Справа № 508/840/22
Номер проведження 1-кп/508/64/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2022 року смт. Миколаївка
Миколаївський районний суд Одеської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні зареєстрованому в ЄРДР 22.08.2022 року за № 0000344 по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ісаєве Березівського району Одеської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, на утриманні неповнолітні діти: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 і ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, укладену 18.11.2022 року між прокурором Березівської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю захисника адвоката ОСОБА_5 ,

встановив:

ОСОБА_4 на початку лютого 2022 року у вечірній час в кар`єрі, розташованому за межами с. Ісаєве Березівського району Одеської області, коли копав пісок, придбав шляхом знайдення бойовий припас, а саме корпус ручної осколкової гранати Ф-1 з підривачем УЗРГМ, виготовлену промисловим способом та придатну до вибуху, яку умисно, усвідомлюючи, що носіння, зберігання, придбання вибухових пристроїв являється заборонене без передбаченого законом дозволу, незаконно зберігав за місцем свого мешкання в будинку АДРЕСА_1 .
Вранці 22.08.2022 року ОСОБА_4 взяв бойовий припас (гранату Ф-1) та носив її при собі до моменту виявлення та вилучення о 12.00 год. працівниками Березівського РВП ГУНП в Одеській області на автобусній зупинці по вул. Центральній в с. Левадівка Березівського району Одеської області.
Згідно з Постановою Верховної ради України від 17.06.1992 №2471-ХІІ «Про право власності на окремі види майна» визначено, що зброя, боєприпаси, вибухові речовини й засоби вибуху не можуть перебувати у власності громадян.
Підпунктами 1-4, 9 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України№ 576 від 12.10.1992 р. та Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженою Наказом Міністерства Внутрішніх Справ України № 622 від 21.08.1998 р., визначено, що придбання, зберігання та використання вогнепальної зброї, боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів здійснюється лише на підставі спеціальних дозволів.
Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, тобто незаконне носіння, зберігання, придбання, бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Між прокурором Березівської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю захисника адвоката ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої ОСОБА_4 повністю та беззаперечно визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за викладених в обвинувальному акті обставин.
Сторони угоди узгодили призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
На підставі ст. 75 КК України сторони угоди домовились про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Із запропонованим видом та мірою покарання ОСОБА_4 згодний.
В ході укладення угоди ОСОБА_4 роз`яснені наслідки укладання та затвердження угоди, обмеження щодо права оскарження вироку, роз`яснені наслідки невиконання взятих на себе обов`язків.
Під час судового засідання ОСОБА_4 стверджував, що повністю розуміє свої права, надані йому законом, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а також наслідки укладення та затвердження угоди про винуватість, передбачені ст. 473 КПК України, які йому роз`яснені. Крім цього, обвинувачений стверджував, що вищевказана угода про визнання винуватості укладена ним із прокурором добровільно, в присутності захисника, без застосування будь-якого насильства, примусу, погроз або внаслідок обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України, оскільки під час вирішення питання щодо призначення обвинуваченому покарання враховано, що вчинене ним кримінальне правопорушення є тяжким злочином, відсутність обставин, що обтяжують покарання, наявність обставин, що пом`якшують покарання визнання своєї вини, щире каяття, а також дані про особу винного, який в силу ст.89 КК України раніше не судимий, має задовільну характеристику.
Розглянувши угоду, заслухавши доводи сторін, переконавшись в тому, що укладення угоди є добровільним, що під час досудового розслідування обвинуваченим будь-які скарги не подавалися, суд дійшов висновку, що угода підлягає затвердженню, оскільки відповідає вимогам ст. 472 КПК України, органом досудового розслідування не допущено неправильної правової кваліфікації кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди, умови угоди відповідають інтересам суспільства, фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим наявні.
Враховуючи, що сторони погодились на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки з випробуванням з іспитовим строком, суд вважає за необхідне застосувати ст. 76 КК України та на підставі ст.ст. 75, 76 КК України, враховуючи особу обвинуваченого та наявні, пом`якшуючі покарання обставини, наявність на його утриманні двох неповнолітніх дітей, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, з покладенням обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Процесуальні витрати, в частині витрат пов`язаних з проведенням експертиз по кримінальному провадженню, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави на підставі ст.ст. 118, 124, 126 КПК України.
Долю речових доказів по справі необхідно вирішити на підставі ст. 100 КПК України

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувався.
Керуючись ст.ст. 374, 474, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 18 листопада 2022 року, укладену між прокурором Березівської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю захисника адвоката ОСОБА_5 .
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити покарання, узгоджене сторонами угоди, у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки з випробуванням, встановивши іспитовий строк - 1 (один) рік, з покладенням обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 3775 (три тисячі сімсот сімдесят п`ять) грн. 60 коп. на користь держави в рахунок відшкодування витрат понесених на проведення експертиз по даному кримінальному провадженню.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Березівського районного суду Одеської області від 01.09.2022 року (справа № 494/1128/22) на речові докази - скасувати.
Речові докази по кримінальному провадженню після набрання вироком законної сили, а саме: корпус ручної осколкової гранати Ф-1 та підривач УЗРГМ для ручних гранат РГД-5, Ф-1 та Ф-2 - знищити.
Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду через Миколаївський районний суд: 1) обвинуваченим, його захисником, виключно з підстав призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення наслідків укладення угоди; 2) прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_9