ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/94/23 Справа № 206/2945/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

розглядаючи у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000218 за апеляційною скаргою прокурора Лівобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_9 на вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2021 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, громадянки України, з середньою освітою, одруженої, маючої на утриманні двох малолітніх дочок ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працевлаштованої, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої, останній раз:

- 04.10.2021 Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71, ч. 3 ст. 78 КК України, до покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_7 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 років 6 місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань, до покарання обраного за даним вироком частково приєднано невідбуте покарання за вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2021 року, та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 8 місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 25 серпня 2021 року.

Вирішено долю речових доказів та судових витрат.

Вказаним вироком ОСОБА_7 визнано винуватою у тому, що вона 16.06.2021 року приблизно об 11 год. 10 хв. знаходячись у торгівельній залі магазину ТОВ «Омега» «Варус-40», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. 20-річчя Перемоги, буд. 43Д, звернула свою увагу на невелику пильність охорони магазину, у зв`язку з чим у неї раптово виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

В той же день, а саме 16.06.2021 року, приблизно об 11 год. 11 хв., реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиняючи кримінальне правопорушення повторно, перебуваючи у приміщенні магазину ТОВ «Омега» «Варус-40», за вказаною вище адресою, побачила у відділі з м`ясною продукцією товар, у вигляді охолодженого курячого філе, яку визначила для себе об`єктом свого злочинного посягання.

Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчиняючи кримінальне правопорушення повторно, у той же день, тобто 16.06.2021 року, приблизно об 11 год. 13 хв., діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи спричинення майнової шкоди та бажаючи її настання, впевнившись у тому, що за її діями ніхто не спостерігає, підійшла до зони самообслуговування з м`ясною продукцією та шляхом вільного доступу, наклала у пакети охолоджене куряче філе, вагою 8,810 кг, після чого сховала зазначений товар до себе у сумку темного кольору, яка в цей час була одягнута у неї на плечі та направилася з викраденим майном у бік виходу з приміщення магазину.

Після чого, ОСОБА_7 , доводячи свій злочинний умисел до кінця, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, та тримаючи вищевказаний товар у сумці, яка була одягнута на її плечі, не оплативши вказаний товар, проходячи повз лінії касової зони магазину, тим самим виконавши усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, однак кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, оскільки одразу біля виходу з магазину, ОСОБА_7 була зупинена співробітниками служби охорони магазину, які виявили у неї викрадене майно.

Своїми умисними, незаконними діями ОСОБА_7 , намагалась заподіяти ТОВ «Омега» матеріальну шкоду на загальну суму 733 грн. 78 коп.

Прокурор не погодився з даним вироком суду. В апеляційній скарзі просить вирок змінити в частині призначення покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Вважати ОСОБА_7 засудженою за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та за вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04.10.2021 року, остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 8 місяців.

В іншій частині вирок залишити без змін.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що як вбачається з оскаржуваного вироку, ОСОБА_7 була засуджена вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04.10.2021 року за ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 70, ч.1 ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців.

У цьому провадженні кримінальне правопорушення, передбачене ч, 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, ОСОБА_7 вчинила 16.06.2021 року, тобто до ухвалення вироку Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04.10.2021 року.

Проте суд першої інстанції, призначаючи остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, фактично застосував принцип часткового приєднання невідбутого покарання за попереднім вироком, який передбачений ст. 71 КК України та застосовується виключно у випадку призначення покарання за сукупністю вироків.

Під час апеляційного перегляду справи прокурор підтримала вимоги апеляційної скарги та просила їх задовольнити в повному обсязі.

Обвинувачена та її захисник не заперечували проти задоволення апеляційних вимог сторони обвинувачення.

В судових дебатах учасники кримінального провадження підтримали свої позиції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Обставини вчинення кримінального правопорушення, доведення вини обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України та правильність правової кваліфікації її дій прокурором в апеляційній скарзі, та іншими учасниками кримінального провадження не оскаржуються, тому дані обставини перегляду в апеляційному порядку не підлягають.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіркою наявних матеріалів встановлено, що суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався, однак не повному обсязі.

Так, положенням ст. 70 КК України встановлено порядок призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень.

Чатсиною 4 статті 70 КК України передбачено, якщо після постановления вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановления попереднього вироку, суд призначивши покарання за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. У цьому випадку у строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком.

Згідно із ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановления вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Ці приписи закону є імперативними і підлягають обов`язковому виконанню.

Як вбачається з оскаржуваного вироку, ОСОБА_7 була засуджена 04.10.2021 року вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від за ч.2 ст.185, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 70, ч.1ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців.

У цьому провадженні кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України ОСОБА_7 вчинила 16.06.2021 року, тобто до ухвалення вироку Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04.10.2021 року.

Проте суд першої інстанції, призначаючи остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, фактично застосував принцип часткового приєднання невідбутого покарання за попереднім вироком, який передбачений ст. 71 КК України та застосовується виключно у випадку призначення покарання за сукупністю вироків.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставами для зміни судового рішення є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно п. 3 ч. 1 статті 413 КПК України, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту, тягне за собою зміну судового рішення.

Таким чином, суд першої інстанції при призначенні обвинуваченому остаточного покарання припустився неправильного тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту, тому доводи апеляційної скарги прокурора підлягають задоволенню, а вирок в цій частині - зміні.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 413, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Лівобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_9 - задовольнити.

Вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2021 року щодо ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, в частині призначення покарання, - змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженою за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та за вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04.10.2021 року, остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 8 місяців.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст. 426 КПК України до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4