ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/354/23 Справа № 203/4861/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді -доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

заявника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 18 січня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 18 січня 2023 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову старшого слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, від 11 листопада 2022 року про закриття кримінального провадження №0000465.

В обґрунтування постановленої ухвали слідчий суддя суду першої інстанції зазначив, що заявник, звернувшись зі скаргою про скасування постанови про закриття кримінального провадження, не виклав у ній жодних конкретних доводів, які б свідчили про незаконність такої постанови, при цьому у судовому засіданні суд неодноразово пропонував заявникові одержати копію оскарженої ним постанови та уточнити заявлену скаргу, виклавши її у редакції, яка б включала відповідні доводи, аргументи та нормативне обґрунтування, однак наданою можливістю заявник свідомо знехтував, а відтак, зважаючи на необґрунтованість скарги, а також абсолютну відсутність доводів на користь заявленої у ній вимоги, суд не знайшов підстав для її задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та вказати, які конкретні дії повинні бути виконані слідчим та прокурором для завершення досудового розслідування.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги посилається на те, що орган досудового розслідування ігнорував його клопотання про відновлення матеріалів справи та не вчиняє жодних дій по його відновленню. Вказує, що при закритті кримінального провадження слідчий не враховує факти, зафіксовані відеозаписами. Зазначає, що слідчий, приймаючи рішення про закриття кримінального провадження, зробив передчасні висновки про необхідність закриття провадження у справі без належної перевірки обставин, на які вона посилається в своїй скарзі та не містить викладення змісту обставин, які є підставами для прийняття постанови, і жодного обгрунтування висновків слідчого та мотивів прийняття рішення про закриття кримінального провадження. Звертає увагу, що його не було допитано у кримінальному провадженні в якості потерпілого. Вказує, що прокурором не було виконано рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська по справі №203/2932/22, яким його було зобов`язано розглянути його скаргу на розумність строків. Зазначає, що його не було повідомлено про результати дисциплінарної перевірки за його заявою. Вказує, що йому досі не було вручено копію постанови старшого слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, від 11 листопада 2022 року про закриття кримінального провадження №0000465. Зазначає, що йому по необгрунтованим підставам слідчим двічі було відмовлено у ознайомленні з матеріалами провадження. Вказує, що слідчий при винесенні постанови від 11 листопада 2022 року про закриття кримінального провадження не взяв до уваги висновки Полтавського апеляційного суду, викладені в ухвалі суду від 28 квітня 2021 року, щодо необгрунтованості постанов слідчого про закриття провадження у даному кримінальному провадженні.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_6 , який просив задовольнити апеляційну скаргу та скасувати ухвалу слідчого судді, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України заявником, потерпілим, його представником чи законним представником на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Як слідує з матеріалів кримінального провадження старшим слідчим Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управлінні Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, проводилось досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000465 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.162 КК України.

Зазначене кримінальне провадження було відкрито відповідно за заявою ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.162 КК України, за фактом протиправних дій службових осіб Управління патрульної поліції в м.Дніпрі, які виразились у незаконному виселенні ОСОБА_6 з квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до постанови старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управлінні Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, від 11 листопада 2022 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000465 від 24 квітня 2018 року, було закрито на підставі п.9-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з тим, що існує нескасована постанова слідчого про закриття кримінального провадження №0000724 з підстави, передбаченої п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у кримінальному провадженні щодо того самого діяння, що розслідувалось з дотриманням вимог щодо підслідності.

Відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

За правилами, встановленими ч.ч. 1, 2, 6 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Частинами 1, 3 ст. 26 КПК України встановлено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Аналіз приведених норм у їх системному взаємозв`язку дає підстави дійти висновку про те, що до суду за захистом порушеного права у порядку, визначеному главою 26 КПК України, може звернутися будь-яка особа, яка вважає, що її права, свободи чи інтереси порушено.

При цьому процес такого захисту у суді обмежено законодавцем принципами змагальності та диспозитивності.

Принцип змагальності за загальним правилом визначає для сторін ризики настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ними процесуальних дій. Такий принцип, зокрема, полягає у покладенні на заявника (його представника), які звернулися до суду за скаргою, обов`язку з доведення обставин, які мають значення для справи і на які він посилається як на підставу своїх вимог. Невиконання такого обов`язку несе процесуально негативні наслідки у вигляді настання ризиків, визначених процесуальним законом (відмова у відкритті провадження, повна або часткова відмова у її задоволенні тощо).

Принцип диспозитивності, натомість, має дещо інший юридичний зміст, згідно з яким суд зобов`язаний розглянути справу винятково в межах заявлених позивачем вимог. При цьому заявник розпоряджається своїми правами щодо предмету скарги на власний розсуд.

Принцип диспозитивності при розгляді справи та ухваленні у ній рішення процесуально обмежує суд доводами сторони та доказами, наданими на підтвердження таких доводів. При цьому межі самостійно визначених заявником доводів суд порушувати не має права.

Слідчим суддею під час розгляду скарги ОСОБА_6 було встановлено, що останній, звернувшись зі скаргою про скасування постанови про закриття кримінального провадження, не виклав у ній жодних конкретних доводів, які б свідчили про незаконність постанови старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управлінні Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, від 11 листопада 2022 року про закриття кримінального провадження №0000465.

Так, зі змісту вказаної скарги слідує, що як на підставу для скасування постанови старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управлінні Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, від 11 листопада 2022 року ОСОБА_6 посилався на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 24 травня 2019 року, якою було скасовано постанову слідчого СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області від 18 квітня 2019 року про закриття кримінального провадження №0000465, при цьому жодним чином не обгрунтував, яким чином вказана ухвала впливає на обгрунтованість оскаржуваної ним постанови старшого слідчого про закриття кримінального провадження.

Крім того, ОСОБА_6 у скарзі зазначає, що слідчим не було направлено йому копію постанови старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управлінні Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, від 11 листопада 2022 року про закриття кримінального провадження №0000465.

Відповідно до журналів судових засідань суду першої інстанції та технічних записів до них слідчий суддя неодноразово пропонував заявникові ознайомитись з матеріалами провадження чи одержати копію оскаржуваної ним постанови старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управлінні Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, від 11 листопада 2022 року, та уточнити заявлену ним скаргу, виклавши її у редакції, яка б включала відповідні доводи, аргументи та нормативне обгрунтування.

Разом з тим, ОСОБА_6 відмовився від ознайомлення з матеріалами провадження чи отримання вказаної постанови, свідомо знехтувавши можливістю уточнення своєї заяви, при цьому слідчий суддя неодноразово звертав увагу заявника на те, що в даному випадку він у відповідності до ст. 26 КПК України буде обмежений розглядом лише тих доводів ОСОБА_6 щодо незаконності оскаржуваної ним постанови слідчого про закриття провадження, що були зазначені ним у скарзі.

Тобто у зв`язку з відсутністю належно обґрунтованої скарги ОСОБА_6

щодо скасування постанови старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управлінні Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, від 11 листопада 2022 року про закриття кримінального провадження та відповідного доведення ним своїх доводів, а також у зв`язку з відмовою заявника уточнити заявлену ним скаргу, виклавши її у редакції, яка б включала відповідні доводи, аргументи та нормативне обгрунтування, слідчий суддя вичерпав усі визначені законом можливості

для з`ясування обставин провадження, зокрема перевірки законності вказаної постанови слідчого, оскільки відповідно до положень статей 2, 7, 22, 26 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій та слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Сукупність досліджених в судовому засіданні судом апеляційної інстанції доказів, що містяться в матеріалах кримінального провадження, переконує в тому, що постанова про закриття кримінального провадження від 11 листопада 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.162 КК України, прийнята після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим показань і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

При апеляційному розгляді встановлено, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження відповідає вимогам ст.ст.110, 284 КПК України.

Матеріали кримінального провадження не містять жодних клопотань ОСОБА_6 , які б не були розглянуті слідчим в порядку, передбаченому КПК України.

Також в ході апеляційного розгляду апеляційним судом не встановлено даних, які б вказували на неповноту, неправильність чи неефективність досудового розслідування, а доводи заявника носять суб`єктивний характер і не містять даних про залишення недослідженими обставин, з`ясування яких може мати істотне значення для правильного вирішення справи.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що внаслідок неодноразового скасування у кримінальному провадженні №0000465 постанов слідчих ДВП ГУНП в Дніпропетровській області та СУ ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, про закриття кримінального провадження, а саме 11 разів, всі доводи ОСОБА_6 щодо наявності в діях працівника поліції складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.162 КК України, неодноразово були предметом перевірки та розгляду як органу досудового розслідування, так і слідчих суддів, та їм було надано відповідна оцінка.

На підставі викладеного апеляційний суд вважає, що слідчим суддею перевірені викладені в скарзі ОСОБА_6 підстави для скасування постанови старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управлінні Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, від 11 листопада 2022 року, досліджені наявні матеріали в їх сукупності та обґрунтовано відмовлено в задоволенні скарги про скасування постанови про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.162 КК України.

Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається, тому апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, а отже в задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 18 січня 2023 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову старшого слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, від 11 листопада 2022 року про закриття кримінального провадження №0000465 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ _________________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4