ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 686/18483/22

Провадження № 11-кп/4820/784/22

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду у складі
судді-доповідача ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
представника потерпілого ОСОБА_6
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому апеляційну скаргу прокурора Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_5 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 жовтня 2022 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0001418, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.06.2022, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КК України, та

В С Т А Н О В И Л А:
Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини
02 вересня 2022 року до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області надійшов обвинувальний акт, складений 30 серпня 2022 року слідчим ВРЗПЖЗО СВ Хмельницького РУП ГУНП у Хмельницькій області ОСОБА_8 та затверджений у той же день прокурором окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0001418, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.06.2022, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КК України.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 жовтня 2022 року обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КК України, повернуто прокурору у зв`язку з тим, що виклад фактичних обставин та формулювання обвинувачення не відповідає кваліфікації вчиненого кримінального правопорушення.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
Прокурор просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, у зв`язку з порушенням вимог кримінального процесуального закону, невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, та направити обвинувальний акт на новий судовий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання.
Прокурор вказує, що вимоги щодо обвинувального акту вичерпно регламентовані ст. 291 КПК України, а повернення обвинувального акту прокурору може бути лише у разі, якщо при його складані були допущені порушення вимог ст. 291 КПК України, при цьому, оцінка викладених в обвинувальному акті обставин і їх відповідність формулі кваліфікації, відноситься до стадії судового розгляду кримінального провадження.
Між тим, суд, не маючи на меті під час підготовчого судового засідання встановити всі обставини кримінального правопорушення, сформулював підстави повернення обвинувального акту без конкретної мотивації та роз`яснення, в чому саме порушені норми КПК України, в ухвалі суду не вказано пункт, частину та статтю закону, відповідно до якої обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України та підлягає поверненню.
Прокурор зауважує, що зазначене у формулюванні обвинувачення словосполучення «Внаслідок вказаних протиправних необережних дій....» не є визначальним та вказано через механічну описку, оскільки поміж цього у формулюванні обвинувачення чітко вказана суб`єктивна сторона складу злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та форма вини обвинуваченого у виді непрямого умислу, сторона захисту та обвинувачений у повній мірі розуміють формулювання обвинувачення, згодні з кваліфікацією діяння.
Вказана в ухвалі суду обставина не є такою, що може вплинути на реалізацію сторонами їх прав та обов`язків, або перешкодити встановленню судом істини у справі, а отже не може бути визнана судом підставою для повернення обвинувального акту прокурору.
Прокурор наголошує, що зазначене в обвинувальному акті словосполучення «Внаслідок вказаних протиправних необережних дій....», може бути усунуто в ході безпосереднього дослідження доказів під час судового розгляду в порядку частини 2 статті 337 КПК України, тоді як повернення прокурору обвинувального акту з вказаних в ухвалі суду підстав порушує право на розумні строки розгляду кримінального провадження.

Позиції учасників судового провадження
Прокурор підтримав подану апеляційну скаргу і просив її задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і направити обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні на новий розгляд до суду першої інстанції, починаючи з підготовчого судового засідання. Обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 відповідає вимогам ст. 291 КПК України, до нього додано додатки, передбачені ч.4 ст.291 КПК України, обвинувачений та його захисник отримали копії всіх матеріалів провадження, суть обвинувачення їм зрозуміла.
Представник потерпілого адвокат ОСОБА_6 не визнав вимог апеляційної скарги прокурора, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, вважав ухвалу суду законною та обґрунтованою.
Обвинувачений та його захисник, а також потерпілий в судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду, про поважні причини свого неприбуття не повідомили, їх неприбуття не перешкоджає проведенню розгляду, відповідно до вимог ч.4 ст.405 КПК України.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, представника потерпілого, який просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги прокурора, перевіривши надані матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Мотиви Суду
Відповідно до статті 370 КПК України, будь-яке судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. При цьому обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені оціненими судом доказами, а вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до вимог частини 4 статті 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим статті 291 КПК України.
Статтею 291 КПК України передбачено вичерпний перелік вимог до обвинувального акту та відомостей, які обвинувальний акт має містити, а також перелік додатків до нього, порушення вказаних вимог та відсутність перерахованих відомостей та додатків і є підставами повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків.
Згідно з пунктом 3 частини 3 статті 314 КПК України, суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Так, на стадії підготовчого провадження за даним кримінальним провадженням суд за клопотанням представника потерпілого прийняв рішення про повернення обвинувального акту прокурору, як такого, що не відповідає вимогам КПК України, зазначивши в ухвалі, що виклад фактичних обставин та формулювання обвинувачення не відповідає кваліфікації вчиненого кримінального правопорушення.

Проте, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки обвинувальний акт містить відомості, передбачені частиною 2 статті 291 КПК України та повністю відповідає вимогам цієї статті.
Відповідно до вимог пункту 5 частини 2 статті 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення, тощо.

Обвинувачення повинно бути конкретним, без будь-яких суперечностей та зрозумілим, з метою уникнення порушення права обвинуваченого на захист і це визначено як національним законодавством, так і рішеннями Європейського суду з прав людини.

Суд першої інстанції звертає увагу на словосполучення у формулюванні обвинувачення «Внаслідок вказаних протиправних необережних дій…», та вказує, що таке діяння слід кваліфікувати за статтею 128 КК України, тоді як відповідно до обвинувального акту, дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфікуються за частиною 1 статті 121 КК України, яка передбачає відповідальність за умисне тяжке тілесне ушкодження, що стало підставою для повернення обвинувального акту прокурору для викладу фактичних обставин та формулювання обвинуваченого, яке б відповідало кваліфікації ч.1 ст.121 КК України.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акта вимогам КПК є безпідставними, передчасними та такими, що порушують передбачений ст. 26 КПК України принцип диспозитивності. Повертаючи обвинувальний акт з наведених підстав, суд вийшов за межі предмета судового розгляду, який вирішується у підготовчому судовому засіданні, та фактично вдався до дослідження обставин кримінального провадження, оцінка яких надається під час розгляду по суті, та надав прокурору вказівки щодо необхідності зміни висунутого обвинувачення, чим, на думку апеляційного суду, істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону.

До цього також слід зауважити, що КПК України містить положення про зміну обвинувачення в суді, висунення додаткового обвинувачення, відмову від підтримки державного обвинувачення (ч. 2 ст. 337, ст. 338340 КПК України), а також передбачає право суду вийти за межі зазначеного в обвинувальному акті висунутого обвинувачення в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється провадження (ч. 3 ст. 337 КПК України). Висновки про неповноту, необґрунтованість обвинувального акта, невідповідність формулювання обвинувачення правовій кваліфікації на цьому етапі суперечать засаді змагальності сторін (ст. 22 КПК України).

Колегія суддів наголошує, що кримінальний процесуальний закон не надає суду повноважень до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, повертати за наслідками підготовчого засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого тощо, оскільки визначення обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акта до суду належить виключно до повноважень прокурора. Зокрема, такий висновок був зроблений у постанові Верховного Суду від 03.07.2019 р. у справі №273/1053/17.
Формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення викладаються в обвинувальному акті в такому виді, як це вважає за правильне прокурор. Питання про узгодженість викладення в обвинувальному акті фактичних обставин справи з формулюванням обвинувачення та правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, як і конкретизація правової кваліфікації правопорушення, не можуть бути предметом розгляду у підготовчому судовому засіданні, оскільки на цій стадії судового провадження суд не вправі вдаватися до оцінки вказаних обставин.
Виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення (п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК) стосуються не змісту обвинувального акта, а його форми (реквізитів). На підготовчому засіданні суд першої інстанції не вправі перевіряти правильність обраної кваліфікації, наявність усіх елементів складу кримінального правопорушення, яке інкримінується особі (їх повноту), оскільки законодавець не наділяє суд на цьому етапі повноваженнями оцінювати процесуальне рішення прокурора про закінчення досудового розслідування в частині достатності доказів та повноти формулювання офіційної версії обвинувачення.
На думку колегії суддів, в обвинувальному акті повно і чітко викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважав встановленими, формулювання обвинувачення із зазначенням обставин, які, відповідно до частини 1 статті 91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а також правова кваліфікація дій обвинуваченого.
Питання повернення обвинувального акту також визначенні в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.10.2012 № 223-1430/0/4-12 «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», згідно з яким у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів виховного або медичного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам статей 291, 292 КПК: зокрема, якщо ці документи містять положення, що суперечать одне одному; у документах наведено недопустиму натуралізацію опису злочину; вони не підписані слідчим (крім випадків, коли прокурор склав їх самостійно) чи не затверджені прокурором; до них не долучено передбачені законом додатки.
Крім того, враховуючи практику Європейського суду з прав людини щодо частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод з питання розгляду справи упродовж розумного строку, необґрунтоване повернення обвинувального акту прокурору, порушує право обвинуваченого постати перед судом без невиправданої затримки.
Таким чином, враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 відповідає вимогам статті 291 КПК України, а вказані в ухвалі суду обставини не є підставою для його повернення та при необхідності можуть бути усунуті в порядку, зазначеному у КПК України.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 незаконним та таким, що підлягає скасуванню, з направленням матеріалів кримінального провадження на новий судовий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання.
Керуючись статтями 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 жовтня 2022 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КК України, скасувати і призначити новий розгляд у тому ж суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3