Провадження по справі № 1-кп/752/1280/23
В И Р О К

іменем України

"02" лютого 2023 р. Голосіївський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження №0002551, дані про яке 03.04.2014 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хмельницьке, Горохівського району Волинської області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, з загальною базовою середньою освітою, у розлучені, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 162 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

встановив:

19.02.2014 об 11 год. 30 хв., ОСОБА_3 (матеріали відносно якого були виділені в окреме провадження №0002551 від 03.04.2014 з кримінального провадження №00010339 від 19.02.2014), маючи умисел на незаконне проникнення до житла із застосуванням насильства, діючи спільно із ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (які вироком Голосіївського районного суду від 10.06.2014 засуджені у проваджені №00010339 за ч.2 ст. 162 КК України), шляхом механічного впливу відчинили вхідні двері та незаконно проникли до будинку АДРЕСА_3 . Перебуваючи у будинку ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , продовжуючи спільний умисел на незаконне проникнення, долаючи опір потерпілого, нанесли удари руками та різними предметами по голові та тілу ОСОБА_8 , спричинивши йому тілесні ушкодження, які віднесені до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, суд визнає винуватим ОСОБА_3 у незаконному проникненні до житла, вчиненому із застосуванням насильства, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 162 КК України .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 надав показання за змістом яких зазначив, що пригадує, як у 2014 році, коли були події на Майдані, разом із ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вживали спиртні напої. ОСОБА_5 поскаржилася на дії свого знайомого, та вони вирішили їй допомогти та пішли за певною адресою, на яку вказала де застосувавши силу виламали вхідні двері та потрапили до будинку. Після чого нанесли чоловіку, який там проживав, декілька ударів. Хто бив та куди саме не пригадує. Свою вину у вчиненні інкримінованих йому дій за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнав в повному обсязі. Також зазначає, що попередньої домовленості вони між собою не мали. Також пояснив, що йому не було відомо, що відносно нього триває кримінальне провадження. Його наприкінці 2022 зупинили на вулиці під час перевірки документів та повідомили, що він у розшуку.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, визнано судом недоцільним. При цьому судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумніви у добровільності його позицій - відсутні, наслідки неможливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку - роз`яснені.

Суд вважає за доцільне виключити таку кваліфікуючу ознаку як погроза застосування насильства, оскільки незаконне проникнення відбувалося із застосуванням насильства, а не погрозою його застосування.

При обранні покарання ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним діяння, яке відповідно до ч.2 ст. 12 КК України на момент його вчинення відносилося до злочинів середньої тяжкості та дані про його особу, згідно яких обвинувачений під наркологічним чи психологічним наглядом відповідних лікарів за місцем проживання та реєстрації не перебуває, працює без офіційного оформлення.

Обставин, що пом`якшують та/або обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено. Лише визнання вини не може свідчити про щирість каяття.

На підставі викладено суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст. 162 КК України.

Між тим, враховуючи відсутність тяжких наслідків від вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, обставини за яких він був вчинений, зокрема спільна участь з іншими особами, тривалий строк, що сплив з дати злочину, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції його від суспільства, однак в умовах здійснення контролю за його поведінкою, тому відповідно до вимог ст. 75 КК України звільняє обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з покладенням ряду обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. На думку суду, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальний правопорушень.

Судові витрати на залучення експерта були стягнуті за вироком Голосіївського районного суду від 10.06.2014.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався. Речові докази відсутні.

Керуючись ст. 371, ч.2 ст. 373, 374, 376 КПК України, -

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.162 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (Два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки протягом іспитового строку періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом 30 днів з дня його оголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України.

Відповідно до частин 3 і 6 ст.376 КПК України роз`яснити учасникам кримінального провадження їх права на ознайомлення із журналом судового засідання і подання на нього письмових зауважень, а також отримання копії вироку, із її врученням обвинуваченому негайно після оголошення.

Суддя ОСОБА_1