Справа № 302/1235/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про продовження запобіжного заходу

у вигляді тримання під вартою

14.02.2023 смт.Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області у складі:

Головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_6 ,,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Міжгір`я кримінальне провадження відносно: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт.Міжгір`я Хустського району Закарпатської області, який має середню освіту, одруженого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.286-1, ч.1 ст.135 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Міжгірського районного суду Закарпатської області знаходиться кримінальне провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.286-1, ч.1 ст.135 КК України.

24.01.2023 року до Міжгірського районного суду Закарпатської області надійшло клопотання захисника адвоката ОСОБА_8 про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 . В обґрунтування поданого клопотання захисник посилається на те, що обираючи ОСОБА_7 такий запобіжний захід, без визначення розміру застави, судом не було надано належної оцінки доказам, якими обґрунтовувалася органом досудового розслідування підозра. Вважає повідомлену ОСОБА_7 підозру у вчиненні інкримінованих йому злочинів, необґрунтованою, незаконною та такою, що не відповідає фактичним обставинам справи. Просить застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з правом внесення застави, розмір якої визначити в сумі 124050 гривень.

13.02.2023 року до суду надійшло клопотання прокурора ОСОБА_10 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , на шістдесят днів, без можливості внесення застави, мотивуючи подане клопотання тим, що ризики, передбачені п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, якими обґрунтовувалося застосування раніше до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на теперішній час не зникли та не зменшились. Подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою прокурор вважає виправданим та необхідним для забезпечення виконання завдань кримінального провадження. Також зазначає, що застосування відносно обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів будуть недостатньо ефективними для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_7 .

В судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 підтримав подане ним клопотання в редакції від 24.01.2023 року за наведеними у ньому підставами. Проти клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_7 у виглядді тримання під вартою, без внесення застави, заперечує, посилаючись на безпідставність заявленого клопотання та відсутність ризиків, якими обґрунтовується подане клопотання. Просить змінити ОСОБА_11 запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний з триманням обвинуваченого під вартою, а саме у вигляді застави.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав позицію захисника у повному обсязі, у задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою просить відмовити.

В судовому засіданні прокурори ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 просять клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити за наведеними у ньому підставами. Вважають, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Проти клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на заставу, просять відмовити в його задоволенні за безпідставністю.

Представник потерпілої адвокат ОСОБА_12 , яка діє в інтересах потерпілої ОСОБА_5 , підтримала у повному обсязі клопотання прокурора за наведеними у клопотанні підставами та просить задовольнити і продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, без можливості внесення застави. Проти клопотання захисника про скасування, зміну запобіжного заходу на запобіжний захід у виді застави категорично заперечує, просить в задоволенні клопотання захисника відмовити за необґрунтованістю.

Потерпіла ОСОБА_5 підтримала позицію свого представника адвоката ОСОБА_6 .

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши письмові клопотання сторони захисту та сторони обвинувачення, яким обґрунтовується доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, заслухавши позицію прокурорів, думку сторони захисту про зміну запобіжного заходу обвинуваченому на заставу, думку потерпілої, представника потерпілої, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовуються з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а відповідно до правової позиції ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою: для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Пунктом 1 статті 5 Європейської конвенції з прав людини передбачено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Пунктом 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року визначено, що продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 20.12.2022 року обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 17 лютого 2023 року.

Проте, враховуючи ті обставини, що у найближчий час спливає строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраний обвинуваченому ОСОБА_7 , суд, діючи відповідно до вимог ч.3 ст.331 КПК України, зобов`язаний вирішити питання доцільності продовження на даний час тримання обвинуваченого під вартою.

Відповідно до положень ст.ст.131,132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

У відповідності до положень ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Згідно ч.3 ст.331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Вирішуючи питання щодо доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , суд вважає, що в матеріалах кримінального провадження містяться достатні дані, які свідчать про наявність ризиків, які виправдовують тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , а також враховуючи характер та ступінь тяжкості обвинувачення інкримінованих йому кримінальних правопорушень (злочинів), суд вважає, що існують достатні підстави, відповідно до ст.331 КПК України, вважати необхідним продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

Згідно вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених п.1, п.3 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема: обвинувачений ОСОБА_7 може переховуватись від суду. Вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_7 , усвідомлюючи тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень та, перебуваючи на волі, обвинувачений буде намагатись переховуватись від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.177 КПК України обвинувачений ОСОБА_7 може незаконно впливати на потерпілу, свідків у даному кримінальному провадженні. Вказаний ризик підтверджується тим, що обвинувачений ОСОБА_7 , з метою уникнення від притягнення до кримінальної відповідальності за вчинені злочини, може незаконно впливати на свідків та потерпілу у даному кримінальному провадженні, які на теперішній час на стадії судового слідства ще судом не допитані, судовий розгляд у даному кримінальному провадженні триває, та тим самим обвинувачений ОСОБА_7 може провокуватиме у них бажання відмовитися від наданих свідчень, що викривають його у вчиненні злочинів.

За таких обставин, суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, з наступних підстав: враховуючи тяжкість вчинених злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, відсутність у обвинуваченого ОСОБА_7 стійких соціальних зв`язків: на його утриманні неповнолітніх дітей або непрацездатних осіб немає, а тому існує ризик того, що обвинувачений може у будь-який час залишити своє місце проживання і таким чином буде переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності; особи, які заслуговують на довіру та могли би поручитися за виконання обвинуваченим ОСОБА_7 обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, відсутні.

Стороною захисту в судовому засіданні не надано належних та допустимих доказів, зокрема висновків лікарів, медичної документації тощо, які б свідчили про наявність на теперішній час у обвинуваченого ОСОБА_7 таких захворювань, які б унеможливлювали тримання його під вартою.

При цьому, суд також приймає до уваги відомості про особу обвинуваченого, а також те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, один з яких є тяжким та який спричинив загибель людини (малолітньої дитини), має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому, наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, а також ту обставину, що інкриміновані ОСОБА_7 кримінальні правопорушення вчинені, нехтуючи Правилами дорожнього руху та безпекою інших осіб, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, та приймаючи до уваги наявність ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, суд приходить до висновку, що в даному випадку є неможливим застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

На думку суду, вищезазначеним ризикам неможливо запобігти, застосувавши до обвинуваченого ОСОБА_7 будь-який більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, оскільки не відпали підстави для цього. На даний час не встановлені будь-які обставини, які виключають можливість тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, та суд вважає, що для запобігання вищезазначених ризиків застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу не буде ефективним і не сприятиме своєчасному розгляду кримінального провадження.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст.177,178,183,194 КПК України, ст.ст.5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та, враховуючи матеріали кримінального провадження, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_7 під час судового розгляду даного кримінального провадження, тому суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_7 необхідно продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 14 квітня 2023 року, включно.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 331, 372, 395 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 14 квітня 2023 року, включно, без визначення розміру застави.

В задоволенні клопотання захисника - адвоката ОСОБА_8 , підтримане обвинуваченим ОСОБА_7 , про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у виді застави відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області: ОСОБА_1