У Х В А Л А
Іменем України

08 грудня 2022 року м.Київ

Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі представника Добровольчого формування №43 в/ч7293, 112 ОБрТрО територіальної громади м. Києва - адвоката ОСОБА_3

розглянувши в приміщені суду у м. Києві скаргу представника володільця майна, на бездіяльність старшого слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження № 0000681 від 02.04.2022, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,

ВСТАНОВИВ:

30.11.2022 до Деснянського районного суду міста Києва звернувся адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах Добровольчого формування №43 в/ч7293, 112 ОБрТрО територіальної громади м. Києва, зі скаргою, за змістом якої, посилаючись на вимоги ст. 169 КПК України, просив зобов`язати старшого слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження №0000681 від 02.04.2022, повернути майно, тимчасово вилучене у ході проведення обшуку приміщень ТОВ "НВП "УкрОргСинтез" за адресою: м. Києв вул. Червоноткацька,67, які перебувають в оренді Добровольчого формування №43 в/ч7293, 112 ОБрТрО територіальної громади м. Києва.

В судовому засіданні представники володільця майна - адвокат ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , доводи скарги підтримав, посилаючись на необхідність оборони міста стверджував про незаконність вилучення зброї у формуванні територіальної оборони м. Києва.

Слідчий ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду скарги, у судове засідання не з`явився. Опираючись на вимоги ч.3 ст 306 КПК України, розгляд скарги проведено за відсутності слідчого дії якого оскаржуються.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Частиною 2 статті 168 КПК України встановлено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно з ч.7 ст.236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

У судовому засіданні встановлено, що СВ Деснянського УП ГУНП у м.Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000681, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.04.2022 за ст.263 ч.1 КК України.

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 10.08.2022 у справі № 754/6385/22 надано дозвіл на проведення обшуку у нежитлових приміщеннях за адресою : м.Києв вул. Червоноткацька,67, які на праві власності належать ТОВ "НВП "УкрОргСинтез" , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання та вилучення речей і предметів, що мають значення для досудового розслідування, а саме: вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв.

За протоколом обшуку від 17.08.2022 на території ТОВ "НВП "УкрОргСинтез" за адресою: м.Києв вул. Червоноткацька,67, вилучено 61 одиницю вогнепальної автоматичної зброї та набої до неї, а також документи обліково-звітної дисципліни.

Інформація про звернення власника майна до слідчого, прокурора з вимогою повернення вилучених під час обшуку речей, слідчому судді не представлена.

Представник Добровольчого формування №43 в/ч7293, 112 ОБрТрО територіальної громади м. Києва - адвокат ОСОБА_3 керуючись вимогами ст.ст.168-171 КПК України, зазначеною скаргою звернувся до слідчого судді з вимогою про повернення тимчасово вилученого майна, вказуючи про недотримання слідчим вимог ч.5 ст 171 КПК України, які зобов`язують останнього звернутись із клопотанням про накладення арешту не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна.

Відповідно до частини 1 статті 303 КПК України передбачені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. До такої бездіяльності відноситься бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Із змісту скарги вбачається, що заявник порушує питання про зобов`язання слідчого повернути тимчасово вилучене майно за матеріалами кримінального провадження №0000681 від 02.04.2022.

Відповідно до положень п.7 ч.1 ст.303 КПК України, рішення слідчого про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, може бути оскаржено особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником, чи захисником.

Втім з такою вимогою заявник не звертається, даних про відмову у задоволенні клопотання не надає, а одразу звертається з вимогою про спонукання слідчого вчинити певні дію.

У відповідності до ч.5 ст.40 КПК України слідчий при здійсненні своїх повноважень, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Майнові права захищаються в Україні, як Конституцією, так і іншими нормативно-правовими актами, зокрема частиною 1 і 5 статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Дана стаття Конституції України визначає, що конфіскація майна може бути заснована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Разом з цим, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Разом з тим, слідчий суддя при вирішенні даної скарги, враховує, приписи статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Така позиція узгоджується із частиною 5 статті 9 КПК України, відповідно до якої кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Згідно зі ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржено неповернення тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

Твердження заявника про невжиття заходів до накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000681 за результатами судового розгляду скарги, не спростовані.
У свою чергу, відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Так, 17.08.2022 під час обшуку приміщень ТОВ «НВП «УкрОргСинтез» по вул. Червоноткацькій, 67 у м.Києві була вилучена автоматична вогнепальна зброя та набої до неї, яка перебувала у користуванні Добровольчого Формування №43 в/ч7293, 112 ОбрТро територіальної громади м. Києва.

Обіг вилучених речей обмежений у цивільному обороті, тому необхідність накладення арешту на зброю та боєприпаси до неї, виключаються вищенаведеними вимогами ст.236 КПК України.

Необхідність повернення обліково-звітної документації не може бути вирішена за вимогами зазначеної скарги, оскільки подана неналежним суб`єктом звернення. Добровольчого Формування №43 в/ч7293, 112 ОбрТро територіальної громади м. Києва насамперед не є юридичною особою, або громадської організацією, оскільки відомості щодо державної реєстрації відповідної установи/організації відсутні.

Наведеними вимогами п.1 та п.7 ч.1 ст. 303 КПК України передбачено право звернення на ряду з іншим суб`єктами кримінального провадження, володільця тимчасово вилученого майна. Заявник та його представники жодних відомостей про права власності на вилучене майно слідчому судді не представив, що призводить до висновку про неналежного суб`єкта звернення. Справедливість зазначеного твердження простежується навіть безпосередньо з вимог за скаргою, відповідно до яких, заявник просить повернути майно, яке перебувало не у володінні, а саме: у користуванні Добровольчого Формування №43 в/ч7293, 112 ОбрТро територіальної громади м. Києва.

Звертає на себе увагу той факт, що вимоги за скаргою вже були предметом розгляду слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_6 , ухвалою якої від 05.10.2022 відмовлено у задоволенні скарги за аналогічних підстав.

Керуючись ст.ст. 303, 309, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах добровольчого формування № 43 в/ч НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ОБрТро територіальної громади м. Києва, на бездіяльність слідчого Деснянського УП ГУНП у м. Києві, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженню № 0000681 від 02.04.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1