Провадження № 1-кп/554/690/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2023 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора - ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

обвинувачених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимого:

1). 19.09.1995 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 140 КК України 1960 року на 2 роки позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 2 роки;

2). 16.04.1998 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 143, 206 ч. 2, 42 КК України 1960 року на 2 роки позбавлення волі, звільненого 30.12.1999 року умовно-достроково на невідбутий термін 11 місяців і 15 днів

3). 04.11.2004 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 186, 75 КК України на 2 роки позбавлення волі;

4). 04.05.2005 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, 71 КК України на 3 роки і 1 місяць позбавлення волі;

5). 27.07.2009 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186, 75 КК України на 4 роки позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

6). 18.10.2011 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 187, 71 КК України на 4 роки і 6 місяців позбавлення волі, звільненого 06.11.2013 року;

7). 13.03.2015 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, 75 КК України на 1 рік і 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік, звільненого від відбування покарання 06.04.2016 року по закінченню іспитового строку (остання судимість погашена, але строк звільнення від покарання має значення для відрахування терміну минулих судимостей),

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, із неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , судимого:

1). 22.03.2004 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ст. 15, ч. 2 ст. 185, 186 ч. 2, 70 КК України на 5 років позбавлення волі:

2). 05.05.2010 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309, 75, 76 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік (вказана судимість погашена проте має значення для відрахування строків попередніх судимостей);

3). 30.07.2015 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 321, 75 КК України на 2 роки позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;

4). 16.05.2016 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 1, 2 ст. 185, 70, 71 КК України на 2 роки і 6 місяців позбавлення волі;

5). 12.12.2016 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, 70 КК України на 2 роки позбавлення волі, звільненого 05.09.2017 року по відбуттю покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

встановив:

І. ДОВЕДЕНЕ ОБВИНУВАЧЕННЯ

15 вересня 2018 року приблизно о 22 годині 20 хвилин ОСОБА_7 за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 після словесного конфлікту наздогнали потерпілого ОСОБА_5 та біля 9-го під`їзду по проспекту Ювілейному, 59 м. Харкова умисно, повторно, з корисливих мотивів, із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я, відкрито викрали його майно на загальну суму 4682 грн 20 коп.

При цьому ОСОБА_7 та ОСОБА_8 спільно нанесли потерпілому кілька ударів в область обличчя, внаслідок чого він отримав легкі тілесні ушкодження у вигляді синців на голові, після чого відкрито викрали у нього: мобільний телефон «XiaomiRedmiNote 4» вартістю 2791 грн, гроші в сумі 1000 грн, два срібних ланцюжка 925 проби, з яких один 50 грамів вартістю 557 грн, другий вагою 30 грамів вартістю 334,20 грн, а також куртку «Columbia Ulica Jacket» та рюкзак з гаманцем «Climber», вартість яких не встановлена.

ІІ. КВАЛІФІКАЦІЯ КРИМІНАЛЬНОГО ПРАВОПОРУШЕННЯ

Дії обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 судом кваліфікуються за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.

ІІІ. ДОКАЗИ НА ПІДТВЕРДЖЕННЯ ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ОБСТАВИН

Обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 свою провину у вчиненні грабежу потерпілого визнали повністю.

Обвинувачений ОСОБА_7 суду пояснив, що у вересні 2018 року у вечірній час йшов додому проспектом Тракторобудівників м. Харкова. Тоді йому зателефонував його знайомий ОСОБА_8 та повідомив, що його ображають, після чого вони зустрілись та підійшли до двох незнайомих хлопців, які почали від них тікати. Одного з них потерпілого вони наздогнали та він штурнув його на землю, при цьому можливо завдав незначних ударів руками в область голови, від чого потерпілий упав на коліно і в нього з рук випали речі. Після чого він викрав у потерпілого: телефон, куртку, рюкзак, портмоне з грошима в сумі 1000 грн, а ОСОБА_8 викрав у потерпілого срібний ланцюжок, можливо взяли ще якісь дрібні речі, але наразі точно не пам`ятає. Потерпілого цеглою не били, газом у нього не бризкали, останній свідомості не втрачав. Усе викрадене майно повернуто потерпілому, у вчиненому щиро розкаюється та має тверді наміри стати на шлях виправлення.

Обвинувачений ОСОБА_8 пояснив суду, що у вересні 2018 року по проспекту Тракторобудівників м. Харкова у нього виник конфлікт з двома невідомими чоловіками, після чого він зателефонував своєму знайомому ОСОБА_7 та попросив підійти до нього. Коли останній підійшов невідомі почали тікати. Вони з ОСОБА_7 наздогнали одного з них ним виявився потерпілий ОСОБА_5 та нанесли йому кілька ударів в область обличчя, від чого він упав на коліно. Тоді ОСОБА_7 забрав у потерпілого: телефон, куртку, рюкзак, портмоне з грошима в сумі 1000 грн, а він ( ОСОБА_8 ) викрав у потерпілого срібний ланцюжок. Також на запитання прокурора пояснив, що потерпілого цеглою не били, газом у нього не бризкали, останній свідомості не втрачав. У вчиненому щиро розкаявся та пообіцяв виправитись.

Їх провина у вчиненні вказаного злочину доведена поза розумним сумнівом.

Так, потерпілий ОСОБА_5 з попередженням про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання та під присягою безпосередньо суду показав таке. 15 вересня 2018 року, приблизно о 22 годині у місті Харкові на Салтівському ринку він перебував у стані сп`яніння та у нього стався словесний конфлікт з раніше незнайомим ОСОБА_8 , який також покликав ОСОБА_7 . Обвинувачені вдвох наздогнали його і з ними почалась тяганина, під час якої він вибив у ОСОБА_7 балончик. Далі обвинувачені вдвох викрали у нього: два срібні ланцюжки, телефон Ксеомі, портмоне з грошима в сумі 1000 грн, рюкзак, у якому знаходилась куртка та втекли. При цьому вони заподіяли йому кілька синців на обличчі та шиї, проте його не душили, свідомості він не втрачав, загрози його життю не було. Газ на нього не розпиляли і погіршення зору не було. Викрадені речі йому повернуто, претензій до обвинувачених не має.

У своїй заяві до поліції від 16.09.2018 року ОСОБА_5 повідомив про відкрите заволодіння його майном невідомими 15.09.2018 року по АДРЕСА_4 та детально вказав речі, що були у нього викрадені, зазначивши, що при цьому до нього було застосовано насильство. Проте, яке саме насильство не вказував, як не вказував і про застосування до нього газу, нанесення ударів цеглою, втрату свідомості (т. 1 а.с. 149).

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 09/1714-С/2018 від 26.09.2018 року у ОСОБА_5 виявлено легкі тілесні ушкодження у виді синців на голові, що виникли від ударної дії тупих твердих предметів у термін, вказаний потерпілим. З цього висновку убачається, що попередньо дії обвинувачених кваліфікувалися за ч. 2 ст. 186 КК України. Про наявність у потерпілого саме легких тілесних ушкоджень, що не потягли короткочасного розладу здоров`я експерт прийшов до висновку покликаючись до п.п. 2.3.2 «б», п.2.3.5. Наказу МОЗ України від 17.01.1995 року № 6 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (т. 1 а.с. 169-170).

Показання потерпілого ОСОБА_5 перевірялись під час слідчого експерименту, від 03.10.2018 року, у ході якого він давав показання слідчому про спричинення йому невідомими ударів в область голови та розпилення невідомої речовини, після чого останні заволоділи його майном ( т. 1 а.с. 189-194). І ці показання, згідно висновку додаткової судово-медичної експертизи № 09/1727-С/2018 від 11.10.2018 року, в частині спричинення йому синців на голові не суперечать об`єктивним судово-медичним даним ( т. 1 а.с. 195-196).

Під час огляду місця події від 15.09.2018 року, з 23.55 годин по 00.42 годину по АДРЕСА_5 та Ювілейному, 59 м. Харкова слідів боротьби та камер відеоспостереження не виявлено. При цьому також не виявлялось цегли, газових балончиків чи інших предметів, інших слідів (т. 1 а.с. 150-155).

Свідок ОСОБА_9 до суду неодноразово не з`являвся і прокурор його участі не забезпечив, проте за згодою учасників процесу суд безпосередньо прослухав та бере до уваги показання вказаного свідка дані під присягою та з попередженням про кримінальну відповідальність попередньому складу суду у даній справі, який не зміг завершити розгляд справи у зв`язку із уведенням воєнного стану та вимушеною зміною підсудності.

Цей свідок безпосередньо суду зазначав, що 15.09.2018 року приблизно о 22 годині він з потерпілим ОСОБА_5 на Салтівському ринку м. Харкова пили пиво та до них підійшли дівчата. Пізніше також підійшов раніше незнайомий ОСОБА_8 , якому він сказав йти звідти та відштовхнув. Останній покликав іншу особу, яка розпилила на них перцевим газом і вони втекли. Коли обійшов будинок, побачив, що ОСОБА_5 б`ють інші особи, які в подальшому втекли. ОСОБА_5 був у свідомості та саме з його слів дізнався, що його ззаду вдарили цеглиною, після чого викрали його майно. Сам свідок точних обставин побиття не бачив.

Відповідно до протоколів пред`явлення для впізнання за фотознімками від 19.09.2018 року потерпілий ОСОБА_5 та свідок ОСОБА_9 упізнали обвинуваченого ОСОБА_7 як особу, що 15.09.2018 року заподіяла потерпілому тілесні ушкодження та заволоділа його майном (т. 1 а.с. 156-161).

04.12.2018 року потерпілий ОСОБА_5 та свідок ОСОБА_9 упізнали серед пред`явлених для впізнання осіб ОСОБА_8 як особу, що напала на потерпілого (т. 3 а.с. 81-86).

З наданого суду відеозапису, виконаного свідком ОСОБА_10 по проспекту Ювілейному, 59 м. Харкова, убачається, що на певній відстані видно двох осіб, які стоять біля іншої особи, що лежить, але рухає руками, в подальшому ті двоє особи йдуть ( т. 1 а.с. 163-164, 197).

18.09.2018 року обвинувачений ОСОБА_7 добровільно видав працівникам поліції викрадений мобільний телефон «XiaomiRedmiNote 4» ( імеі1 НОМЕР_1 , імеі2 НОМЕР_2 ), який повернуто потерпілому ( т. 1 а.с. 165-168, 198, 201, 202).

27.09.2018 року обвинувачений ОСОБА_7 добровільно видав працівникам поліції два викрадених срібних ланцюжки, які потерпілий ОСОБА_5 01.10.2018 року упізнав та отримав на зберігання (т. 1 а.с. 179-180, 181-188, 199, 200, 202).

За даними висновку судово-товарознавчої експертизи № 3749 від 25.09.2018 року вартість викраденого мобільного телефону «XiaomiRedmiNote 4» скаладє 2791 грн, рюкзака «Climber» не встановлена, срібного ланцюжка вагою 30 грам 334 грн, срібного ланцюжка вагою 50 грам 557 грн ( т. 1 а.с. 171-178).

ОСОБА_8 під слідчого експерименту деталізував місце та обставини вчиненого ним з ОСОБА_7 кримінального правопорушення. При цьому вказував, що дійсно при першій зустрічі ОСОБА_7 розпилював якусь речовину з балончика, після чого наздогнали потерпілого, якому нанесли кілька незначних ударів долонями та викрали його майно. При цьому не вказував про погрози та створення небезпеки життю та здоров`ю потерпілого, втрату ним свідомості, ураження газом, тощо (т. 3 а.с. 217-222).

З огляду на необхідність дотримання засад юридичної визначеності як складової верховенства права, суд покликається до роз`яснень, викладених у пунктах 5, 9, 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності».

Під насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого при грабежі, слід розуміти умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження, що не спричинило короткочасного розладу здоров`я або незначної втрати працездатності, а також вчинення інших насильницьких дій (завдання удару, побоїв, незаконне позбавлення волі) за умови, що вони не були небезпечними для життя чи здоров`я в момент заподіяння. Такі насильницькі дії, вчинені під час грабежу, повністю охоплюються частиною другою статті 186 КК і додаткової кваліфікації за іншими статтями КК не потребують.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Потерпілий ОСОБА_5 внаслідок протиправних дій обвинувачених отримав тілесні ушкодження легкого ступеня тяжкості. Об`єктивно судово-медичні дані не свідчать про можливу втрату ним свідомості, зокрема, наявність черепно-мозкової травми, чи іншої суттєвої травми, а також про отруєння газом чи істотні ознаки цьому притаманні. У своїх показаннях суду потерпілий вказував лише про заподіяння йому незначних ушкоджень, категорично не підтвердив втрати свідомості та застосування до нього газу. На місці події, чи в обвинувачених не виявлено жодних предметів, які би свідчили про це і свідки безпосереднього такого не бачили й не відчували.

Виходячи з конкретних обставин справи та наданих суду доказів, дії обвинувачених з самого початку були обумовлені корисливими мотивами викраденням майна потерпілого, який у вечірній час перебував у стані сп`яніння, насильство щодо нього та спосіб його заподіяння не є небезпечним для його життя та здоров`я.

ІV. МОТИВИ ПРИЗНАЧЕННЯ ПОКАРАННЯ

При призначенні обвинуваченим покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжкого злочину, проте матеріальна шкода не є значною та відшкодована, фізична шкода потерпілому не є суттєвою, останній заявив, що претензій до обвинувачених не має, цивільного позову не заявляє.

Крім того, суд бере до уваги особу обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які раніше неодноразово судимі за корисливі злочини, не працюють, не одружені, на обліках в наркологічному та психіатричному диспансері не перебувають.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинувачених є щире каяття та добровільне відкшодування завданих збитків. Обставин, що обтяжують їх покарання не встановлено.

Таким чином, для виправлення обвинувачених та попередження нових злочинів суд рахує за необхідне і достатнє призначити обвинуваченим співмірне покарання у виді позбавлення волі, але з огляду на тривалість їх перебування під вартою в умовах слідчого ізолятораа обмежитись відбутим у межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України.

V. МОТИВИ ІНШИХ РІШЕНЬ СУДУ

Судові витрати на залучення експерта підлягають стягненню на користь держави з обвинувачених в рівних частинах, а долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України. Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у виді тримання під вартою суд вважає за необхідне скасувати у зв`язку з повним відбуттям покарання.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_11 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців і 8 (вісім) днів.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_7 у строк відбування покарання період його тримання під вартою з 27.09.2018 року по 04.04.2023 року та вважати призначене йому покарання відбутим повністю.

ОСОБА_12 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 3 місяці і 30 днів.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_8 у строк відбування покарання період його тримання під вартою з 05.12.2018 року по 04.04.2023 року та вважати призначене йому покарання відбутим повністю.

Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у виді тримання під вартою скасувати та звільнити їх з-під варти негайно в залу суду.

Стягнути з обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь держави витрати на залучення експерта по 214 грн 50 коп. з кожного.

Речові докази: CDR диск з відеозаписом зберігати при справі, два срібних ланцюжки та мобільний телефон «XiaomiRedmiNote 4» - повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави.

Суддя ОСОБА_1