Справа № 133/2004/21
Ухвала
Іменем України

"23" листопада 2022 р. Калинівський районний суд Вінницької області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 , захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Калинівка Вінницької області клопотання, заявлені в рамках об`єднаного кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000130 від 14.04.2021р. та №0000236 від 06.07.2021р., стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.187, ч.2 ст.190 КК України, та ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Калинівського районного суду Вінницької області перебуває на розгляді об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000130 від 14.04.2021р. та № 0000236 від 06.07.2021р., стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.187, ч.2 ст.190 КК України, та ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.190 КК України.

Ухвалою суду від 17.11.2022р. постановлено здійснити привід обвинуваченого ОСОБА_6 в судове засідання на 11:00год. 23.11.2022р., однак вказана ухвала органом поліції не виконання, обвинувачений в судове засідання не доставлений.

Прокурор ОСОБА_9 в судовому засіданні заявила клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_8 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та застосування повторного приводу відного обвинуваченого ОСОБА_6 з накладенням на останнього грошового стягнення за невиконання процесуального обов`язку, а саме неприбуття на виклик в судове засідання.

Обвинувачений ОСОБА_10 та його захисник адвокат ОСОБА_11 не заперечували проти задоволення клопотання прокурора та продовження йому дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, при його вирішенні поклалась на розсуд суду.

Розглянувши заявлені клопотання, суд приходить до наступних висновків:

Судом встановлено, що згідно ухвали Калинівського районного суду Вінницької області від 05.10.2022р. у справі № 133/2004/21, продовжено дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 терміном на 60 (шістдесят) днів, до 03.12.2022р. включно, без визначення розміру застави.

В обґрунтування клопотань прокурор зазначив, що зокрема ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.187, ч.2 ст.190 КК України, за вчинення найтяжчого з яких передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 (семи) до 10 (десяти) років із конфіскацією майна. Конкретні підстави, за яких було обрано найсуворіший запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого не змінилися, в матеріалах кримінального провадження наявні обставини, що дають достатні підстави вважати наявність ризиків, що обвинувачений ОСОБА_8 може переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків в даному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, а отже про його підвищену суспільну небезпечність. Жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам, а тому застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою буде співрозмірним особі обвинуваченого та суспільній небезпечності вчиненого ним діяння.

Згідно статті 29 Конституції України, ніхто не може бути арештованим або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до частини першої статті 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України, а згідно до частини п`ятої статті 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

За частиною третьою статті 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно пунктів 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду 3) незаконно впливати на потерпілого, свідків, 5) вчинити інше кримінальне правопорушеня.

Відповідно до частини другої статті 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою, відповідно до частини першої статті 197 КПК України не може перевищувати шістдесяти днів.

Судом установлено, що відповідно до матеріалів кримінального провадження, строк тримання ОСОБА_8 згідно ухвали Калинівського районного суду Вінницької області від 05.10.2022р. під вартою було продовжено до 03.12.2022р. включно, без визначення розміру застави.

При вирішенні питання щодо продовження відносно ОСОБА_8 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд виходить із наявності пред`явленого йому обвинувачення та необхідності уникнення ризиків, визначених статтею 177 КПК України, зокрема, що останній може переховуватися від суду, вплинути на потерпілих, свідків, які ще не допитані у судовому засіданні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, суд вважає такі дії цілком вірогідними з огляду на покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих злочинів.

Крім того, відповідно до рішення ЄСПЛ «Бекчієв проти Молдови» ризик переховування оцінюється також з урахуванням характеру людини, його моральних принципів, місця проживання, місця роботи, статків, сімейних стосунків, відносин з державою.

Доведений і ризик того, що обвинувачений ОСОБА_8 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останній офіційно не працевлаштований, не має належного та постійного джерела доходу (прибутку).

Ймовірним є й те, що обвинувачений ОСОБА_8 може незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому кримінальному провадження, які ще не допитані в судовому засіданні.

При вирішенні питання доцільності продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 відповідно до вимог ч.1 ст.178 КПК України, судом враховуються такі обставини як вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у їх вчиненні, відсутністю сталих соціальних зв`язків та стосунків, а також вільний вибір місця знаходження та проживання, що може бути достатньою причиною разом з іншими для продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.187, ч.2 ст.190 КК України, за вчинення найтяжчого з яких передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 (семи) до 10 (десяти) років із конфіскацією майна, а також беручи до уваги те, що у суду відсутні докази, які б свідчили про те, що ризики передбачені ст.177 КПК України, які існували на час обрання та продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зникли, а тому оскільки підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 не встановлено, суд приходить до висновку про необхідність продовження відносно нього строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зазначені ризики виправдовують продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_8 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Враховуючи викладене, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 необхідно продовжити на 60 (шістдесят) днів, до 21 січня 2023 року.

Конкретні обставини обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, поєднаного із застосуванням насильства відносно потерпілої сторони, з урахуванням підстав та обставин, передбачених статтями 177 та 178 КПК України, щодо високого ступеню ризику ухилення обвинуваченого від суду, його особи, також дають підстави суду не визначати розмір застави у кримінальному провадженні відповідно до ч.4 ст.183 КПК України.

Щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , то суд приходить висновку щодо необхідності застосування відносного нього повторного приводу з накладенням грошового стягнення, виходячи з наступного.

Відповідно до повідомлення в.о.начальника управління ТУ ДСА у Вінницькій області ОСОБА_12 від 26.08.2022 року № 04-28/1721, відносно останнього на депозитний рахунок надійшли кошти в розмірі 45400,00грн., у зв`язку із чим, він був звільнений з-під варти внаслідок внесення застави, та на нього відповідно до ухвали Калинівського районного суду Вінницької області від 18.08.2022р. у справі №133/2004/21, були покладені обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, а саме: прибувати до суду за викликом; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; носити електронний засіб контролю; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, строком до 16.10.2022 року.

Ухвалою суду від 05.10.2022р. відносно обвинуваченого ОСОБА_6 продовжено строк дії вищевказаних обов`язків до 03.12.2022р. Однак, обвинувачений ОСОБА_6 , будучи повідомленим про дату та час судового розгляду під особистий підпис, про що свідчать матеріали кримінального провадження, в судове засідання, призначене на 17.11.2022р. не з`явився, про поважні причини свого неприбуття суд не повідомив.

Ухвалою суду від 17.11.2022р. на обвинуваченого ОСОБА_6 накладено грошове стягнення у зв`язку із невиконанням ним процесуального обов`язку, а саме неприбуття на виклик суду та застосовано відносно останнього примусовий привід. В судове засідання призначене на 23.11.2022р. обвинувачений ОСОБА_6 повторно не з`явився, про поважні причини неприбуття суд не повідомив.

Відповідно до частини 1 статті 323 КПК України, якщо обвинувачений, до якого не застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не прибув за викликом у судове засідання, суд відкладає судовий розгляд, призначає дату нового засідання і вживає заходів до забезпечення його прибуття до суду. Суд також має право постановити ухвалу про привід обвинуваченого та/або ухвалу про накладення на нього грошового стягнення в порядку, передбаченому главами 11 та 12 цього Кодексу.

Згідно частин 1, 2 статті 139 КПК України, якщо підозрюваний, обвинувачений, свідок, потерпілий, цивільний відповідач, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, на нього накладається грошове стягнення у розмірі: від 0,25 до 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - у випадку неприбуття на виклик слідчого, прокурора ; від 0,5 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - у випадку неприбуття на виклик слідчого судді, суду. У випадку, встановленому частиною першою цієї статті, до підозрюваного, обвинуваченого, свідка може бути застосовано привід.

Як встановлено судом, обвинувачений ОСОБА_6 був повідомлений про необхідність прибуття в судове засідання 23.11.2022р., в передбачений законом спосіб.

В призначений судом день та час, обвинувачений ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин неявки суду не надав.

Така поведінка обвинуваченого ОСОБА_6 свідчить про явну зневагу до суду та небажання виконувати передбачені кримінальним процесуальним законом покладені на нього обов`язки.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 без поважних причин не з`явився у судове засідання, доказів щодо поважності причин такої неявки не надав, тому суд, приходить до висновку про необхідність накладення на обвинваченого ОСОБА_6 грошового стягнення та застосування повторного примусового приводу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.194, 331, 369-372, 376, 392 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Козятин Вінницької області, українця, громадянина України, із базовою загальною середньою освітою, неодруженого, офіційно непрацевлаштованого, раніше неодноразово судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні, кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.187, ч.2 ст.190 КК України, дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на 60 (шістдесят) днів, до 21 січня 2023 року включно, якого утримувати під вартою у слідчому ізоляторі Державної установи «Вінницька УВП (№ 1)», без визначення розміру застави.

Накласти на обвинуваченого ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Комсомольське Козятинського району Вінницької області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.190 КК України, грошове стягнення у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 2600грн.00коп., у зв`язку з невиконанням процесуального обов`язку, а саме неприбуттям на виклик суду, яке стягнути на користь держави.

Копію цієї ухвали невідкладно надіслати на адресу обвинуваченого ОСОБА_6 , якому запропонувати добровільно сплатити зазначений розмір грошового стягнення на протязі десяти діб з моменту отримання цієї ухвали, в іншому випадку суд зверне його до примусового виконання.

Особа, на яку було накладено грошове стягнення та яка не була присутня під час розгляду цього питання судом, має право подати клопотання про скасування ухвали про накладення на неї грошового стягнення.

Здійснити привід обвинуваченого ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Комсомольське Козятинського району Вінницької області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.190 КК України, в судове засідання, яке відбудеться в приміщенні Калинівського районного суду Вінницької області, за адресою: Вінницька область, місто Калинівка, вулиця В.Нестерчука, 70, під головуванням судді ОСОБА_16 02 грудня 2022 року о 13год.00хв.

Відповідно до вимог ч.1 ст.140 КПК України, привід полягає у примусовому супроводженні особи, до якої він застосовується, особою, яка виконує ухвалу про здійснення приводу, до місця її виклику в зазначений в ухвалі час.

Роз`яснити обвинуваченому, що згідно вимог ч.3 ст.143 КПК України, особа, рішення про здійснення приводу якої прийнято слідчим суддею, судом, зобов`язана прибути до місця виклику в зазначений в ухвалі про здійснення приводу час у супроводі особи, яка виконує ухвалу. У випадку невиконання особою, що підлягає приводу, законних вимог щодо виконання ухвали про здійснення приводу, до неї можуть бути застосовані заходи фізичного впливу, які дозволяють здійснити її супроводження до місця виклику.

Виконання ухвали про здійснення приводу доручити органу поліції за місцем проживання обвинуваченого.

Контроль за виконанням ухвали про здійснення приводу покласти на Хмільницьку окружну прокуратуру Вінницької області.

У разі неможливості здійснення приводу, відповідно до ч.4 ст.143 КПК України, особа, яка виконує ухвалу про здійснення приводу, повертає її до суду з письмовим поясненням причин невиконання.

Ухвала в частині продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя