Справа № 461/948/22
Провадження № 1-кп/461/179/23
УХВАЛА

20.03.2023 року Галицький районний суд м. Львова

у складі: головуючої судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4 (ВКЗ) захисників ОСОБА_5 (ВКЗ)

ОСОБА_6 (ВКЗ)

потерпілого ОСОБА_7

представників потерпілого ОСОБА_8

ОСОБА_9

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Львові кримінальне провадження /внесене в ЄРДР за № 0000790 від 30.11.2022 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, -

в с т а н о в и в :

в провадженні Галицького районного суду м.Львова перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.

У вказаному кримінальному провадженні потерпілий ОСОБА_7 подав цивільний позов в порядку ст.128 КПК України.

Крім цього, потерпілий ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про вжиття заходів забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні - накладення у кримінальному провадженні №0000790 від 30.11.2022 року арешту на майно, яке перебуває у власності ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ; місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), а саме на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000).

В обгрунтування заявленого клопотання покликається на те, що він у грудні 2021 року подав позовну заяву про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, просячи суд стягнути з ОСОБА_4 19 000 доларів США матеріальних збитків і 100 000 грн моральних збитків, а тому вважає, що для забезпечення ефективності правосуддя, в порядку забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, необхідно невідкладно накласти арешт на майно обвинуваченої. Зазначає, що таке забезпечення повністю узгоджується з цілями кримінального процесу та не суперечить його засадам, а також не являтиме надмірного чи непропорційного тягара для обвинуваченої (власниці майна), оскільки це буде лише тимчасовим обмеженням у можливості розпорядження таким об`єктом. А тому вжиття таких заходів є законним, переслідує публічну мету, є пропорційним і виправданим та не становить необґрунтованої санкції для ОСОБА_4 .

В судовому засіданні потерпілий та його представники клопотання підтримали.

Прокурор просив вирішити клопотання на розсуд суду.

Обвинувачена та її захисники клопотання заперечили, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Згідно ч. 3 ст. 174 КПК України у клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено: 1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; 2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні. У разі задоволення цивільного позову суд за клопотанням цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше. Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позовуабо стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Конституцією України проголошено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав. Хоча власник обмежується у реалізації правомочностей щодо таких прав, такий захід є тимчасовим. Отже, при вирішенні питання про накладення арешту враховується розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Судом встановлено, що цивільному відповідачу ОСОБА_4 на праві приватної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000).

При цьому цивільним позивачем ОСОБА_7 заявлений цивільний позов на загальну суму суму, яка відповідає 1 694 830 грн - 19 000 доларів США (еквівалентно по курсу НБУ 694 830 грн) матеріальних збитків та 1 000 000 гривень моральних збитків, що є співмірним з вартістю майна, відчудження якого просять заборонити.

Таким чином, враховуючи те, що потерпілим в рамках кримінального провадження заявлено цивільний позов, для забезпечення можливості відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, враховуючи очевидну співмірність вартості майна та розміру заявленої шкоди, беручи до уваги можливість відчуження обвинуваченою такого майна, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.128,170,171,174 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

клопотання задовольнити.

З метою забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, накласти арешт на майно, яке перебуває у власності ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ; місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), а саме на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1