Справа № 545/4852/22
Провадження № 1-кп/545/316/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.11.2022 Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пушкарево Великобагачанського району Полтавської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей , працюючого прибиральником службових приміщень Івашківської філії Центру культури та дозвілля Полтавської міської територіальної громади,раніше не судимого ,

у вчиненні кримінальних правопорушень , передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно ч. 1 ст. 15 ЗУ « Про дорожній рух » кожний громадянин, який досяг визначеного цим Законом віку, не має медичних протипоказань та пройшов повний курс навчання за відповідними програмами, може в установленому законом порядку отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії.

За ч. 4 ст. 15 ЗУ « Про дорожній рух » особа, яка бажає отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії чи типу, зобов`язана пройти медичний огляд, підготовку або перепідготовку відповідно до типової навчальної програми, успішно скласти теоретичний і практичний іспити. Порядок підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до положень ч.8 ст.15 цього ж Закону, теоретичний і практичний іспити для отримання права на керування транспортними засобами відповідної категорії складаються в територіальних органах Міністерства внутрішніх справ України та в центральному органі виконавчої влади, що реалізує політику у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.
В свою чергу, за ч.9 ст.15 зазначеного Закону, право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України, відповідно до Конвенції про дорожній рух, діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.
Наведеним положенням кореспондують норми абз.2 ч.2 ст.16 вказаного Закону, за якими водій зобов`язаний: мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Натомість, згідно ч.10 ст.15 цього Закону, забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Всупереч даним положенням законодавства, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в травні 2016 року (більш точну дату встановити не надалось можливим), перебуваючи м. Полтава, з метою отримання можливості керування транспортними засобами, маючи умисел на виготовлення підробленого посвідчення тракториста-машиніста, усвідомлюючи суспільно безпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом надання анкетної інформації про свою особу, замовив у невстановленої слідством особи завідомо підроблене посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 . При цьому ОСОБА_4 надав вказаній невстановленій особі фотокартку з власним зображенням, необхідну для виготовлення даного документа, та повідомив свої персональні дані, а саме прізвище, ім`я, по-батькові та дату народження.
Після чого, ОСОБА_4 від невстановленої слідством особи отримав виготовлене на його замовлення підроблене посвідчення тракториста- машиніста серії НОМЕР_1 з дозволом керування транспортним засобом категорії «А1», «А2», «В1» та «ЛІ», видане, згідно його змісту, 28.07.2016 р. Державною сільгоспінспекцією у Львівській області, бланк якого не відповідає аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу, та містить фотозображення ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у пособництві в підробленні посвідчення тракториста-машиніста, яке видається установою і яке надає права, з метою його використання, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України.

Окрім того, 19.08.2022 року , близько 11 год. 10 хв., ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючи трактором колісним МТЗ-80, д/н НОМЕР_2 , що належить йому на праві приватної власності, під час перевірки у нього документів працівниками поліції на проїжджій частині вулиці Центральної в с. Івашки Полтавського району Полтавської області, пред`явив інспектору СРПП ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 бланк завідомо підробленого посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 з дозволом керування транспортним засобом категорії

«А1», «А2», «В1» та «D1», яке не відповідає аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу, таким чином використав в такий спосіб завідомо підроблений документ.
Бланк вказаного посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , виданого, згідно його змісту, 28.07.2016 р. Державною сільгоспінспекцією в Львівській області на ім`я ОСОБА_4 , не відповідає аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу, зображення реквізитних даних, захисної сітки, серії та номеру, вихідних типографських даних на якому нанесено струменевим способом друку з використанням знакодрукуючого пристрою (кольорового струменевого принтера), використавши в такий спосіб завідомо підроблений документ.
ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у використанні завідомо підробленого документу посвідчення тракториста-машиніста, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.
Під час досудового розслідування між прокурором Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю його захисника ОСОБА_5 , 10 жовтня 2022 року укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_4 зобов`язався беззастережно визнати себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, щиро розкаявся.

При укладенні даної угоди прокурором враховані такі обставини : характер і тяжкість обвинувачення, визнання обвинуваченим вини, сприяння розкриттю злочину, ступінь та характер сприяння обвинуваченого у проведенні кримінального провадження щодо нього або інших осіб, можливість зменшення навантаження на систему здійснення правосуддя у кримінальному провадженні, процесуальне спрощення розгляду справи , можливість прискорення судового розгляду, економія бюджетних коштів на витрати пов`язані з кримінальним провадженням, наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого досудового розслідування і судового провадження.

Обвинувачений ОСОБА_4 під час досудового розслідування визнав свою провину, щиро покаявся у скоєних кримінальних правопорушеннях, на обліку у лікарів психіатра або нарколога не перебуває, раніше не судимий, кримінальним правопорушенням шкоди не завдано, цивільний позов не заявлявся.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене узгоджене сторонами покарання за :

ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.,

ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно буде призначене покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

ОСОБА_4 вчинені кримінальні проступки,а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України.

Судом також встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також встановлено, що умови угоди не суперечать вимогами Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, зокрема, вимогам ст. 65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 .

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України суд, -

З А С У Д И В:

Угоду від 10 жовтня 2022 року по кримінальному провадженню про визнання винуватості укладену між прокурором Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 - затвердити.

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання :

-за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 ( п`ятсот десять ) гривень ;

-за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 ( вісімсот п`ятдесят ) гривнь.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 ( вісімсот п`ятдесят ) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього

Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена, - протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор відповідно має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1