Справа № 497/337/23
Провадження № 1-кс/497/142/23
УХВАЛА

21.02.2023 року Болградський районний суд Одеської області в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_3

особи, щодо майна якої вирішується питання про накладення арешту - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Болград, клопотання прокурора Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна,-

ВСТАНОВИВ:

20.02.2023 року (перший робочий день тижня) прокурор Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

З клопотання вбачається, що сектором дізнання Болградського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000016, відомості про яке 18.02.2023 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч.1 ст.111-1 КК України.

Нагляд за додержанням законності під час досудового розслідування, у вигляді процесуального керівництва здійснюється прокурорами Болградської окружної прокуратури.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 18.02.2023 року до Болградського РВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення від співробітника ТКГ «Болград» СБУ в Одеській області про те, що 18.02.2023 року приблизно о 08:50 години, в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення "Табаки" на виїзді з України у громадянки України ОСОБА_4 в належному їй мобільному телефоні виявлено, що остання на своїй сторінці в соціальній мережі "Однокласники" розповсюджує інформацію щодо здійснення збройної агресії проти України, чим здійснює колабораційну діяльність.

В ході досудового розслідування, 18.02.2023 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись в приміщенні міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення "Табаки", розташованого в с.Табаки Болградського району Одеської області, добровільно видала належний їй мобільний телефон марки «Realme 8 Pro» imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 в якому встановлені сім-карти з абонентськими номерами НОМЕР_3 , НОМЕР_4 на якому через додаток «WhatsApp» здійснюється безперешкодний вхід до сторінки ОСОБА_4 у соціальній мережі «Одноклассники», де виявлені на стрічці новин/публікацій в загальному доступі публікації від 07.05.2022 року по 30.12.2022 року, які викладені з різних видань, а саме «Безбандеровская Украина», «Я за Россию», «Русский мир», « ОСОБА_5 . Люди, история, природа», «Мы за Россию, мир Z - за победу», «Люблю Россию», «Наша жизнь», «Клуб друзей ОСОБА_6 , ОСОБА_7 », «Я люблю тебя Россия» у вказаній соціальній мережі «считает классными» публікації направлені на розповсюдженням інформації, щодо здійснення збройної агресії проти України, підтримку руського народу та прославлення президента РФ - ОСОБА_8 .

Також ОСОБА_4 добровільно видала паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 серії НОМЕР_5 , виданого 08.08.2018 року та документ, виданий Російською федерацією: вид на жительство иностранного гражданина ОСОБА_4 , 83 №0255287 від 18.02.2022.

Вказаний мобільний телефон марки «Realme 8 Pro» imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 в якому встановлені сім-карти з абонентськими номерами НОМЕР_3 , НОМЕР_4 у розумінні ст. 98 КПК України є знаряддям вчиненого вказаного кримінального правопорушення, у зв`язку з чим вони визнані речовими доказами.

Паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 серії НОМЕР_5 , виданого 08.08.2018 та документ, виданий Російською федерацією: вид на жительство иностранного гражданина ОСОБА_4 , 83 №0255287 від 18.02.2022, у розумінні ст. 98 КПК України містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з чим вони визнано речовими доказами.

На даний час, органу досудового розслідування необхідно дослідити вказаний мобільний телефон найбільш детально, з залученням відповідних експертиз.

З метою всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування, а також збереження речових доказів, прокурор вважає необхідним здійснити арешт вилученого під час слідчих дій майна, тому звертається з цім клопотанням.

Прокурор Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав заявлене клопотання та наполягав на його задоволенні в повному обсязі.

ОСОБА_4 , власниця майна, на яке прокурор проситиь накласти арешт, в судовому засіданні визнала клопотання частково, а саме не заперечувала проти накладення арешту на мобільний телефон з сім-картками, але заперечувала проти накладення арешту на належні їй документи, так як це позбавляє її певних прав.

Слідчий суддя перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, дійшов висновку щодо задоволення клопотання, виходячи з наступного.

У розумінні положень ст. 131, ч.1 ст.170 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який застосовується з метою дієвості цього провадження і є тимчасовим, до скасування встановленому цим Кодексом порядку, позбавленням за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2)спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч.2, ч.3 ст.170 КПК України арешт майна, зокрема, допускається з метою забезпечення збереження речових доказів і накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям речових доказів, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті (ст. 98 КПК України).

В силу вимог ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

Вказана норма узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст. 1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

В судовому засіданні встановлено, що 18.02.2023 року до Болградського РВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення від співробітника ТКГ "Болград" СБУ в Одеській області про те, що 18.02.2023 року приблизно о 08:50 годині, в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення "Табаки" на виїзд з України у громадянки України ОСОБА_4 в належному їй мобільному телефоні виявлено, що остання на своїй сторінці в соціальній мережі "Однокласники" розповсюджує інформацію щодо здійснення збройної агресії проти України, чим здійснює колабораційну діяльністиь ( ЖЄО 428).

Вказані відомості 18.02.2023 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000016 за попередньою правовою кваліфікацією ч.1 ст.111-1 КК України.

З протоколу добровільної видачі від 18.02.2023 року вбачається, що ОСОБА_4 знаходячись в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення "Табаки" добровільно видала належний їй телефон з сім-картками та належні їй документи, а саме паспорт громадянина України для виїзду за кордон та документ підтверджуючий вид на проживання іноземного громадянина на території Російської федерації. Постановою начальника СД Болградського РВП ОСОБА_10 від 18.02.2023 року вказане майно визнане речовим доказом.

Стороною кримінального провадження, яка звернулася з даним клопотанням, доведено необхідність накладення арешту на тимчасово вилучене майно з метою збереження речових доказів та наявної в телефоні інформації, які потребують криміналістичних досліджень, за результатами яких можуть мати значення речових доказів у кримінальному провадженні, необхідно здійснити арешт вищевказаних вилученого документу, що відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст. 167 КПК України.

За викладених обставин, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку, що клопотання прокурора відповідає вимогам ст. 171 КПК України та підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.131, 132, 167, 170, 171 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна - задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0000016 від 18.02.2023 року на добровільно видане ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 18.02.2023 року в приміщенні міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення "Табаки" на виїзд, майно, а саме на:

- мобільний телефон марки «Realme 8 Pro» imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 в якому встановлені сім-карти з абонентськими номерами НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ;

- паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 серії НОМЕР_5 , виданого 08.08.2018;

- документ, виданий Російською федерацією: вид на жительство иностранного гражданина ОСОБА_4 , 83 №0255287 від 18.02.2022 року,

позбавивши ОСОБА_4 права відчуження, розпорядження та користування цим майном та документами.

Місцем зберігання арештованого майна визначити камеру зберігання речових доказів Болградського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області за адресою: Одеська область, м.Болград, пр-т Соборний,97, та відповідальним за його належне зберігання визначити прокурора Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1