24.01.2023р. продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до 3 (трьох) місяців, а саме, до 09 березня 2023 року.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі

визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого.

Частиною 1 ст. 194 КПК України передбачено під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі «Соловей і Зозуля проти України» останній зазначив, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої особу взято під варту.

Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «К.Г. проти Німеччини» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

Причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та обґрунтованість підозри доводиться зібраними у кримінальному провадженні доказами: рапортом помічника чергового від 09.12.2022; протоколом обшуку від 09.12.2022; протоколом огляду трупа від 10.12.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 ; протоколом слідчого експерименту та матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. До цих ризиків належать такі спроби підозрюваного, обвинуваченого, як переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищення,

переховування або спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконний вплив на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується.

Звертаючись до суду з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, слідчий, прокурор має викласти обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою, та обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою (ч.3 ст.199 КПК України).

Досудове розслідування у кримінальному провадженні не завершено, так як необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, зокрема, завершити проведення призначених експертиз.

Відносно підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 06 лютого 2023 року включно.

Звертаючись з клопотанням про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий посилається на наявність ризиків передбачених п.п.1,2,3 ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Слідчий суддя встановив, що докази і обставини, на які посилався слідчий у клопотанні дають достатні підстави вважати, що зазначені ним ризики існують і підтверджуються матеріалами кримінального провадження, зокрема, можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та у кримінальному провадженні та знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що для запобігання вказаним ризикам, застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім.

Слідчий суддя приймає до уваги наявність обставин, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. п. 1,2,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, тому відчуваючи незворотність покарання у разі визнання його вини, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків у кримінальному провадженні та знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Отже, застосований до ОСОБА_6 запобіжний захід, незважаючи на презумпцію невинуватості, з урахуванням особи підозрюваного та встановлених ризиків, на даному етапі є адекватним превентивним заходом.

Слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором в судовому засіданні доведено існування обставин, що є підставою для застосування саме такого виду запобіжного заходу стосовно підозрюваного.

Також суд звертає увагу на те, що на час розгляду клопотання вищевказані ризики не зменшилися, оскільки будь-яких даних на підтвердження цього суду надано не було.

Відомостей, які б вказували про неможливість перебування ОСОБА_6 в місцях затримання, зокрема, за станом здоров`я під час розгляду клопотання надано не було, а тому слідчий суддя вважає, що заявлені ризики виправдовують тримання особи під вартою, що також доведено прокурором при розгляді даного клопотання.

За таких обставин слідчий суддя вважає, що застосування інших більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належного запобігання настанню вказаних ризиків, отже необхідно клопотання задовольнити та продовжити термін дії запобіжного заходу в межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 176178, 182, 183, 193, 196, 198, 205, 219 КПК України, слідчий суддя -

Ухвалив:

Клопотання слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування по кримінальному провадженню за № 0001011 від 09.12.2022р. до 09 березня 2023 включно.

Копію цієї ухвали для виконання негайно направити до Миргородського РВП ГУНП України в Полтавській області.

Копію цієї ухвали для відому вручити прокурору, підозрюваному та слідчому, яким ініційовано розгляд відповідного клопотання.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, проте відповідно до положень ст. 205 КПК України дана ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1