Провадження №11-кп/801/1137/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 листопада 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем ОСОБА_5

за участю

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вінниці в режимі відеоконференцзв`язку кримінальне провадження № 127/20094/22 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 20 жовтня 2022, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про зарахування строку попереднього ув`язнення до строку покарання, -

в с т а н о в и в:

Засуджений ОСОБА_8 звернувся із клопотанням до місцевого суду за місцем відбування покарання про перерахування строку попереднього ув`язнення з 10.05.2000 по 02.02.2002 відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, посилаючись на те, що в цей період він знаходився в СІЗО до моменту прибуття до державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)».

Суд відмовив в задоволенні клопотання, посилаючись на Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання», відповідно до якого зазначений в клопотанні засудженого ОСОБА_8 період перебування в СІЗО, не відносяться до строку попереднього ув`язнення по даному кримінальному провадженню в розумінні Закону України «Про попереднє ув`язнення». Крім того, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17.01.2018 ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення з 10.05.2000 до 11.01.2001 був зарахований в строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Адвокат ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 оскаржив зазначене судове рішення. В своїй апеляційній скарзі просить скасувати його і задовольнити клопотання засудженого ОСОБА_8 , оскільки ОСОБА_8 після перегляду справи Верховним Судом України 11.01.2001 року ще перебував під арештом до 02.02.2002 року.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду; пояснення адвоката, який підтримав доводи апеляційної скарги; заперечення прокурора проти її задоволення; дослідивши апеляційну скаргу та перевіривши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку про законність прийнятого судового рішення із наступних підстав.

Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII від 26 листопада 2015 року, були внесені зміни до ч.5 ст.72 КК України, згідно яких передбачено зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно положень ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення закінчується з моменту набрання вироком законної сили.

Як встановлено із матеріалів судового провадження ОСОБА_8 засуджений вироком Верховного суду Автономної Республіки Крим від 06.10.2000 за пунктами «е», «з», «і» статті 93 Кримінального кодексу України (далі КК) (в редакції 1960 року), з урахуванням положень статті 43 КК до покарання у виді довічного позбавлення волі.

Ухвалою Верховного Суду України від 11.01.2001 зазначений вирок був змінений, а саме виключено з вироку кваліфікацію дій ОСОБА_8 за пунктом «і» статті 93 КК України. В решті вирок залишено без змін. Отже, вирок Верховного суду Автономної Республіки Крим від 06.10.2000 набрав законної сили 11.01.2001.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17.01.2018 ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення з 10.05.2000 до 11.01.2001 був зарахований в строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження за період з 11.01.2001 по 02.02.2002 немає жодних даних, що ОСОБА_8 затримувався в цей період по даному кримінальному провадженню.

Крім того, не підлягає до перерахування відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, період з 11.01.2001 по 02.02.2002 під час продовження перебування в СІЗО після перегляду кримінальної справи у Верховному Суді України, оскільки ухвала Верховного Суду України була постановлена 11.01.2001,а тому, враховуючи, що попереднє ув`язнення у розумінні положень ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №838-VIII та ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили, не підлягає зарахуванню у строк попереднього ув`язнення термін від дати набрання обвинувальним вироком законної сили до дати прибуття засудженого до місця відбування покарання.

Таким чином, посилання апелянта у своїй апеляційній скарзі на перебування засудженого в умовах СІЗО після вступу вироку в законну силу, як на підставу зарахування йому додатково, більше року попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі не беруться судом до уваги, оскільки вони не узгоджуються із нормами ч.5 ст.72 КК України.

Зважаючи на викладені норми Закону, місцевий суд обґрунтовано відмовив в задоволенні клопотання засудженого, а тому немає підстав до задоволення апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 .

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИВ:

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 20 жовтня 2022, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про зарахування строку попереднього ув`язнення до строку покарання, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4