Справа № 132/4164/17
Провадження №1-кп/132/4/22
Вирок
Іменем України
01.11.2022

Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши в судовому засіданні в м. Калинівка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000689 від 11.11.2017 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

по вчиненню кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

10 листопада 2017 року, близько 22 години 00 хвилин, ОСОБА_3 перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , після вживання спиртних напоїв із своїм співмешканцем ОСОБА_6 , вступив із ним в суперечку, яка супроводжувалася брутальними висловлюваннями в адресу один одного. Дана суперечка між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 переросла у конфлікт, під час якого у ОСОБА_3 виник умисел на вчинення кримінального правопорушення, а саме на нанесення тілесних ушкоджень.

Розуміючи протиправність своїх дій, направлених на нанесення тяжких тілесних ушкоджень, не передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків направлених на позбавлення життя ОСОБА_6 , однак маючи можливість передбачити наслідки заподіяння тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння на підвищенні сходів будинку, діючи умисно, наблизився до ОСОБА_6 , який стояв нижче на землі біля сходів, наніс два удари правою взутою ногою в область голови зліва, в результаті чого ОСОБА_6 від отриманих ударів відступився назад та впав.

Не зупиняючись на учиненому, ОСОБА_3 , помітивши, що ОСОБА_6 намагався піднятись, щоб відповісти на заподіянні удари, збіг зі сходів до низу та наблизившись до ОСОБА_6 , почав наносити останньому удари взутою правою ногою в область голови зліва та обома руками в область грудної клітини, від чого ОСОБА_6 не міг піднятись та продовжував перебувати в лежачому положенні. Після чого, ОСОБА_3 його залишив та пішов в кімнату будинку, де ліг відпочивати.

О 22:35 год. ОСОБА_6 , від отриманих тілесних ушкоджень помер у кімнаті будинку за місцем власного проживання.

Згідно до висновку експерта № 2085 від 20.12.2017, смерть ОСОБА_6 настала від сполучної травми тіла, яка ускладнилась травматичним шоком. Сполучна травма тіла у ОСОБА_6 мала ознаки тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечного для життя в момент заподіяння і стоїть в причинному зв`язку зі смертю. Сполучна травма тіла: закрита череино-мозкова травма - забита рана волосяної частини голови в потиличній ділянці справа, садна обличчя, синці в обох очних ділянках, крововиливи в м`які покрови голови зі сторони їх внутрішньої поверхні в лобно-тім`яно-скроневій зліва та в потиличній ділянках, переломи кісток носа, забій головного мозку, суцільний поширений субарахноїдальний крововилив на конвекститальних поверхнях головного мозку, субдуральна гематома зліва, крововилив в шлуночки головного мозку, закрита тупа травма шиї - повний вертикальний перелом правої пластинки щитовидного хряща, закрита тупа травма грудної клітки - синці передньої грудної стінки, крововиливи в м`які тканини грудей, крововилив в переднє середостіння, забій серця, забій легень, численні переломи ребер з обох боків по декільком анатомічним лініям, поперечний перелом грудини, закрита тупа травма живота - синці живота, крововиливи в м`які тканини живота, гемоперитонеум, розрив великої долі печінки, синець передпліччя. Ушкодження у ОСОБА_6 спричиненні від численних ударів твердими, тупими предметами по різних поверхнях тіла. Всі ушкодження трупа ОСОБА_6 прижиттєві та утворились незадовго до настання смерті.

Прокурор по справі ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала обставини, викладені в обвинувальному акті даного кримінального провадження, щодо повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України відносно ОСОБА_3 .

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, який йому інкримінується, не визнав.

Суду пояснив, що 10 листопада 2017 року він о 07 годині ранку разом з ОСОБА_7 автобусом з с. П. Лисіївка, Калинівського району Вінницької області поїхали на роботу в с. Нова Гребля, Калинівського району Вінницької області. Ввечері, цього ж дня, приблизно о 19:30 год. приїхали додому в с. Польова Лисіївку, Калинівського району Вінницької області. Він разом з ОСОБА_7 зайшли в магазин у центрі села і випили пива. О 20 годині магазин закрився, вони ще побули хвилин 10-15 біля магазину і розійшлися по домах. Коли він прийшов додому в будинок АДРЕСА_1 , то побачив, що його вітчим ОСОБА_6 лежав на дивані в кухні. Він подумав, що вітчим п`яний і спить. В будинку, крім вітчима нікого не було. На столі в кухні стояла 1,5 л. пляшка горілки і дві чарки, одна чарка була в крові. Спочатку до ОСОБА_6 він не підходив. А хвилин через тридцять підійшов до нього, торкнувся його, він був вже холодний. Після чого він пішов до сусіда ОСОБА_8 і сказав, що ОСОБА_6 помер. Потім він зайшов до сусідки ОСОБА_9 , якій теж сказав, що ОСОБА_6 мертвий лежить на дивані в будинку. Вона сказала йому, щоб він пішов до ОСОБА_10 і розповів йому все, що сталося. Він побіг до ОСОБА_10 і розповів, що ОСОБА_6 помер. ОСОБА_10 дав йому телефон, щоб він дзвонив в поліцію. Він подзвонив в поліцію. Коли приїхали працівники поліції, то він їм розповів, що коли прийшов додому 10 листопада 2017 року, ввечері, точної години не пам`ятає, то застав ОСОБА_6 мертвим, який лежав в кухні на дивані. Своєї вини у скоєному не визнає, так як не наносив тілесних ушкоджень ОСОБА_6 . На досудовому слідстві давав покази, що це він побив ОСОБА_6 , під тиском працівників поліції.

Суд критично оцінює покази обвинуваченого ОСОБА_3 та позицію сторони захисту, оскільки вони не узгоджуються з матеріалами кримінального провадження та спростовуються сукупністю наявних у справі доказів. При цьому, не визнання своєї вини ОСОБА_3 суд розцінює, як спосіб його захисту та намагання уникнути кримінальної відповідальності за скоєне.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України підтверджується наступними доказами безпосередньо дослідженими судом, згідно ст. 23 КПК України.

Так, потерпілий ОСОБА_11 в судовому засіданні показав, що його рідний брат ОСОБА_6 проживав в АДРЕСА_1 , разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_12 . Він ходив по людях і допомагав по господарству. На стан здоров`я не скаржився. Про те, що сталося з братом 10.11.2017 року дізнався від працівників поліції. Його брат приходився ОСОБА_3 вітчимом. На даний час претензій до ОСОБА_3 немає.

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні показав, що він проживав в АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_6 10 листопада 2017 року він зранку пішов допомагати односельчанам по господарству. Близько 17 години повернувся додому, але в будинку нікого не було. ОСОБА_3 ще зранку кудись поїхав, а де був ОСОБА_6 не знає. Приблизно через годину після того, як прийшов він, додому повернувся ОСОБА_6 . Вони з ним сіли за стіл і випили по декілька чарок горілки. Коли на вулиці було вже темно, додому повернувся ОСОБА_3 , який був в нетверезому стані. О якій годині повернувся ОСОБА_3 точно не пам`ятає. Вони запросили його сісти за стіл і випити горілки, на що ОСОБА_3 погодився. Вони випили по декілька чарок горілки і він запропонував приготувати якусь закуску. Почав шукати каструлі, але не зміг найти, про що сказав ОСОБА_3 і ОСОБА_6 . ОСОБА_3 вийшов з будинку і пішов в сарай. А коли повернувся, то почав кричати на ОСОБА_6 , де він подів каструлі, дитячий велосипед та закрутки. ОСОБА_6 відповів, що не знає де ці речі. ОСОБА_3 був в розлюченому стані і вдарив ОСОБА_6 декілька разів рукою в область грудей і обличчя. Він їх намагався заспокоїти. Вони всі сіли за стіл і випили ще по чарці горілки. Після цього ОСОБА_6 вийшов на вулицю. Стояв на сходах і курив. Коли ОСОБА_3 виходив з будинку, то зі спини наніс ОСОБА_6 удар ногою в спину так, що останній злетів зі сходів і впав на землю. ОСОБА_3 продовжував бити ОСОБА_6 по різних частинах тіла. Він намагався їх розборонити, але ОСОБА_3 на це не реагував і вдарив його декілька разів за те, що хотів розборонити. Після цього він побіг до будинку і взяв відро води, щоб ОСОБА_6 вмився. Коли заходив до будинку, то не бачив скільки разів ОСОБА_3 бив ОСОБА_6 . Після того, як ОСОБА_6 вмився, між останнім і ОСОБА_3 знову виникла суперечка і ОСОБА_3 повалив ОСОБА_6 на землю і почав знову бити ногами по різних частинах тіла. Коли ОСОБА_6 почав хрипіти, ОСОБА_3 припинив його бити.

Після цього він допоміг ОСОБА_3 занести ОСОБА_6 до хати і положити на диван. ОСОБА_6 лежав на животі. Він сказав ОСОБА_3 , що потрібно викликати швидку, на що ОСОБА_3 сказав йому, щоб він дівся з хати, а він подзвонить в швидку і поліцію та скаже, що ОСОБА_6 побили в селі, а він застав його вдома з тілесними ушкодженнями. Так як йому нікуди було йти, він пішов в сарай і ліг спати. Коли приїхала міліція, то знайшла його там. Він їм розказав, як все було. Між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 сутички були неодноразово. Інцидент між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 стався біля 22 години 10.11.2017 року.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні показав, що в будинку АДРЕСА_1 проживали ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 . Цей будинок належить його сестрі. Так як сестра виїхала з України, він пустив жити в будинок ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 так як їх добре знав. Цей будинок знаходиться неподалік від його будинку.

10 листопада 2017 року, приблизно в 17 год. 30 хв. до нього додому прийшов ОСОБА_6 . Він був випивший, також в нього була пляшка горілки ємністю 0,5 л. ОСОБА_6 запропонував йому випити з ним, але він відмовився. Він дав ОСОБА_6 картоплі, після чого останній пішов додому.

Приблизно після 22 години, цього ж дня 10 листопада 2017 року, до нього додому прибіг ОСОБА_3 і сказав, що ОСОБА_6 мертвий. Коли він зайшов в будинок, то побачив, що ОСОБА_6 лежав на дивані, одна рука була закинута за спину, а інша звисала до підлоги. Він запитав ОСОБА_3 чи він не бив ОСОБА_6 , на що ОСОБА_3 відповів, що не бив. ОСОБА_3 пішов до ОСОБА_10 , а він залишився в будинку з мертвим ОСОБА_6 . Через деякий час він пішов до сусідки ОСОБА_9 , яка проживає поряд і сказав, що сталося. Вона сказала, що треба викликати поліцію. Коли він повернувся до будинку АДРЕСА_1 , то в цей час повернувся і ОСОБА_3 . Він запитав в нього, чи викликав поліцію, на що ОСОБА_3 відповів, що визвав. Через деякий час приїхали працівники поліції. ОСОБА_3 розповів їм, що застав ОСОБА_6 в будинку мертвим. Працівники поліції в сараї біля будинку знайшли ОСОБА_12 , який розповів, що це ОСОБА_3 побив ОСОБА_6 від чого останній і помер. Після чого ОСОБА_3 забрали в поліцію.

На другий день 11 листопада 2017 року працівники поліції приїхали в село, привезли ОСОБА_3 і проводили слідчий експеремент. ОСОБА_3 в присутності понятих розповів, що 10 листопада 2017 року після 20 години повернувся додому, де були ОСОБА_6 і ОСОБА_12 . З ними він випивав спиртні напої. Після цього між ОСОБА_3 і ОСОБА_6 виникла сварка через відсутність каструль, велосипеда,та за те, що ОСОБА_6 постійно щось виносить з хати і пропиває. Він вдарив ОСОБА_6 рукою в груди. А потім ОСОБА_6 вийшов на вулицю, де ОСОБА_3 продовжував його бити ногами по тулубу та обличчю. Після чого ОСОБА_12 приніс відро води і помив ОСОБА_6 . ОСОБА_3 і ОСОБА_12 зайшли в хату, а ОСОБА_6 залишився на вулиці. Через деякий час вони вийшли до ОСОБА_6 , який важко дихав і занесли в будинок, поклали на диван. Через хвилин 15 ОСОБА_3 побачив, що ОСОБА_6 мертвий. Всі ці обставини ОСОБА_3 розказував самостійно. Ніякого фізичного і психологічного тиску з боку працівників поліції не було. Він визнавав свою вину. Ніяких заяв, що його били працівники поліції від нього не надходило. Сварки між ними виникали із-за горілки.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні показала, що 10 листопада 2017 року після 22 години до неї додому прибіг її племінник ОСОБА_3 . Вона відкрила йому двері і запитала, що сталося. Він відповів що ОСОБА_6 помер. Тоді вона сказала щоб він йшов до ОСОБА_10 і розповів йому про те, що сталося. ОСОБА_3 їй нічого в деталях не розповідав. Сказав тільки, що ОСОБА_6 лежить мертвий на дивані. Від працівників поліції дізналася, що ОСОБА_6 побив ОСОБА_3 . Вона проживає поряд з ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 .

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні показав, що він проживає в с. П. Лисіївка, Калинівського району Вінницької області. 10 листопада після 22 години до нього додому прибіг ОСОБА_3 і сказав, що помер його вітчим ОСОБА_6 і він не знає, що робити. Він сказав, що треба телефонувати в поліцію і дав йому телефон і він почав телефонувати. Він живе в центрі с. П. Лисіївка, Калинівського району Вінницької області, а ОСОБА_3 в другому кінці села. ОСОБА_3 не розповідав йому що побив ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні показав, що з ОСОБА_3 він знайомий з 2003 року. ОСОБА_3 працював в його батька. Батько забирав ОСОБА_3 з с. Польова Лисіївка, Калинівського району Вінницької області і їхали в с. Нова Гребля, Калинівського району Вінницької області. 10 листопада 2017 року його батько забрав машину і поїхав по полям. А він з ОСОБА_3 автобусом поїхали в с. Нова Гребля, Калинівського району Вінницької області на роботу. Коли ввечері приїхали додому в с. П. Лисіївка біля 19 год. 30 хв., то зайшли в магазин в центрі села в випили пива. О 20 годині продавчиня закрила магазин. Вони ще побули хвилин 10-15 і розійшлися по домах. Ввечері, десь після 22 години до нього подзвонив ОСОБА_10 і сказав, що до нього прийшов ОСОБА_3 взяв телефон, і сказав, що помер ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні показала, що вона являється рідною сестрою ОСОБА_3 . До листопада 2017 року вона зі своїми дітьми проживала в с. Польова Лисіївка, Калинівського району Вінницької області разом з ОСОБА_3 , вітчимом ОСОБА_6 та його другом ОСОБА_12 в орендованому будинку під АДРЕСА_1 . Після чого з дітьми переїхала проживати в с. Глинськ, Калинівського району Вінницької області до своєї знайомої, своїх та дитячих речей з будинку не забирала. ОСОБА_3 характеризує як доброго, спокійного та роботящого. На її думку ОСОБА_3 не міг наносити удари ОСОБА_6 , оскільки вони не конфліктували між собою. Крім того, повідомила, що ОСОБА_3 в стані алкогольного сп`яніння буває рідко, веде себе спокійно, конфліктів не створює та відмовляється від тих показів, що давала на досудовому слідстві. Свідком події не була, взнала про смерть вітчима ОСОБА_6 по телефону, після чого приїхала в село. Похованням ОСОБА_6 займалася сама.

Крім цього, вина обвинуваченого ОСОБА_3 , підтверджується наданими стороною обвинувачення наступними доказами, які безпосередньо досліджені судом під час судового розгляду.

Витягом з Єдиного реєстру досудового розслідування №0000689 про реєстрацію кримінального провадження від 11.11.2017 року за ч. 2 ст. 121 КК України, що послужило підставою для збирання доказів по даному кримінальному провадженню (т. 1 а.с. 128).

Протоколом огляду місця події від 11.11.2017 яким зафіксовано огляд домоволодіння, розташоване за адресою АДРЕСА_1 , місце вчинення злочину, речовину бурого кольору (т. 1 а.с. 129-131).

Ілюстративною таблицею, що є додатком до протоколу огляду місця події від 11.11.2017 (т. 1 а.с. 132-144).

Протоколом огляду трупа від 11.11.2017 (т. 1 а.с. 145).

Планом-схемою, що є додатком до протоколу огляду місця події від 11.11.2017 (т. 1 а.с. 146).

Протоколом огляду трупа від 11.11.2017 (т. 1 а.с. 148-150).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 11.11.2017 згідно якого ОСОБА_3 добровільно розповів та показав на місці відомі йому обставини вчиненого злочину, зокрема як саме та за яких обставин він наносив тілесні ушкодження ОСОБА_6 (т. 1 а.с. 153-156).

Відеозаписом на DVD диску, що є додатком до слідчого експерименту із підозрюваним ОСОБА_3 (т. 1 а.с. 157).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 12.12.2017 з свідком ОСОБА_12 під час якого ОСОБА_12 добровільно розповів та показав на місці відомі йому обставини вчиненого злочину, зокрема як ОСОБА_3 наносив тілесні ушкодження ОСОБА_6 (т. 1 а.с. 167-168).

Відеозаписом на DVD диску, що є додатком до слідчого експеременту із свідком ОСОБА_12 (а.с. 157).

Висновком експерта № 178 від 07.12.2017 про досдідження піднігтьового вмісту правої і лівої рук ОСОБА_3 (т. 1 а.с. 177-180).

Висновком судово-психіатричного експерта № 396 від 04.12.2017, згідно якого ОСОБА_3 не страждав раніше та не страждає в теперішній час на хронічне психічне захворювання, а виявляє акцентуацію рис характеру по демонстративно-нестійкому типу, що є варіантомпсихічної норми. Про це свідчать дані анамнезу про притаманні йому з дитячого віку емоційну нестійкість у вигляді дратівливості, запальності, конфліктності, підвищену чутливість, ранимість, образливість, схильність до істерично-демонстративних форм реагування із аутоагресивними (суїцидальними) тенденціями в суб`єктивно несприятливих життєвих ситуаціях, наявність поведінкових порушень (тікав з інтернату, бродяжив, скоював крадіжки), що слугувало причиною для його госпіталізацій в психіатричну лікарню та звільнення від служби в армії. Даний висновок підтверджується і теперішнім психолого-психіатричним обстеженням, яке виявило у ОСОБА_3 нестійкість емоцій, демонстративність поведінки, егоцентрованість, легковажність та поверховість суджень, невисокий рівеньморально-етичних якостей. Проте відмічені особливості психіки виражені нерізко, не супроводжуються порушенням пам`яті,інтелекту, мислення, критичних та адаптаційних здібностей, психотичною симптоматикою. Виходячи з матеріалів кримінального провадження, в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння ОСОБА_3 перебував поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності. Про це свідчать збереженість його орієнтації в місці, ситуації, виконування ним послідовних, цілеспрямованих дій, що не відображали ознак маячення, галюцинацій, порушення свідомості. Тому ОСОБА_3 , як недушевнохворий, не позбавлений можливості усвідомлювати свої дії і керувати ними в період вчинення ним інкримінованого йому діяння, так і в теперішній час. Під дію ст. 19 ч. 2, 3 та ст. 20 КК України не підпадає.

Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_3 не потребує.

За своїм психічним станом ОСОБА_3 не становить загрози для оточуючих при перебуванні за межами спеціального психіатричного закладу (т. 1 а.с. 172-175).

Висновком амбулаторної судово-наркологічної експертизи № 287 від 28.11.2017, згідно якого ОСОБА_3 виявляє розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю І ст.

Потребує примусового лікування. Примусове лікування не протипоказане (т. 1 а.с. 176).

Висновком експерта № 122 від 11.12.2017, згідно якого при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_6 виявлено сполучну травму тіла: закрита черепно-мозкова травма забита рана волосяної частини голови в потиличній ділянці справа, садна обличчя, синці в обох очних ділянках, крововиливи в м`які покрови голови зі сторони їх внутрішньої поверхні в лобно-тім`яно-скроневій зліва та справа в потиличній ділянках, переломи кісток носу, забій головного мозку, суцільний поширений субарахноїдальний крововилив на конвекситальних поверхнях головного мозку, субдуральна гематома (120 мл) зліва, крововилив в шлуночки головного мозку; закрита тупа травма шиї повний вертикальний перелом правої пластинки щитовидного хряща; закрита тупа травма грудної клітки синці передньої грудної стінки, крововиливи в м`які тканини грудей, крововилив в переднє середостіння, забій серця, забій легень, чисельні переломи ребер з обох боків по декільком анатомічним лініям, поперечний перелом грудини; закрита тупа травма живота синці живота, крововиливи в м`які тканини живота, гемоперитонеум 150 мл, розрив великої долі печінки; синець правого передпліччя. Ушкодження спричинені від дії твердого твердого предмету, можливо, 10.11.2017 року. Смерть ОСОБА_6 настала від сполучної травми тіла, яка ускладнилась травматичним шоком. Сполучна травма тіла у ОСОБА_6 мала ознаки тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечного для життя в момент заподіяння і стоїть в причинному зв`язку зі смертю. При судово-токсикологічній експертизі крові, крові з гематоми та сечі трупа ОСОБА_6 виявлено етиловий спирт у концентрації 2,2 о/оо у крові, 2,2 о/оо у крові з гематоми та 3,0 о/оо у сечі.Така концентрація алкоголю в крові згідно орієнтовної таблиці у живих осіб може відповідати середньому ступеню алкогольного сп`яніння (т. 1 а.с. 192-194).

Висновком експерта № 208 від 20.12.2017, згідно якого при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_6 виявлено сполучну травму тіла: закрита черепно-мозкова травма забита рана волосяної частини голови в потиличній ділянці справа, садна обличчя, синці в обох очних ділянках, крововиливи в м`які покрови голови зі сторони їх внутрішньої поверхні в лобно-тім`яно-скроневій зліва та справа в потиличній ділянках, переломи кісток носу, забій головного мозку, суцільний поширений субарахноїдальний крововилив на конвекситальних поверхнях головного мозку, субдуральна гематома (120 мл) зліва, крововилив в шлуночки головного мозку; закрита тупа травма шиї повний вертикальний перелом правої пластинки щитовидного хряща; закрита тупа травма грудної клітки синці передньої грудної стінки, крововиливи в м`які тканини грудей, крововилив в переднє середостіння, забій серця, забій легень, чисельні переломи ребер з обох боків по декільком анатомічним лініям, поперечний перелом грудини; закрита тупа травма живота синці живота, крововиливи в м`які тканини живота, гемоперитонеум 150 мл, розрив великої долі печінки; синець правого передпліччя. Ушкодження спричинені від численних ударів твердими, тупими предметами по різних поверхнях тіла, можливо, 10.11.2017 року. Всі ушкодження, виявлені при експертизі трупа ОСОБА_6 є прижиттєвими, утворились незадовго до настання смерті. Посмертних пошкоджень при експертизі трупа ОСОБА_6 не виявлено. Смерть ОСОБА_6 настала від сполучної травми тіла, яка ускладнилась травматичним шоком. Сполучна травма тіла у ОСОБА_6 мала ознаки тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечного для життя в момент заподіяння і стоїть в причинному зв`язку зі смертю. При судово-токсикологічній експертизі крові, крові з гематоми та сечі трупа ОСОБА_6 виявлено етиловий спирт у концентрації 2,2 о/оо у крові, 2,2 о/оо у крові з гематоми та 3,0 о/оо у сечі. Така концентрація алкоголю в крові згідно орієнтовної таблиці у живих осіб може відповідати середньому ступеню алкогольного сп`яніння. Зважаючи на динаміку змін при експертизі трупних плям та трупного задубіння, відсутність виражених ознак гниття, експерт вважає, що смерть ОСОБА_6 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 в проміжок часу 22-00 год. (т. 1 а.с. 196-198).

Усі вище перераховані докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані з дотриманням вимог законів, не суперечать один одному, і є допустимими доказами в контексті ст. 86 КПК України. Фактичні обставини в кримінальному провадженні встановлені у спосіб, визначений кримінальним процесуальним законом, та винуватість ОСОБА_3 у вчиненні ним інкримінованого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, є доведеною. Наведені докази у провадженні суд вважає належними і допустимими. Клопотань про визнання доказів неналежними чи недопустимими, учасниками судового провадження не заявлялося. Усі докази у їх сукупності є достовірними, та достатньою мірою підтверджують винуватість обвинуваченого в кримінальному правопорушенні за ч. 2 ст. 121 КК України.

Суд ставиться критично до показань обвинуваченого та не приймає до уваги його тверджень про те, що він не вчиняв даного кримінального правопорушення, а покази на досудовому слідстві давав під тиском працівників поліції. Покази обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що він 10 листопада 2017 року прийшов додому в АДРЕСА_1 і виявив там ОСОБА_6 без ознак життя, спростовуються показами свідка ОСОБА_12 , який показав в судовому засіданні, що 10 листопада 2017 року обвинувачений ввечері повернувся додому, приєднався до нього з ОСОБА_6 і розпивав спиртні напої. Після цього ОСОБА_3 вступив в суперечку із ОСОБА_6 , яка переросла в бійку, під час якої ОСОБА_3 неодноразово наносив удари руками і ногами по різних частинах тіла ОСОБА_6 ; свідка ОСОБА_8 , який в судовому засіданні показав, що під час слідчого експеременту 11.11.2017 року ОСОБА_3 показував, як він наносив удари руками і ногами по різних частинах тіла ОСОБА_6 , визнавав вину у скоєному, ніякого фізичного чи психологічного тиску на нього праціввники поліції не здійснювали. Сам ОСОБА_3 скарг про тиск з боку поліції не висловлював.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 показав, що зі скаргами на дії працівників поліції на досудовому слідсві в органи прокуратури не звертався. Хто конкретно чинив на нього тиск сказати не може.

Покази ОСОБА_3 є неповними, непослідовними, не узгоджуються з показами свідків та суперечать дослідженим у судовому засіданні доказам.

Твердження ОСОБА_3 на обґрунтування своєї непричетності до вчинення злочину, спростовуються висновками судово-медичної експертизи, згідно яких у ОСОБА_6 виявлено сполучну травму тіла: закрита черепно-мозкова травма забита рана волосяної частини голови в потиличній ділянці справа, садна обличчя, синці в обох очних ділянках, крововиливи в м`які покрови голови зі сторони їх внутрішньої поверхні в лобно-тім`яно-скроневій зліва та справа в потиличній ділянках, переломи кісток носу, забій головного мозку, суцільний поширений субарахноїдальний крововилив на конвекситальних поверхнях головного мозку, субдуральна гематома (120 мл) зліва, крововилив в шлуночки головного мозку; закрита тупа травма шиї повний вертикальний перелом правої пластинки щитовидного хряща; закрита тупа травма грудної клітки синці передньої грудної стінки, крововиливи в м`які тканини грудей, крововилив в переднє середостіння, забій серця, забій легень, чисельні переломи ребер з обох боків по декільком анатомічним лініям, поперечний перелом грудини; закрита тупа травма живота синці живота, крововиливи в м`які тканини живота, гемоперитонеум 150 мл, розрив великої долі печінки; синець правого передпліччя, від якої настала його смерть.

Суд критично відноситься до зміни показів в судовому засіданні свідка ОСОБА_13 , так як вона є рідної сестрою обвинуваченого ОСОБА_3 .

Дослідивши зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 була повністю доведена i його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 121 КК України тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Згідно ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим ОСОБА_3 , відноситься до категорії тяжких злочинів.

Згідно ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При визначенні покарання обвинуваченому суд, у відповідності до ст. ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також враховує умови його життя та вважає за можливе призначити покарання в межах санкції інкримінованого кримінального правопорушення.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку в лікарів нарколога і психіатра не перебуває, згідно висновку амбулаторної судово-наркологічної експертизи потребує примусового лікування, згідно висновку судово-психіатричного експерта може усвідомлювати свої дії та керувати ними, не визнав вину у вчиненні вказаного злочину.

Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , що передбачені ст. 67 КК України, є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , що передбачені ст. 66 КК України, не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає можливим призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі.

Цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_3 на досудовому слідстві не заявлявся.

На досудовому слідстві обвинуваченому ОСОБА_3 слідчим суддею Калинівського районного суду Вінницької області обрано запобіжний захід у виді тримання з 11.11.2017 року по 09.01.2018 року, який в подальшому було неодноразово продовжено по 06.02.2019 року.

Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 06.02.2019 року обвинуваченому ОСОБА_3 замінено запобіжний захід у виді тримання під вартою на домашній арешт з 06.02.2019 року по 06.04.2019 року.

На виклики до суду обвинувачений ОСОБА_3 неодноразово не з`являвся, причин неявки до суду не повідомляв.

Згідно ухвали Калинівського районного суду Вінницької області від 23.02.2022 року оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_3 , в зв`язку з неявкою в судові засідання без поважних причин.

Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 22.03.2022 року застосовано до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави, а саме з 22.03.2022 року по 20.05.2022 року включно, який неодноразово продовжувався.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Встановлено, що на підставі ухвал слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області від 16.11.2017 року, 16.11.2017 року, 15.12.2017 року накладено арешти на майно, яке визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

З урахуванням, зазначеного вище, суд дійшов висновку про те, що потреба у подальшому застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження щодо арешту вищевказаного майна, відпала, а тому, арешт вказаного майна слід скасувати.

Питання щодо речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Витрати на залучення експерта по кримінальному провадженню відсутні.

Цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_3 не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України (в ред. 2012 року), перехідних положень до КПК України (в ред. 2012 року), суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним по ч. 2 ст. 121 КК України і призначити йому покарання у виді 8 (вісім) років позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту набрання вироком законної сили.

Зарахувати ОСОБА_3 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 11.11.2017 року по 06.02.2019 року та з 22.03.2022 року до дня набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

До вступу вироку в законну силу залишити засудженому ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Скасувати арешти з речових доказів, накладені згідно ухвал слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області № 132/3640/17 від 16.11.2017 року, 16.11.2017 року, 15.12.2017 року.

Речові докази по кримінальному провадженні № 0000689 від 11.11.2017 року, а саме:

- рама велосипедна зеленого кольору, яку поміщено на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області (на даний час відділення № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області) - знищити;

- зрізи нігтьових пластин ОСОБА_3 , та зрізи нігтьових пластин з піднігтьовим вмістом з обох рук ОСОБА_6 , що після проведення експертизи поміщено до паперового конверта білого кольору, та передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області (на даний час відділення № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області ) знищити;

- мобільний телефон «Нокіа» ІМЕІ НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 , сім карта № НОМЕР_3 , візитки, ручний годинник «Qmax», ланцюжок із хрестиком у вигляді Розп`яття Ісуса Христа, виготовлений із металу сірого кольору, записник, поліетиленовий пакет із чеками, чотири використаних квитки на залізничний транспорт, дві іконки, два посвідчення видані на ОСОБА_3 , зарядний пристрій до мобільного телефону, які поміщено до барсетки та повернуто ОСОБА_13 залишити по належності засудженому ОСОБА_3 ;

- чоловічі спортивні штани темного кольору, чоловіча кофта темного кольору, светр синього кольору із нашаруванням речовини бурого кольору, листя з нашаруванням речовини бурого кольору, ззовні схожу на кров, змив речовини бурого кольору із бетонної підлоги кухонного приміщення, змив речовини бурого кольору із поверхні міжкімнатних дерев`яних дверей, скляна чарка, скляна чарка із нашаруванням речовини бурого кольору, ззовні схожу на кров - знищити.

Вирок може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: