Справа № 308/8758/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши відкритому у судовому засіданні в залі суду в місті Ужгород кримінальне провадження за № 0000754, відомості про яке 02.03.2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Ужгород, що зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, працює на посаді касира торговельного залу в фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 , неодруженої, раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

02 березня 2020 року близько 13 години 00 хвилин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись відповідно до протоколу медичного освідування № 194 від 02.03.2020 у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи у себе вдома по місцю проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , після спільного вживання алкогольних напоїв зі своєю матір`ю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин щодо погашення кредиту, який був оформлений 01.03.2020 на ОСОБА_7 , в ході сварки з ОСОБА_7 , маючи умисел на заподіяння їй смерті, тримаючи в руках кухонний ніж та бажаючи настання смерті останньої, нанесла умисно одну проникаючу колото-різану рану підлопаткової ділянки спини зліва, внаслідок чого остання померла на місці події.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №92 від 26.03.2020 смерть ОСОБА_7 настала внаслідок проникаючого поранення спини з пошкодженням лівої легені та аорти, що супроводжувалося масивною кровотечею, та розвитком шоку, що і стало безпосередньою причиною смерті. Дана причина смерті підтверджується виявленням при судово-медичному досліджені вищеописаних тілесних ушкоджень, шоковими змінами та малокрівям в внутрішніх органах.

При судово-медичному дослідженні трупа громадянки ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: колото-різаної рани в лівій підлопаточній ділянці спини; пошкодження лівої легені; пошкодження стінки аорти. Виникли вищеописані тілесні ушкодження внаслідок дії колюче-ріжучого предмету по ударному механізму дії, яким міг бути клинок ножа. Дані тілесні ушкодження стосовно живих осіб, згідно п.2.1.3 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р.» кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, є прижиттєвими і знаходяться в прямому причинному зв`язку із настанням смерті.

Такими умисними діями ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 115 КК України, а саме вбивство, тобто умисне протиправне заподіяні смерті іншій людині.

Під час судового розгляду справи обвинувачена ОСОБА_4 , вину у вчинені кримінального правопорушення визнала частково, в подальшому від дачі показів відмовилась відповідно до вимог ст. 63 Конституції України. В судових дебатах вину заперечила повністю.

Діючи відповідно до статті 22 КПК України, суд створив всі необхідні умови для здійснення кримінального провадження на засадах змагальності, обстоювання сторонами своїх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів передбаченими цим Кодексом засобами, забезпечив стороні обвинувачення і стороні захисту можливість надання судовій колегії всіх потрібних, на їх думку, доказів.

Як на докази вини ОСОБА_4 ,ч. 1 ст. 115 КК України сторона обвинувачення посилається на показання свідків, наявні в матеріалах кримінального провадження письмові докази.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показала, що проживають в спільному дворі. Двоюрідна сестра бувшого чоловіка її. В день події їх не було вдома, вони з сином виїхали за місто, саму подію не бачили. Різне було в їх сім`ї, інколи вживали спиртні напої, і потерпіла і обвинувачена. Вживали періодично, але не рідко. Потерпіла іноді зверталась в поліцію, оскільки між ними були бійки. Більше гарних слів може сказати про потерпілу, ніж про обвинувачену. Хоча потерпіла була зі складним характером, але більш порядна. Просила бувшого чоловіка ОСОБА_9 коли вони виїжджали кормити собак у них вдома, в той день коли сталась подія він був на роботі. Зазначила, що ОСОБА_9 працює позмінно.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показав, що він з мамою був в Чехії. Сусід передзвонив, що багато поліції у дворі. Потім він дізнався, що було вбивство зі слів інших. Повідомив йому сусід на ім`я ОСОБА_11 . Відносини у потерпілої з обвинуваченою були погані, постійно вживали спиртне, бились. У нього між ними відносин ніяких не було, оскільки спільний двір і постійно сварились з сусідами. Мав можливість заходити у спільний двір його батько, який кормив собак коли їх не було вдома, але саме в той день він працював і не приїжджав.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показав, що був запрошений в якості понятого на місце події, у його присутності вилучали речові докази, ножі, які упаковували в конверти та опечатували. Про відносини між потерпілою та обвинуваченої йому нічого не відомо.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показав, що йому взагалі нічого не відомо про обставини справи, події. Він є власником будинку АДРЕСА_2 , здає в оренду будинок. Обвинувачену не знає.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 показав, що йому взагалі нічого не відомо про обставини справи, події йому взагалі нічого не відомо про обставини справи, події. Він працює в магазині поруч з вул. Східна. Обвинувачену впізнає, але тільки через те, що вона інколи з мамою робила покупки в магазині. Про відносини між потерпілою та обвинуваченою не знає.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 показала, що про саму подію нічого не знає, колись працювала в квітковому магазині на цій вулиці на території заводу бувшого.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 показала, що знала маму обвинуваченої та саму обвинувачену. Все було добре коли потерпіла працювала, потім коли звільнилася потерпіла з роботи, вони разом почали дуже пити. Років п`ять пили. Вона саму подію не бачила, але конфліктів між ними не бачила і не чула.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 показала, що проживає по сусідству у будинку АДРЕСА_3 . Особисто вона не знає обвинувачену, бачила її на вулиці.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 показав, що проживає по сусідству з обвинуваченою. Чув від їх спільного сусіда, що обвинувачена з потерпілою пиячили, сам не бачив. Саму подію також не бачив.

Від допиту інших свідків сторона обвинувачення відмовилась, сторона захисту клопотань про допит свідків не заявляла.

Крім показань свідків, в обґрунтування винуватості ОСОБА_4 , у вчиненні нею кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України сторона обвинувачення посилається на надані суду й безпосередньо досліджені ним письмові докази, зокрема:

Згідно протоколу огляду місця події від 02.03.2020 року, проведеного за адресою АДРЕСА_1 , на підставі звернення про виявлення трупа, об`єктом огляду є домогосподарство, за вказаною адресою. У кімнаті №ІІІ кухня, приміщення №1 було виявлено труп жіночої статі правильної будови тіла, доброго живлення, яка одягнена в безрукавку синтетичну червоного кольору, светри трикотажний блакитного кольору, майку трикотажну білого кольору, штани спортивні чорного кольору, труси білого кольору, матерчате взуття чорного кольору. Тіло розташоване головою до входу, руки випрямлені над головою в сторону кухонного приміщення ноги випрямлені в колінних суглобах вздовж тіла. На безрукавці, светрі та майці на задній поверхні наявні забруднення речовиною бурого кольору, схожою на кров а також лінійної форми пошкодження, що відповідають розташуванню одне під одним.

Труп знаходиться в лежачому положенні на животі. Трупні плями блідо-фіолетового кольору, розташовані по передній поверхні грудної клітини та в ділянці обличчя. При натисканні трупні плями зникають та відновлюють свій колір до однієї хвилини. Трупне задубіння не виражене. Голова на дотик ціла, очі закриті, кістки носа на дотик цілі, рот закритий, шия та живіт на вигляд не пошкоджені, ребра на дотик цілі.

В лівій лопатковій ділянці спини знаходиться косо-горизонтальна розташована щілиноподібної форми колото-різана рана з відносно рівними краями, що від дотику кровоточать. Верхні та нижні кінцівки без патологічної рухомості. Інших видимих тілесних ушкоджень при огляді трупа не виявлено.

В ході огляду, було виявлено та вилучено: біля трупа коричнева куртка із слідами речовини бурого кольору схожої на кров, яка упакована до картонної коробки коричневого кольору, вирізка із простирадла білого кольору Із слідами речовини бурого кольору схожої на кров, яка упакована до паперового конверту, вирізка із простирадла білого кольору із слідами речовини бурого кольору схожої на кров, яка упакована до паперового конверту, один предмет схожий на ніж руків`я якого обмотане ізолентою синього кольору із слідами речовини бурого кольору схожої на кров, яке упаковано до паперового конверту, шість предметів схожих на ножі, які упаковано до картонної коробки, один предмет схожий на ніж руків`я якого чорного кольору, яке упакована до паперового конверту, три пляшки з під горілки «За волю» та пошкоджений стакан, які упаковано до картонної коробки, три недопалки марки «Мальборо» із столу, які упаковано до паперового конверту, один недопалок марки «Мальборо» із попільнички, який упаковано до паперового конверту, грошові кошти в розмірі 105 (сто п`ять) гривень, які упаковано до паперового конверту, змив речовини бурого кольору із табуретки, який упаковано до паперового конверту, один шарф білого кольору із плямами речовини бурого кольору схожої на кров, який упаковано до паперового конверту, мобільний телефон марки «Lephone К-1» червоно - чорного кольору, який упаковано до спец пакету «НПУ ГСУ» №INZ2031651.

Вказані виявлені та вилучені речі згідно постанови слідчого від 02.03.2020 визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

До матеріалів справи додано фотоілюстації за місцем проведення огляду до протоколу огляду місця події від 02.03.2020 року.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.03.2020 року клопотання старшого слідчого слідчого відділу Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_19 , погоджене прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_20 , про надання дозволу на проведення обшуку згідно зі ст. 233 КПК України у рамках кримінального провадження № 0000754, відомості про яке 02.03.2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань - задоволено. Постановлено огляд, що проводився 02 березня 2020 року в період з 13.40 год. по 16.20 год. в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , а також обшук, що проводився 02 березня 2020 року під час затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час яких виявлено та вилучено: жіночу кофту помаранчевого кольору із надписами, які упаковано до картонної коробки коричневого кольору, біля трупа коричнева куртка із слідами речовини бурого кольору, схожої на кров, яка упакована до картонної коробки коричневого кольору, вирізка із простирадла білого кольору із слідами речовини бурого кольору, схожої на кров, яка упакована до паперового конверту, вирізка із простирадла білого кольору із слідами речовини бурого кольору, схожої на кров, яка упакована до паперового конверту, один предмет, схожий на ніж, руків`я якого обмотане ізолентою синього кольору із слідами речовини бурого кольору, схожої на кров, яке упаковано до паперового конверту, шість предметів, схожих на ножі, які упаковано до картонної коробки, один предмет, схожий на ніж, руків`я якого чорного кольору, який упаковано до паперового конверту, три пляшки з-під горілки «За волю» та пошкоджений стакан, які упаковано до картонної коробки, три недопалки марки «Мальборо» із столу, які упаковано до паперового конверту, один недопалок марки «Мальборо» із попільнички, який упаковано до паперового конверту, грошові кошти в розмірі 105 (сто п`ять) гривень, які упаковано до паперового конверту, змив речовини бурого кольору із табуретки, який упаковано до паперового конверту, один шарф білого кольору із плямами речовини бурого кольору, схожої на кров, який упаковано до паперового конверту, мобільний телефон марки «Lephone К-1», червоно-чорного кольору, який упаковано до спецпакету «НПУ ГСУ» № INZ2031651, - вважати проведеними відповідно до вимог закону з наданням дозволу на обшук.

Згідно проколу огляду місця події від 03.03.2020 року, що проведений за адресою: м. Ужгород, вул. Капушанська, 24, в обласному морзі. Об?єктом огляду являється одяг, виявлений на тілі гр. ОСОБА_7 , 1949 року народження. А саме: жіночі труси білого кольору, які упаковано до паперового конверту НПУ ГСУ; чорні жіночі штани (лосіни), які упаковано до паперового конверту НПУ ГСУ; біла майка з плямами бурого кольору речовини схожої на кров, на якій на лівій задній строні наявнй отвір, та яку упаковано до паперового конверту НПУ ГСУ; кофта червонного кольору, з плямами речовини бурого кольору на якому із задньої лівої стони наявний отвір, яку упаковано до паперової коробки та скріплено биркою з підписами учасників ОМП; гольф голубого кольору з плямами речовини бурого кольору на якому наявна на задній лівій стороні отвір, яку упаковано до паперової коробки та скріплено биркою з підписами учасників ОМП. До протоколу огляду додано фотоілюстрації.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, часом фактичного затриння є 02.03.2020 року о 15 годині 20 хвилин, місце затримання АДРЕСА_1.

Разом із тим, згідно протоколу затримання саме 02.03.2020 року, о 18 годині 40 хвилин, у приміщенні Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, в присутності захисника ОСОБА_21 , затримано оосбу підозрювану у вчиненні кримінального правопорушення перебаченого ч.1 ст. 115 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Остання від надання пояснень та від підписання протоколу вімовилася в присутності адвоката і понятих. З підставами затримання не згідна.

Відповідно до висновку експерта №475 від 06.03.2020 року за результатами проведення судово-токсикологічної експертизи крові з вени громадянки ОСОБА_4 , 1971 р.н., з приводу визначення наявності етилового спирту (почато 05.02.2020 - закінчено 05.02.2020):

«1. В крові виявлено: етиловий спирт в концентрації - 2,17‰ , що відповідає середньому ступеню алкогольного сп`яніння (Забір крові проведено 26.01.2020р., час забору не вказано).

2. Кількість етилового спирту та ступінь алкогольного сп`яніння в крові підозрюваної ОСОБА_4 , 1971 р.н. під час події, що мала місце 02.03.2020р. о 13 год. неможливо встановити, оскільки немає даних про час відбору зразків крові.

3. В крові не виявлено: метиловий, н-пропіловий, н-бутиловий, н-аміловий спирти та їх ізомери».

Згідно постанови прокурора про відібрання біологічних зразків для проведення експертизи від 02.03.2020 року прийнято рішення про відібрання зрізів нігтів у гр.. ОСОБА_4 та проведення відбору зразків. Протоколом від 02.03.2020 зафіксовано відібрання вказаних біологічних зразків у гр.. ОСОБА_4 .

Згідно постанов прокурора про відібрання біологічних зразків для проведення експертизи від 02.03.2020 року прийнято рішення про відібрання зразків крові та слини у гр.. ОСОБА_4 та проведення відбору зразків. Протоколами від 02.03.2020 зафіксовано відібрання вказаних біологічних зразків у гр.. ОСОБА_4 .

Згідно постанови прокурора про відібрання біологічних зразків для проведення експертизи від 03.03.2020 року прийнято рішення про відібрання зразків крові у трупа гр.. ОСОБА_7 та проведення відбору зразків. Протоколу від 03.03.2020 зафіксовано відібрання вказаних біологічних зразків у трупа гр.. ОСОБА_7 .

Згідно протоколу медичного освідчення для встановлення факту вживання алкоголю та стану сп`янінням від 02.03.2020 № 194, час проведення огляду 14:35 год., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває у стані сп`яніння внаслідок вживання алкоголю. Огляд проводився за допомогою пристрою Драгер показник 3,03 проміле о 14:45 год., повторне дослідження 3,01 проміле.

Згідно висновку №92 від 26.03.2020 року, за результатами проведення судово-медичне дослідження трупа громадянки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яку розпочато 03.03.2020 о 15 год. 00 хв. - 17 год. 00 хв. та закінчено 26.03.2020: Смерть громадянки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , настала внаслідок проникаючого поранення спини з пошкодженням лівої легені та аорти, що супроводжувалося масивною внутрішньою кровотечею, та розвитком шоку, що і стало безпосередньою причиною смерті. Дана причина смерті підтверджується виявленням при судово-медичному дослідженні вище описаних ушкоджень, шоковими змінами та малокрів`ям в внутрішніх органах, а також даними додаткових методів дослідження.

Приймаючи до уваги умови зовнішнього середовища, в якому знаходився труп, та характер трупних змін, можна допустити, що з моменту настання смерті і до моменту судово-медичного дослідження трупа громадянки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пройшло біля 16-24 години.

При судово-медичному дослідженні трупа громадянки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлено тілесні ушкодження у вигляді: колото-різаної рани в лівій підлопаточній ділянці спини; пошкодження лівої легені; пошкодження стінки аорти. Виникли описані тілесні ушкодження внаслідок дії колюче-ріжучого предмету по ударному механізму дії, яким міг бути клинок ножа. Дані тілесні ушкодження стосовно живих осіб, згідно п.2.1.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень «затвердженнях Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р. кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, є прижиттєвими і знаходяться в прямому причинному зв`язку із настанням смерті.

Описані тілесні ушкодження знаходяться в зоні не доступній для нанесення собі власноручно.

При судово-токсикологічному дослідженні в крові від трупа громадянки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлено етиловий спирт в концентрації 2,84‰. Дана концентрація алкоголю в крові живих осіб відноситься до сильного стану сп`яніння.

Згідно висновку експерта №145 від 12.03.2020 року, за результатами проведення рідкої крові підозрюваної ОСОБА_4 , 1971 року народження за фактом смерті ОСОБА_7 .

Кров підозрюваної ОСОБА_4 , 1971, відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО.

Згідно висновку експерта №154 від 12.03.2020 року за результатами проведення рідкої крові ОСОБА_7 , 1949 р.н., за фактом вбивства ОСОБА_7 ,

Крові від трупа ОСОБА_7 , 1949 р.н., відноситься до групи А з ізогемаглютином анти-В за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО.

Згідно висновку експерта №32 від 08.04.2020 року, за результатами проведення судово-медичного дослідження піднігтьового вмісту пальців рук підозрюваної ОСОБА_4 ; по матеріалам кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000754 від 02.03.2020р. надано висновок, що згідно „Висновка експерта" № 144 від 05.03.2020 року, проведеного у відділенні судово-медичної імунології Закарпатського обласного бюро судово-медичної експертизи, експертом-імунологом "Закарпатського обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_22 відомо, що: „Кров потерпілої ОСОБА_7 відноситься до групи А(ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної еритроцитарної системи АВО. Згідно „Висновка експерта" № № 145 від 05.03.2020 року, проведеного у відділенні судово-медичної імунології Закарпатського обласного бюро - судово-медичної експертизи, експертом-імунологом Закарпатського обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_23 відомо, що кров підозрюваної ОСОБА_4 відноситься до групи О (І) з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В ізосерологічної еритроцитарної системи АВО. При судово-цитологічному дослідженні піднігтьового вмісту пальців рук підозрюваної ОСОБА_4 (об. №№ 1, 2) виявлені епітеліальні клітини людини, генетичну стать яких не виявляється можливим, в зв`язку з повною відсутністю ядер придатних для цитологічного дослідження. При серологічному дослідженні піднігтьового вмісту пальців правої руки підозрюваної ОСОБА_4 (об. № 1) знайдена кров людини, групову та статеву належність якої встановити не вдалося, в зв`язку з малою кількістю крові у одному зрізі нігтьової пластини правої кисті. В піднігтьовому вмісті пальців лівої руки підозрюваної ОСОБА_4 (об. № 2) кров не знайдена.

Згідно висновку експерта №188 від 08.04.2020 року, за результатами проведення судово-медичної експертизи речових доказів: змива речовини бурого кольору з табуретки, двох вирізок з двох простирадл та шарфа, вилучених з місця події за фактом вбивства г-ки ОСОБА_7 надано висновок, що кров від трупа ОСОБА_7 відноситься до групи А з і зогемаглютиніном анти-В із супутнім антигеном Н за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО. Кров підозрюваної ОСОБА_4 відноситься до групи О з гемаглютинінами анти-А та анти-В за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО. У слідах на марлевій серветці зі змивом з табуретки /об.№ 1/, вирізці простирадла рожевого кольору /об.№ 2/, вирізці простирадла білого кольору /об.№№ 3-6/ та шарфі /об.№ № 7-10/, вилучених при огляді місця події, знайдена кров людини. При визначенні групової належності крові у слідах на речових доказах за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО у об.№№ 1-10 виявлені антигени А і Н та знайдений ізогемаглютинін анти-В. Отже, кров у слідах на марлевій серветці зі змивом з табуретки /об.№ 1/, вирізці про стирадла рожевого кольору /об.№ 2/, вирізці простирадла білого кольору /об.№№ 3-6/ та шарфі /об.№№ 7-10/ може походити від людини з групою крові А з ізогемаглютиніном анти-В із супутнім антигеном Н, в тому числі від потерпілої ОСОБА_7 .. Виявлення антигена А, невластивого крові підозрюваної ОСОБА_4 , дозволяє виключити можливість походження крові у об.№№ 1-10 від неї.

Крім цього, кров у слідах на речових доказах у об.№№ 1-10 може походити і від людей з групою крові А з ізогемаглютиніном анти-В, в тому числі від потерпілої ОСОБА_7 та з групою крові О ізогемаглютиніноми анти-А та анти-В, в тому числі від підозрюваної ОСОБА_4 шляхом її змішування.

Відповідно до висновку експерта № 202 від 14.04.2020 року за результатами проведення судово-медичної експертизи речових доказів: куртки, кофти, гольфа та майки, вилучених з місця події за фактом вбивства г-ки ОСОБА_7 надано висновок, що кров від трупа ОСОБА_7 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В із супутнім антигеном Н за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО. Кров підозрюваної ОСОБА_4 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО. У слідах на куртці /об.№№ 1-4/, кофті /об.№№ 5,6/, светрі-гольфі /об.№№ 7-12/ та майці /об.№№ 13-17/, вилучених при огляді місця події, знайдена кров людини.

При визначенні групової належності крові у слідах на речових доказах за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО у об.№№ 1-17 виявлені антигени А і Н та знайдений ізогемаглютинін анти-В. Отже, кров у слідах на куртці /об.№№ 1-4/, кофті /об.№№ 5,6/, светрі-гольфі /об.№№ 7-12/ та майці /об.№№ 13-37/ може походити від людини з групою крові А з ізогемаглютиніном анти-В із супутнім антигеном Н, в тому числі від потерпілої ОСОБА_7 ..

Виявлення антигена А, не властивого крові підозрюваної ОСОБА_4 , дозволяє виключити можливість походження крові у об.№№ 1-17 тільки від неї. Поряд з викладеним, не виключена можливість і домішку крові у об№№1-17 підозрюваної ОСОБА_4 , якій властивий виявлений антиген Н.

Відповідно до висновку експерта від 10.04.2020 №1/149 за результатами проведення експертизи холодної зброї, так на експертизу було надано 6 (шість) предметів, схожі на ножі, упаковані в картонній коробці, що були вилучені 02.03.2020 року в АДРЕСА_1 . За підсумками вказаної експертизи встановлено, що 6 (шість) ножів, наданих на дослідження упакованими в картонну коробку до категорії холодної зброї не відносяться. Вони є ножами господарсько-побутового призначення та до категорії холодної зброї не відносяться. Досліджувані ножі виготовлені промисловим способом.

Згідно висновку експерта від 03.06.2020 року №СЕ/109/12/2-186МГ/20 за результатами проведення молекулярно-генетичної експертизи, для проведення якої надано: зразок крові підозрюваної ОСОБА_4 , 1971 р.н.; зразок крові потерпілої трупа ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 ;предмет схожий на ніж зі стільця; предмет схожий на ніж зі столу, надано наступні висновки: встановлено генетичні ознаки (ДНК-профіль) зразків підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та потерпілої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (обєкт №2), які наведено в таблиці 1.1 додатку 1. На наданому для дослідження клинку предмета схожого на ніж, умовно позначеному «І» (об`єкт №4) виявлено сліди крові людини. На наданому для дослідження руків`ї предмета схожого на ніж, умовно позначеному «І» (об`єкт №3) та руків`ї предмета схожого на ніж умовно позначеному «ІІ» (об`єкт №5) виявлено клітини з ядрами. На клинку предмета схожого на ніж, умовно позначеному «ІІ» (об`єкт №5) кров людини не виявлено у звязку з чим подальше молекулярно-генетчине дослідження не проводилось. Встановлено генетичні ознаки клітин, виявлених на руків`ї предмета схожого на ніж, умовно позначеному «І» (об`єкт №3), на руків`ї предмета схожого на ніж, умовно позначеному «ІІ» (об`єкт №5), та слідів крові на клинку предмета схожого на ніж, умовно позначеному «І» (об`єкт №4), які наведено в таблицях 1.1, 2.1, додатках 1,2.

Генетичні ознаки (ДНК -профіль) клітин, виявлених на руків`ї ножа умовно позначеному «І» (обєкт№3), є змішаними містять генетичні ознаки двох і більше осіб та придатні для ідентифікації лише за домінуючим ДНК -профілем, який збігається з генетичними ознаками зразка крові підозрюваної ОСОБА_4 (об`єкт №1) та не збігається з генетичними ознаками зразка крові потерпілої ОСОБА_7 (об`єкт №2).

Походження клітин, генетичні ознаки яких домінують серед змішаних в об`єкті № 3 від ОСОБА_7 виключається.

Генетичні ознаки (ДНК-профіль) слідів крові, виявленої на клинку предмета схожого на ніж, умовно позначеному «І» (об`єкт №4) збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_7 (об`єкт №2) та не збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_4 (об`єкт №1). Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлених у зразку крові ОСОБА_7 та в об`єкті №4 складає 7,1358 х 10-18 . Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 1,40 х 10-17 осіб. Походження слідів крові в об`єкті №4 від ОСОБА_4 виключається.

Згідно висновку експерта від 08.07.2020 року №СЕ/109/12/3-187МГ/20, за результатами проведення молекулярно-генетичної експертизи, встановлено, що з урахуванням отримання якісного та повного ДНК-профілю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в досліджені зразка крові надісланого з іншою постановою та наданням дозволу на використання генетичної інформації, досліджувати зразок букального епітелію тієї ж самої особи не має потреби та експертом не проводилось.

На наданих для дослідження недопалках сигарет "Мальборо", умовно позначених "І", "П", "III", "IV" (об`єкти №№ 1-4), виявлено клітини з ядрами та встановлено їх генетичні ознаки, які наведено в таблиці 1.1 додаток 1.

Генетичні ознаки клітин виявлених на недопалках сигарет "Мальборо", умовно позначених "І", "II", "IV" (об`єкти №№ 1,2,4) збігаються між собою та збігаються з генетичними ознаками зразка крові підозрюваної ОСОБА_4 (об`єкт № 1 - згідно висновку експерта Івано- Франківського НДЕКЦ від 03.06.2020 № СЕ/109/12/2- 186МГ/20).

Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлених у зразку крові ОСОБА_4 (об`єкт № 1 - згідно висновку експерта Івано- Франківського НДЕКЦ від 03.06.2020 № СЕ/109/12/2-186МГ/20) та в об`єктах №№ 1,2,4 складає 2,7227 х 10-29. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 3,67 х 10-28 осіб.

Походження клітин, виявлених на недопалках сигарет "Мальборо", умовно позначених "І", "П", "IV" (об`єкти №№ 1,2,4) від ОСОБА_7 , виключається.

Генетичні ознаки клітин виявлених на недопалку сигарети "Мальборо", умовно позначеному "III" (об`єкт № 3) збігаються з генетичними ознаками зразка крові потерпілої (трупа) ОСОБА_7 (об`єкт № 2 - згідно висновку експерта Івано-Франківського НДЕКЦ від 03.06.2020 № СЕ/109/12/2-186МГ/20).

Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлених у зразку крові ОСОБА_7 (об`єкт № 2 - згідно висновку експерта Івано-Франківського НДЕКЦ від 03.06.2020 № СЕ/109/12/2-186МГ/20) та в об`єкті № 3 складає 6,5071 х 10-33.Сукупність генетичних ознак, встановлена у вказаних об`єктах зустрічається, не частіше, ніж у 1 з 1,54 х 10-32 осіб.

Згідно клопотання експерта від 14.05.2020 №СЕ/109/12/3-187МГ/20, та Акту невідповідності встановлено, що при відкритті упаковки з трьома пляшками з під горілки «За волю» та пошкодженим стаканом, виявлено, що в ній знаходяться три пляшки з під горілки та пошкоджений стакан. Таким чином встановлено, що на дослідження надано пляшка з під горілки «За волю», дві пляшки з під горілки «Чекушка» та пошкоджений стакан, в той час як в постанові слідчого від 13.03.2020 року Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області зазначено, що на дослідження надається три пляшки з під горілки «За волю» та пошкоджений стакан, які упаковано до картонної коробки, що унеможливлює проведення дослідження вказаних об`єктів. Так, проведення дослідження призупинено, надано час 45 днів, на відповідь на клопотання експерта.

Згідно повідомлення експерта, від 25.05.2020 №СЕ/109/12/2-188МГ/20 про неможливість проведення молекулярно-генетичної експертизи (призначена постановою слідчого від 13.03.2020), на дослідження якої було надано жіноча кофта помаранчевого кольору, яку упаковано до картонної коробки, а також змиви з обох рук підозрюваної, які упаковано до двох паперових конвертів. У зв`язку із відсутністю відповіді на клопотання експерта про уточнення вірних анкетних даних підозрюваної та надання дозволу на використання інформації про генетичні ознаки зразків крові підозрюваної та потерпілої (трупа) ОСОБА_7 , отриманих уданому кримінальному провадженні.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №113 від 06.08.2020 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в період часу, який відноситься до інкримінованого їй діяння психічним захворюванням не страждала і не страждає ним в теперішній час. Тимчасовий розлад психічної діяльності у ОСОБА_4 , в період скоєння інкримінованого їй діяння, виключається повністю. Інкриміноване їй діяння ОСОБА_4 скоїла у стані простого звичайного алкогольного сп`яніння. За своїм психічним станом ОСОБА_4 могла розуміти значення своїх дій та керувати ними, як у період часу, що відноситься до інкримінованого їй діяння, так і в теперішній час. Питання осудності ОСОБА_4 відноситься до компетенції суду. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 не потребує.

Згідно висновку експерта від 22.09.2020 №43-мк за результатами судово-медичного дослідження двох ножів по факту вбивства гр-ки ОСОБА_7 , 1949 р.н. надано висновок, що згідно з «Висновком експерта» №15-мк від 26.03.2020 року, при дослідженні шматка шкіри з лівої лопаткової ділянки від трупа гр-ки ОСОБА_7 , 1949 р.н., виявлено колото-різану рану, яка виникла внаслідок дії гострого колюче-ріжучого плаского предмету типу клинка ножа, який мав гострий край (лезо) та обушок товщиною близько 0,1-0,2 см з добре виразними ребрами. Найбільша ширина предмета, на вірні слідоутворюючо частини заглибленої в тіло, становила близько 2,0-2,4 см. Зазначена колото-різана рана виникла внаслідок дії гострого колюче-ріжучого плаского предмету типу клинка ножа по механізму проколювання з розрізанням. Тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення спини з пошкодженням лівої легені та аорти, виявлені на тілі гр-ки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , могли виникнути внаслідок дії клинків ножів №1 та №2. Відповідь на питання щодо визначення можливості нанесення тілесних ушкоджені власноручно чи сторонньою особою не входить до компетенції судово-медичного експерта- криміналіста. Відповідь на питання стосовно положення потерпілої в момент спричинення йому тілесних ушкоджень та особи (осіб), яка наносила тілесні ушкодження, входить до компетенції судово-медичного експерта-танатолога, який досліджував труп.

Згідно висновку експерта від 22.09.2020 року №42-мк, за результатами проведення судово-медичного дослідження шести ножів по факту вбивства гр-ки ОСОБА_7 , 1949 р.н. встановлено, що згідно з «Висновком експерта» №15-мк від 26.03.2020 року, при дослідженні шматка шкіри з лівої лопаткової ділянки від трупа гр-ки ОСОБА_7 , 1949 р.н., виявлено колото-різану рану, яка виникла внаслідок дії гострого колюче-ріжучого плаского предмету тину клинка ножа, який мав гострий край (лезо) та обушок товщиною близько 0,1- 0,2 см з добре виразними ребрами. Найбільша ширина предмета, на вірні слідоутворюючої частини заглибленої в тіло, становила близько 2,0-2,4 см. Зазначена колото-різана рана виникла внаслідок дії Гострого колюче-ріжучого плаского предмету типу клинка ножа по механізму проколювання з розрізанням. Тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення спини з пошкодженням лівої легені та аорти, виявлені на тілі гр-ки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , могли виникнути внаслідок дії клинків ножів №3, №4 та №6. Виключена можливість спричинення даних тілесних ушкоджень клинками ножів №1 та №2; малоймовірною є можливість спричинення їх клинком ножа №5. Відповідь на питання щодо визначення можливості нанесення тілесних ушкоджень власноручно чи сторонньою особою не входить до компетенції судово-медичного експерта криміналіста. Відповідь на питання стосовно положення потерпілої в момент спричинення йому тілесних ушкоджень та особи (осіб), яка наносила тілесні ушкодження, входить до компетенції судово-медичного експерта-танатолога, який досліджував труп.

Обґрунтованих підстав сумніватись в даних висновках експертів, психіатричної експертизи, суд не знаходить, оскільки досліджені судом висновки були призначені та проведені без порушень процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту за участі підозрюваної ОСОБА_24 , від 04.03.2020, початок о 11 год. 30 хв. закінчення о 11 год. 42 хв. Було проведено в присутності захисника підозрюваної та понятих. Підозрювана ОСОБА_25 , знаходячись в приміщенні будинку розмовляла про обставини події, які відбулися 02.03.2020 о 13 год. між нею та її мамою ОСОБА_7 .

Хід слідчого експерименту, як вказано у протоколі зафіксовано на цифровий носій, який долучено до матеріалі справи.

В судовому засіданні було досліджено відеозапис слідчого експерименту, що проводився 04.03.2020 в ході слідства в присутності захисника обвинуваченого та понятих для перевірки і уточнення фактичних даних, у кримінальній справі. Так, зі змісту відео встановлено, що обвинувачена чітко відповідає на запитання слідчого, її відповіді супроводжуються демонстрацією (відтворенням) її дій під час події, що мала місце 02.03.2020 року. Зокрема вказує на те, що вона та потерпіла сиділи поруч на дивані, вказує що була сварка між ними. Потім нічого не пам`ятає, вказує що мама почала синіти, пам`ятає як сказала мамі «що ти прикалуєшься», витягла ніж зі спини. Після чого викликала швидку допомогу. Вказала, що крім них нікого не було в будинку.

Згідно досліджених копій кредитних договорів від 01.03.2020 року, 15.02.2020 року, 08.02.2020 року потерпіла ОСОБА_7 неодноразово брала кредити в ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» на різні суми в розмірі 1000 грн., 1500 грн. та на невеликий термін користування такими.

Згідно витягу УІТ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 до кримінальної відповідальності раніше не притягалася.

Офіційно ОСОБА_4 , працевлаштована, касир торовельного залу (за строковим трудовим договором). За місцем роботи характеризується позитивно.

Згідно інформаційного витягу з Державного реєстру речових прав на рерухоме майно, власником Ѕ об`єкту нерухомого майна, за адресою: АДРЕСА_1 , на праві приватної спільної часткової власності є ОСОБА_26 , а також Ѕ вказаного нерухомого майна на праві приватної спільної часткової власності належить ОСОБА_9 .

Згідно довідки виконавчого комітету Ужгородської міської ради, №747/03-17 від 19.03.2020 за вказаною адресою зареєстровані: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ; ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .

На дослідженні речових доказів сторони кримінального провадження не наполягали.

У відповідності до пункту 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статті 62 Конституції України, статті 17 КПК України кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено відповідно до закону; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. В пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29.06.1990 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» роз`яснено, що обвинувальний ухил при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного є неприпустимим, коли зібрані у справі докази не підтверджують обвинувачення та всі можливості збирання додаткових доказів вичерпано, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок. У справі «Барбера, Мессегу і Хабардо» проти Іспанії» від 06.12.1998 Європейський Суд з прав людини, рішення якого застосовуються судами як джерело права на виконання статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23.02.2006, підкреслив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, повинні відповідати вимогам достатності та переконливості, а в справах «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Відповідно до ст. 368 ч. 1 п.п. 1-3 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити, чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений, чи винен обвинувачений у вчинені цього кримінального правопорушення.

При вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суд має керуватися стандартом доведення (стандартом переконання), визначеним ст. 17 ч. 2, 4 КПК України.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Згідно у п. 54 справи «Лопатін і Медведський проти України» (заяви №№ 2278/03 та 6222/03) зазначено, що при оцінці доказів Суд застосовує стандарт оцінки доказів «поза розумним сумнівом». Такі докази можуть випливати з співіснування достатньо сильних, чітких і послідовних умовиводів або схожих неспростовних припущень стосовно фактів.

Водночас, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Орган досудового розслідування кваліфікував дії ОСОБА_28 за ч.1 ст. 115 КК України, як - вбивство, тобто умисне протиправне заподіяні смерті іншій людині.

Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 115 КК України характеризується діянням у вигляді посягання на життя іншої людини, наслідками у вигляді смерті людини, причинного зв`язку між зазначеним дією і наслідками. Вбивство має місце тільки тоді, коли діяння винного було безпосередньо спрямоване на позбавлення життя іншої людини, але злочинний умисел (смерть) може настати з причин, незалежних від волі винного. Вбивство може бути вчинено лише при наявності прямого умислу на позбавлення життя потерпілого. Якщо такий умисел не встановлено, то вчинене необхідно кваліфікувати за наслідками, які настали.

Суб`єктивна сторона умисного вбивства характеризується виною у формі умислу.

Відповідно до ст. 115 КК України при відмежуванні умисного вбивства від умисного вбивства вчиненого у стані сильного душевного хвилювання слід приймати до уваги суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій. При умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а саме, коли винний усвідомлює суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті іншої людини і бажає її настання, або з непрямим умислом - коли винний, хоча і не бажає настання смерті іншої людини, але свідомо припускає її настання. Питання про умисел слід вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, а саме спосіб, знаряддя злочину, кількість, локалізація, характер поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їхні стосунки. Якщо такий факт не встановлений, умисне вбивство відсутнє, а вчинене належить кваліфікувати за наслідками, що настали, а саме на заподіяння умисного вбивства, вчиненого в стані сильного душевного хвилювання (в стані афекту), що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства, систематичного знущання або тяжкої образи з боку потерпілого.

Окрім типових елементів складу умисного вбивства, цьому злочину притаманні такі особливі компоненти об`єктивної сторони, як час та обстановка, а також специфічний характер умислу - раптовий, афектований.

Характерною рисою афектованого наміру є те, що він виникає під безперервним, дедалі зростаючим до критичної межі хвилювання тиском емоцій, й у цьому сенсі він (намір) набуває змушеного характеру. Своєрідно змінюючи свідомість і переломлюючи волю винної особи, стан афекту «спонукає» її розв`язувати проблему і конфліктну ситуацію.

З огляду на положення ст.24 КК прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання. Непрямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажала, але свідомо припускала їх настання.

Тобто підставою розмежування двох видів умислу є те, що при прямому умислі винувата особа бажає настання суспільно небезпечних наслідків, а при непрямому виявляє байдужість до таких наслідків, не бажає, але свідомо припускає настання суспільно небезпечних наслідків.

Свідомість при непрямому умислі є аналогічною свідомості в умислі прямому. І в цьому разі свідомість особи включає розуміння всіх фактичних обставин, що характеризують об`єктивні ознаки конкретного складу злочину, в тому числі характеру і значення об`єкта і предмета посягання, характеру дії і бездіяльності, а також місця, часу, способу їх вчинення та ін. Вона також містить розуміння суспільної небезпечності, шкідливості свого діяння і його наслідків.

При цьому, згідно висновку судово-психіатричного експерта, тимчасовий розлад психічної діяльності у ОСОБА_4 , в період скоєння інкримінованого їй діяння, виключається повністю. Інкриміноване їй діяння ОСОБА_4 скоїла у стані простого звичайного алкогольного сп`яніння. За своїм психічним станом ОСОБА_4 могла розуміти значення своїх дій та керувати ними, як у період часу, що відноситься до інкримінованого їй діяння, так і в теперішній час.

Згідно ч. 10 ст. 101 КПК України висновок експерта не є обов`язковим для особи або органу, яка здійснює провадження, але незгода з висновком експерта повинна бути вмотивована у відповідних постанові, ухвалі, вироку, що стороною обвинувачення не було виконано.

Відповідно до ст. 22 КПК України прокурор, слідчий і особа, яка провадить дізнання, зобов`язані вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдують обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Визначаючи форму вини, якою характеризується позбавлення життя потерпілого, судам необхідно виходити з обставин, встановлених під час кримінального провадження, зокрема: характеру дій обвинуваченого, внаслідок яких потерпілого позбавлено життя; обстановки, яка передувала вчиненню злочину, знаряддя злочину; локалізації тілесних ушкоджень; поведінки обвинуваченого стосовно потерпілого до та після вчинення злочину.

При цьому, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Відповідно до пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» від 07 лютого 2003 року №2 для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного. Якщо винний діяв з умислом на вбивство, тривалість часу, що минув з моменту заподіяння ушкоджень до настання смерті потерпілого, для кваліфікації злочину як умисного вбивства значення не має.

Частина 1 статті 115 КК України встановлює кримінальну відповідальність за вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

При цьому, як зазначено у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» умисне вбивство без кваліфікуючих ознак, передбачених ч. 2 ст. 115 КК, а також без ознак, передбачених статтями 116-118 КК, зокрема в обопільній сварці чи бійці або з помсти, ревнощів, інших мотивів, викликаних особистими стосунками винного з потерпілим, підлягає кваліфікації за ч. 1 ст. 115 КК.

Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 на момент спричинення удару потерпілій ОСОБА_7 , а саме одну проникаючу колото-різану рану підлопаткової ділянки спини зліва, внаслідок чого остання померла на місці події, кухонним ножем, усвідомлювала суспільно небезпечний характер своїх дій, в силу свого життєвого досвіду, та, як осудна особа, свідомо припускала настання суспільно небезпечних наслідків.

Судом враховано, що як вбита ОСОБА_7 , так і обвинувачена ОСОБА_4 під час події перебували у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно досліджених копій кредитних договорів від 01.03.2020 року, 15.02.2020 року, 08.02.2020 року потерпіла ОСОБА_7 неодноразово брала кредити в ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» на різні суми в розмірі 1000 грн., 1500 грн. та на невеликий термін користування такими, проживала разом з ОСОБА_4 в одному будинку, інших осіб на час події в будинку не було, що підтверджує раптово виниклі неприязні відносини між обвинуваченою та потерпілою щодо погашення кредиту, який був оформлений 01.03.2020 на ОСОБА_7 .. Доказів того, що обвинувачена прямо не бажаючи настання смерті потерпілої, однак свідомо припускаючи її настання, виходячи з вищеописаного характеру протиправних дій, діяла з непрямим умислом матеріали кримінального провадження не містять.

На підставі досліджених доказів суд вважає, що в обвинуваченої був мотив для вчинення умисного вбивства, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з матірю - ОСОБА_7 , щодо погашення кредиту, який був оформлений 01.03.2020 на ОСОБА_7 , в ході сварки з ОСОБА_7 , маючи умисел на заподіяння їй смерті, тримаючи в руках кухонний ніж та бажаючи настання смерті останньої, нанесла умисно одну проникаючу колото-різану рану підлопаткової ділянки спини зліва, внаслідок чого остання померла на місці події.

Твердження обвинуваченої ОСОБА_4 в частині не визнання вини щодо вбивства ОСОБА_7 спростовуються матеріалами справи і її вина у вчиненні злочину повністю доведена дослідженими в сукупності та належно оціненими в судовому засіданні доказами, які узгоджується між собою, відповідають судово-медичним даним, показам свідків, а тому відповідають фактичним обставинам справи.

Зазначені вище докази по справі зібрані відповідно до вимог кримінально-процесуального закону, вони є допустимими, та такими, що в їх сукупності безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченою діяння, інкримінованого їй стороною обвинувачення, відповідають показанням свідків, письмовими доказами по справі.

Обвинувачена спочатку заперечувала наявність у неї умислу на вбивство потерпілої, в подальшому вину заперечила повністю, від дачі показів відмовилась, проте в ході судового розгляду дані твердження обвинуваченої щодо відсутності умислу на вбивство потерпілої та відсутності її вини у вчиненні кримінального правопорушення в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження, та спростовуються сукупністю досліджених судом доказів.

Посилання обвинуваченої на відсутність умислу заподіяти смерть потерпілій, є такими, що суперечать іншим, зібраним у справі доказам, є способом захисту й обумовлені намаганням уникнути відповідальності та покарання за фактично вчинений нею злочин, а також спростовуються самим характером дій обвинуваченої, яка нанесла удар ножем, у підлопаткової ділянки спини зліва, з пошкодженням лівої легені та аорти, що супроводжувалося масивною кровотечею, та розвитком шоку, що і стало безпосередньою причиною смерті, а тілесні ушкодження знаходяться в зоні не доступній для нанесення собі власноручно, як ОСОБА_4 , так і ОСОБА_7 перебували в будинку тільки разом на час вказаних подій, тому на думку суду зазначені дії свідчать про наявність у ОСОБА_4 умислу саме на вбивство ОСОБА_7 , який виник в обопільній сварці щодо погашення кредиту.

Як встановлено в судовому засіданні, тілесних ушкоджень, які могли б загрожувати життю ОСОБА_4 , в останньої виявлено не було.

При цьому суд враховує, перебування ОСОБА_4 в стані середнього ступеню алкогольного сп`яніння, оскільки у неї виявлено в крові етиловий спирт в концентрації - 2,17‰ , та перебування потерпілої ОСОБА_7 в стані отруєння алкоголем, в крові виявлено етиловий спирт в концентрації - 2,84‰, а дана концентрація алкоголю в крові живих осіб відноситься до сильного стану сп`яніння.

В даному провадженні судом не встановлено підстав для необхідної оборони, невідкладної необхідності в заподіянні шкоди потерпілому при встановлених судом обставинах, за яких був нанесений удар потерпілій ножем в спину.

Ці обставини в поєднанні з іншими об`єктивними даними справи: характером взаємин між потерпілою ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , які передували злочину, між якими і раніше виникали конфлікти, що підтверджується показами свідків; віком та станом алкогольного сп`яніння як потерпілої, так і обвинуваченої; характером, локалізацією та механізмом спричинення тілесних ушкоджень; те, що на час події ОСОБА_4 мала середній стан алкогольного сп`яніння, свідчать, що ОСОБА_4 усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання, діяла з умислом на позбавлення життя потерпілої.

Згідно зі ст. 85 КПК належними також є докази, які прямо чи непрямо підтверджують достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

При цьому, чинний КПК не містить заборони щодо встановлення тих чи інших обставин на підставі сукупності непрямих (стосовно конкретного факту) доказів, які хоча й безпосередньо не вказують на відповідну обставину, але підтверджують її поза розумним сумнівом на основі логічного аналізу їх сукупності та взаємозв`язку.

Навпаки, ст. 94 КПК визначає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює не тільки кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, але й сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Як засвідчує судова практика, доказування тих чи інших обставин злочину досить часто ґрунтується не на основі одного чи кількох прямих доказів, а на аналізі саме сукупності всіх, у тому числі непрямих доказів, на підставі чого й робиться висновок про доведеність поза розумним сумнівом або недоведеність (згідно з цим стандартом доказування) факту вчинення злочину конкретною особою.

Так, у ході розгляду справи, судом встановлено наявність умислу обвинуваченої на вбивство потерпілої, за кваліфікуючими ознаками передбаченими ч.1 ст. 115 КК України, про що свідчать характер взаємовідносин між потерпілю та обвинуваченою.

Вказаний висновок ґрунтується на показах свідків, та підтверджується іншими доказами по справі.

Суд, за наявності наданих стороною обвинувачення доказів по інкримінованому їй кримінальному правопорушенню за ч. 1 ст. 115 КК України, дає суду для висновку поза розумним сумнівом, що ОСОБА_4 мала умисел на вбивство потерпілої.

В частині першій статті 337 КПК України унормовано проведення судового розгляду лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, при цьому, за змістом статті 370 КПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.

Таким чином всі досліджені докази, жодним чином не спростували обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 115 КК України.

Враховуючи викладене, суд, заслухавши учасників провадження, свідків та дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 115 КК України, які виразились у вбивстві, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, кваліфіковані вірно.

За змістом ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_4 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, обставини вчинення кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, яка вперше притягається до кримінальної відповідальності, не перебуває на диспансерному обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах, не заміжня, на утриманні нікого не має, по місцю проживання та роботи характеризується позитивно, її поведінку до і після вчинення кримінального правопорушення, а також обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 не встановлено.

Згідно ст. 67 КК України обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , є вчинення нею злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи викладене в сукупності, а також обставини справи, суд дійшов висновку про призначення покарання в межах санкції статті за цей вид кримінального правопорушення, передбаченого Особливою частиною КК України - а саме за ч. 1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі з його реальним відбуванням на строк, необхідний для можливого перевиховання обвинуваченої та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Суд не вбачає підстав для застосування ст.75 КК України та звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням чи призначення покарання з урахуванням ст.69 КК України.

На думку суду призначене судом покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння нею нових злочинів, справедливим у співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного та відповідатиме цілям покарання.

Згідно ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

У зв`язку з наведеним, суд дійшов висновку про скасування арешту на вище вказане майно.

Судові витрати по справі за проведення експертиз підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави.

Долю речових доказів слід вирішити згідно ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 394, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 7 сім років та (4) чотири місяці.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рахувати з моменту її фактичного затримання, тобто з 02.03.2020 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до дня набрання вироком суду законної сили залишити у виді тримання під вартою.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.03.2020 на майно, яке було вилучено під час огляду, що проводився 02 березня 2020 року в період з 13.40 год. по 16.20 год. в приміщенні будинку АДРЕСА_1 .

Речові докази: жіноча кофта помаранчевого кольору, коричнева куртка із слідами речовини бурого кольору схожої на кров, вирізка із простирадла білого кольору із слідами речовини бурого кольору схожого на кров, вирізка із простирадла білого кольору із слідами речовини бурого кольору схожої на кров; один предмет схожий на ніж, руків`я якого обмотане ізолентою синього кольору із слідами речовини бурого кольору схожої на кров; шість предметів схожих на ножі; один предмет схожий на ніж, руків`я якого чорного кольору; три пляшки з під горілки «За волю» та пошкоджений стакан; чотири недопалки марки «Мальборо»; шарф білого кольору із плямами речовини бурого кольору схожої на кров, змив речовини бурого кольору із табуретки, зразок слини, зрізи нігтів, змив з долоней рук, зразок крові - залишити при матеріалах кримінального провадження; мобільний телефон марки «Lephone К1» грошові кошти в розмірі 105 (сто п`ять) гривень - повернути володільцю.

Стягнути з ОСОБА_4 , в дохід держави процесуальні витрати за проведення експертиз: експертизи холодної зброї № 1/149 у розмірі 2451 гривень 75 копійок, судової молекулярно-генетичної експертизи №СЕ/109/12/2-186МГ/20 у розмірі 11762 гривень 30 копійок, судової молекулярно-генетичної експертизи №СЕ/109/12/3- 187МГ/20 у розмірі 9864 гривень 66 копійок.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня його оголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченоій, її захиснику та прокурору.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1 .