У Х В А Л А

Справа № 126/76/23

Провадження № 1-кс/126/187/2023

20 березня 2023 року м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бершадь скаргу ОСОБА_3 на дії та бездіяльність старшого дізнавача сектору дізнання відділу поліції № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ :

Заявник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на дії та бездіяльність старшого дізнавача сектору дізнання ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 з тих підстав, що як стверджує 23.02.2023 він отримав постанову про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілим в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000146 від 23.12.2022, винесену старшим дізнавачем ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 .. Дана постанова дізнавачем ОСОБА_4 винесена з порушенням КПК України, що підтверджується наступним. Відомості про кримінальне правопорушення за № 0000146 внесено до ЄРДР 23.12.2022. Клопотання про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні ним було подано до відділу поліції 02.01.2023, проте дізнавач виніс постанову про відмову в задоволенні його клопотання, яку він оскаржив в Бершадському районному суді Вінницької області. 08.02.2023 він повторно звернувся з клопотанням про визнання його потерпілим в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000146 від 23.12.2022, дізнавач ОСОБА_4 повторно виніс постанову про відмову в задоволенні його клопотання про визнання потерпілим. Вважає, що постанова дізнавачем винесена необґрунтовано, без викладення змісту обставин злочину для прийняття такого рішення. Дізнавачем не взято до уваги вимоги ухвали від 06.02.2023 року у справі № 126/76/23 та на його думку, дізнавачем свідомо покривається родина ОСОБА_5 , яка здійснила пограбування родини ОСОБА_6 .. Дізнавачем не взята до уваги довідка Війтівського старостинського округу № 1584 від 21.12.2022 про коло спадкоємців ОСОБА_6 , відповідно якої саме він є спадкоємцем до майна померлої ОСОБА_6 .. Дізнавач більше двох місяців не надає йому доступу до майна, належного йому за заповітом та навіть не спромігся встановити, яке саме майно належало померлій. За вказаних обставин постанова дізнавача винесена всупереч ст.ст. 55, 110 КПК України. Просить скасувати постанову про відмову в задоволенні клопотання, винесену старшим дізнавачем ОСОБА_4 від 20.02.2023 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000146 від 23.12.2022.

Заявник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, однак надав письмову заяву про розгляд скарги без його участі, скаргу просить задоволити.

Дізнавач ОСОБА_4 , в судове засідання не з`явився.

Відповідно до положень ст. 107 КПК, у зв`язку з неявкою сторін, судове засідання проводилося без фіксації його технічними засобами.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, вважає, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.12.2022 внесено відомості у кримінальному провадженні № 0000146 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 356 КК України.

Як встановлено з матеріалів кримінального провадження, 08.02.2023 ОСОБА_3 подав повторно до ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області клопотання про залучення його в якості потерпілого.

Постановою старшого дізнавача сектору дізнання ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 від 20.02.2023 в задоволенні клопотання ОСОБА_3 в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000146 від 23.12.2022 відмовлено.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема: рішення слідчого, прокурора, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнані потерпілим.

У відповідності до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 24 КПК України гарантує потерпілому право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Це право є однією із найважливіших гарантій захисту громадянами своїх прав та свобод від їх порушення як з боку органів, що здійснюють досудове розслідування та судовий контроль у кримінальному провадженні, так і з боку інших осіб, що беруть участь у ньому. Чинний КПК України дає чіткий перелік кола рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, що можуть бути оскаржені під час провадження досудового розслідування, а також надає вичерпний перелік осіб, що мають право оскаржити те чи інше рішення, дію чи бездіяльність слідчого або прокурора. Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді. З метою забезпечення цього права слідчий зобов`язаний забезпечити можливість його реалізації, тобто роз`яснити потерпілому порядок оскарження: яким чином, у яких випадках і до кого може звернутися заявник із вимогою про усунення допущених відносно нього порушень. Найважливіше право потерпілого, що передбачене чинним КПК України це право потерпілого на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди.

Слідчі судді зобов`язані здійснювати належний контроль за дотриманням гарантій, встановлених нормативно-правовим актом, метою якого є захист осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні та створення необхідних умов для належного відправлення правосуддя.

Відповідності до п.33 рішення ЄСПЛ «Шмалько проти України та п.44 рішення ЄСПЛ «Далбан проти Румунії» визначено, що термін «потерпілий» у сенсі ст. 34 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод означає особу, яка безпосередньо постраждала від дії чи бездіяльності, яка є предметом судового розгляду. При цьому порушення Конвенції може мати місце навіть за відсутності шкоди.

Згідно ст. 55 КПК України фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, є потерпілим у кримінальному провадженні. Права та обов`язки потерпілого виникають з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення.

Частиною першою вказаної норми закону визначено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушення завдано моральної шкоди.

Фактично, шкода це об`єктивна категорія, що являє собою ті зміни, які настали в майновому, фізичному, психічному, моральному стані особи внаслідок вчинення злочину.

Під час судового розгляду потерпілий бере участь у безпосередній перевірці доказів, підтримує обвинувачення в суді у випадку відмови прокурора від підтримання державного обвинувачення, висловлює свою думку стосовно призначення покарання обвинуваченому, а також при вирішенні питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

В основі набуття фізичною чи юридичною особою статусу потерпілого у кримінальному провадженні лежить одночасна сукупність таких умов: фактичної (завдання кримінальним правопорушенням відповідної шкоди) та формальної (подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого). Перевірка, розгляд та вирішення такої заяви законом не передбачаються, тому статусу потерпілого особа набуває автоматично за наявності вказаних вище умов.

Поняття видів шкоди, що можуть бути завдані потерпілому, визначається з урахуванням положень цивільного і кримінального права. При визначенні шкоди, як підстави для визнання особи потерпілим необхідно виходити із того, що шкода має бути безпосередньо спричинена особі кримінальним правопорушенням. Також необхідно враховувати, що факт заподіяння шкоди кримінальним правопорушенням може бути остаточно встановлений лише обвинувальним вироком суду. Таким чином, на момент визнання особи потерпілим необхідно виходити із презумпції заподіяння шкоди кримінальним правопорушенням, враховуючи достатні дані про такий факт.

При цьому для визнання особи потерпілим достатньо спричинення особі якогось одного із перелічених видів шкоди, хоча кримінальне правопорушення, як правило, спричиняє кілька видів шкоди.

Набуття особою процесуального статусу потерпілого здійснюється лише на підставі вільного волевиявлення особи, яке відбувається в активній формі. Процесуальною формою такого волевиявлення може бути: подання особою заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення, яка підлягає внесенню до ЄРДР та служить передумовою для початку досудового розслідування; подання заяви про залучення її до провадження як потерпілого, яка підлягає обов`язковому прийняттю і реєстрації. Така заява має містити дані про потерпілого (фізичну чи юридичну особу), кримінальне провадження, до якого вона має бути залучена, зазначення і обґрунтування підстав для набуття статусу потерпілого, чітко висловлене клопотання про залучення її до кримінального провадження як потерпілого. Заява подається до органу чи посадової особи, яка в даний момент здійснює кримінальне провадження: під час досудового розслідування до слідчого чи прокурора, а під час судового провадження до суду. За відсутності волевиявлення на визнання особи потерпілим у кримінальному провадженні така особа не може бути визнана потерпілим. У разі необхідності вона може бути залучена до кримінального провадження як свідок.

На слідчого суддю відповідно до норм КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст.110 КПК України, мотивувальна частина постанови слідчого, прокурора, дізнавача повинна містити відомості про зміст обставин, які стали підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтованості та посилання на положення КПК.

Разом з тим, дослідивши постанову дізнавача від 20.02.2023, слідчий суддя приходить до висновку, що вона не відповідає вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України. Вказана постанова містить лише посилання на норми процесуального законодавства та посилання на те, що відсутні підстави вважати, що ОСОБА_3 завдано матеріальної, фізичної чи моральної шкоди, при цьому відсутні мотиви, на підставі яких дізнавач прийшов до такого висновку, а відповідно і належне обґрунтування цьому. Дізнавач посилається на ухвалу суду № 126/76/23 від 06.02.2023, а саме те, що в ній зазначено, що з часу смерті спадкодавця ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , не пройшов визначений ч.1 ст. 1270 ЦК України шестимісячний термін для прийняття спадщини, в зв`язку з чим не встановлено коло спадкоємців, які прийняли спадщину та вартість спадкового майна, при цьому не взята до уваги довідка Війтівського старостинського округу № 1584 від 21.12.2022, відповідно якої саме ОСОБА_3 є єдиним спадкоємцем до майна померлої.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що постанова дізнавача від 03.01.2023 не відповідає вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України, належним чином не мотивована, що позбавляє слідчого суддю можливості перевірити відповідність вказаного рішення нормам кримінально-процесуального законодавства.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що слід скасувати постанову дізнавача від 20.02.2023 про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про визнання його потерпілим.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 303, 306 - 307, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

Скаргу ОСОБА_3 на дії та бездіяльність старшого дізнавача сектору дізнання відділу поліції № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову старшого дізнавача сектору дізнання відділу поліції № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 від 20.02.2023 про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілим в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000146 від 23.12.2022 - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1