Справа №591/531/23 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/194/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - тримання під вартою
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в м. Суми апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 08 лютого 2023 року, якою відносно підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді застави, -

ВСТАНОВИЛА:

У кримінальному провадженні № 0000128 від 23.08.2022 року, яке перебуває в провадженні УСБУ в Сумській області ОСОБА_8 . підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч.1 ст.366 КК України.

Слідчий звернувся до Зарічного районного суду м. Суми з клопотанням, в якому просив застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 строком 60 діб з визначенням застави у розмірі, який перевищує триста розмірів прожиткового мінімуму, а саме у сумі 1409991,38 грн.

08 лютого 2023 року ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми клопотання слідчого задоволено частково та відносно підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді застави у розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 402600 грн, поклавши на підозрюваного наступні обов`язки:

- прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора, суду;

- не відлучатись за межі території м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон або інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну.

Визначено строк дії ухвали слідчого судді до 06 квітня 2023 року включно.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді прокурор у кримінальному провадженні подав апеляційну скаргу, в якій оскаржувану ухвалу слідчого судді просив скасувати та постановити нову ухвалу про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 діб. Визначити заставу у розмірі, який перевищує триста розмірів прожиткового мінімуму, а саме у сумі 1 409 991, 38 грн. (один мільйон чотириста дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто одна грн. 38 коп.).

У випадку застосування до підозрюваного ОСОБА_9 іншого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, або в разі внесення ним застави, покласти такі обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора або суду, для проведення слідчих чи процесуальних дій;

2) не відлучатися із м. Київ, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду закордон або інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну;

5) постійно носити електронний засіб контролю.

Прокурор стверджував, що перебування на волі ОСОБА_8 , на ряду з наявність певної вмотивованості, надає йому реальні можливості до вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 177 ККП України, зокрема: 1) може використовувати владу, службове становище та інші можливості займаної посади службової особи юридичної особи приватного права; 2) як особисто так і через третіх осіб має доступ до фактичних даних, які перебувають у володінні очолюваної юридичної особи та в інших місцях, які є доказами у справі, а отже може знищити, сховати або спотворити їх; 3) володіє відомостями та має можливості до одержання додаткових даних про свідків у справі, значна частина яких залишається у його службовій залежності, а отже може незаконно впливати не лише на останніх, а також на інших учасників кримінального провадження; 4) може вчинити дії, спрямовані на перешкоджання кримінальному провадженню в інших спосіб, у тому числі шляхом вчинення протиправних дій, метою яких є приховування, знищення або зміна доказів задля ухилення від кримінальної відповідальності.

Вказував, що можливості до вчинення зазначених дій прямо пов`язані з перебуванням ОСОБА_9 на волі, а отже інші запобіжні заходи, які не пов`язані з обмеженням його свободи, не забезпечать належну його процесуальну поведінку, а також спробам до вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України

Зазначав, що при визначенні розміру застави слідчий суддя виходила лише з майнового стану підозрюваного та його близьких осіб, разом з тим майновий стан близьких осіб під час розгляду справи не досліджувався, а тому посилання на останній є безпідставним. Таким чином, визначення розміру застави фактично здійснено виходячи з оцінки доходів самого підозрюваного.

На думку прокурора, всупереч ч. 4 ст. 182 КПК України слідчий суддею не взяті до уваги обставини кримінального правопорушення - обґрунтованість підозри у вчиненні особливо тяжкого злочину, вчиненого за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах під час воєнного стану у спосіб заволодіння бюджетними коштами, виділеними на відновлення помешкання людей, пошкодженого в результаті бойових дій.

Також не взято до уваги положення ч.2 ст. 182 КПК України про те, що застава може бути внесена не лише підозрюваним, а і іншою фізичною або юридичною особою. З цього витікає, що для досягнення мети запобіжного заходу визначення розміру застави повинно також здійснюватися з урахуванням можливостей потенційних заставодавців.

Матеріали справи містять достатні відомості, які свідчать про внесення застави саме юридичними особами для яких визначений слідчим суддею розмір застави завідомо є недостатнім.

Вказував, що сукупність викладених обставин свідчить про те, що визначений слідчим суддею розмір застави не може забезпечити його належну поведінку, а отже не може бути ефективним стримуючим запобіжником до утримання від реалізації ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вважав, що наявний саме виключний випадок до визначення застави у розмірі, який перевищує триста розмірів прожиткового мінімуму, а саме у сумі 1 409 991, 38 гри. (один мільйон чотириста дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто одна грн., 38 кой.), що відповідає розміру завданих збитків. Саме такий розмір застави є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також є гарантією поновлення інтересів держави. Зазначав прокурор і про те, що за результатами розгляду справи слідчим суддею на підозрюваного покладено обов`язок не відлучатися за межі території м. Київ без дозволу слідчого, прокурора, суду. Разом з тим, досудове розслідування та процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснюється у м. Суми, а відтак слідчі та прокурори у провадженні об`єктивно позбавлені можливості до контролю за належним виконанням підозрюваним обов`язку з перебування у м. Київ. На думку прокурора, єдиним способом забезпечення та нагляду за виконанням ОСОБА_8 вказаного обов`язку є носіння ним електронного засобу контролю, що не призведе до обмеження його прав та свобод, оскільки не звужує його пересування у межах м. Київ в незалежності від часу доби, однак є ефективним способом з виконання іншого обов`язку. Таким чином, у даному кримінальному провадженні обов`язки, передбачені п. 2 та п. 9 ч. 5 ст. 194 КПК України є нерозривно взаємопов`язаними, а отже слідчим суддею безпідставно відмовлено у покладені на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язку з носіння електронного засобу контролю.

29.03.2023 року захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_10 подав заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в яких просив ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 08.02.2023 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на цю ухвалу без задоволення.

Заслухавши доповідь головуючого судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги, прокурора ОСОБА_6 , який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити, підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які вважали ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою та просили залишити її без зміни, перевіривши матеріали даного провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

За змістом ст. ст. 131, 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Заходами забезпечення кримінального провадження є, зокрема запобіжні заходи.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. ч 1, 2, 4, абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Колегія суддів вважає, що частково задовольняючи клопотання слідчого та застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді застави, слідчим суддею вищезазначені вимоги закону дотримано в повному обсязі.

Так, з матеріалів даного провадження вбачається, що УСБУ у Сумській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000128 від 23 серпня 2022 року, в якому ОСОБА_8 03 лютого 2023 року було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Звертаючись до слідчого судді в рамках даного кримінального провадження з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб з визначенням застави у розмірі, який перевищує триста розмірів прожиткового мінімуму, а саме у сумі 1 409 991,38 грн, слідчий вмотивовував його обґрунтованістю пред`явленої останньому підозри та наявністю ризиків, передбачених п.п.1-3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не можуть бути забезпечені іншими більш м`якими запобіжними заходами.

Перевіряючи доводи вказаного клопотання слідчого, слідчим суддею було встановлено, що з матеріалів провадження, наданих слідчому судді, які обґрунтовують клопотання, вбачається, що обставини підозри ОСОБА_8 могли мати місце і підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю даних та певними зібраними доказами.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що слідчим суддею було встановлено існування ризиків, передбачених п.п. 1-3 ч.1 ст.177 КПК України, в той же час обґрунтування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України на думку слідчого судді є непереконливим.

Разом з тим, слідчий суддя вважав, що прокурором не доведено того, що більш м`які запобіжні заходи, аніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти доведеним ризикам. Так, ризик переховування від органів досудового розслідування, хоча і доведений, але не досягає такого рівня інтенсивності, що свідчило б про необхідність обмеження свободи підозрюваного. Так само і реалізацію ризиків незаконного впливу на свідків та знищення чи приховання важливих для цього кримінального провадження речей і документів можна запобігти покладенням на підозрюваного певних обов`язків, яких він має дотримуватися, а не ізоляцією підозрюваного від суспільства.

Виходячи з вищевикладеного, слідчий суддя дійшов висновку про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді застави, оскільки застава як запобіжний захід має середній рівень суворості і є адекватним забезпечувальним заходом в цьому кримінальному провадженні. Водночас, слідчий суддя вважав, що досліджені під час судового засідання ризики та індивідуальні особливості кримінального провадження і підозрюваного свідчать, що менш суворий запобіжний захід, ніж застава може негативно відобразитися на здійсненні досудового розслідування.

З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів та ставити під сумнів правильність таких висновків підстав не вбачає.

При цьому, колегія суддів погоджується і з розміром визначеної слідчим суддею застави - 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 402600 грн., та вважає, що вказаний розмір застави буде достатнім для забезпечення виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків та для запобігання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Що стосується доводів прокурора про те, що визначений слідчим суддею розмір застави не може забезпечити його належну поведінку, а отже не може бути ефективним стримуючим запобіжником до утримання від реалізації ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, то їх колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки враховуючи практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим фактором, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, а також з врахуванням обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_8 , наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, даних про особу підозрюваного та інших обставин, передбачених ст. 178 КПК України.

Щодо тверджень прокурора про те, що наявний саме виключний випадок до визначення застави у розмірі, який перевищує триста розмірів прожиткового мінімуму, а саме у сумі 1 409 991, 38 гри. (один мільйон чотириста дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто одна грн., 38 кой.), що відповідає розміру завданих збитків, то їх обгрунтованими колегія суддів вважати не може, оскільки як правильно зауважив суд першої інстанції, суд не може обґрунтовувати розмір застави лише сумою збитків, яка підлягає доведенню, тоді майновий стан підозрюваного та його близьких родичів стороною обвинувачення не досліджувався та відповідних доказів на обґрунтування розміру застави, вказаної у клопотанні, суду не було надано.

Щодо доводів прокурора про те, що слідчим суддею безпідставно відмовлено у покладенні на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язку з носіння електронного засобу контролю, то їх колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що даний обов`язок є невиправданим, оскільки в умовах воєнного часу існує постійний ризик необхідності евакуації цивільного населення через загрозу активних бойових дій чи ракетних ударів.

Таким чином, доводами апеляційних скарг не спростовано правильність висновків слідчого судді щодо наявності підстав для застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді застави, і обставин, за яких клопотання слідчого підлягало б до задоволення, під час апеляційного перегляду даного кримінального провадження, не встановлено.

Крім того, при постановленні вказаної ухвали колегія суддів враховує і те, що на час апеляційного розгляду даного кримінального провадження, в матеріалах провадження мається підтвердження про сплату застави в сумі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 402600 грн..

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим суддею було постановлено законне та обґрунтоване рішення, підстав для його скасування під час апеляційного розгляду не встановлено, у зв`язку з чим оскаржувану ухвалу слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 06 лютого 2023 року, якою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, обрано запобіжний захід у виді застави у розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 402600 грн, з покладенням на нього виконання окремих обов`язків, залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на цю ухвалу, без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4