Номер провадження: 11-кп/813/1790/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_2 ,

судді ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурорів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 11.07.2022 року, про повернення прокурору обвинувального акту відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого за ч.4 ст.185, ч.5 ст.185, ч.4 ст.185, ч.5 ст.185, ч.5 ст.27 ч.5 ст.191 КК України,-

установив

Зміст оскарженого судового рішення

В провадження Суворовського районного суду міста Одеси надійшли матеріали кримінального провадження та додані до нього документи за обвинуваченням ОСОБА_8 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.5 ст.185, ч.4 ст.185, ч.5 ст.185, ч.5 ст.27 ч.5 ст.191 КК України.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 11.07.2022 року вказаний обвинувальний акт був повернутий прокурору для усунення недоліків.

Суд мотивував своє рішення тим, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 , містить епізод в якому він у співучасті з ОСОБА_10 вчинили злочин передбачений ч.5 ст.191 КПК України, у випадку зазначення прізвища ОСОБА_10 , як одного із фігурантів злочину, вказане кримінальне провадження мало бути передано складу суду який розглядає справу відносно ОСОБА_10 , що чітко передбачено КПК України, та відповідає цілям і засадам кримінального провадження.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

На дану ухвалу прокурор ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що вважає ухвалу незаконною та такою, що винесена з істотним порушенням вимог кримінально процесуального закону.

В апеляційній скарзі посилається на те, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_8 відповідає вимогам, про які йдеться в ст.291 КПК України.

Також прокурор зазначає, що оскаржувана ухвала не містить в собі належного обґрунтування та підстав, які свідчили б про його невідповідність ст.291 КПК України, на підставі яких можливе повернення обвинувального акту прокурору.

Крім того, прокурор зазначає, що: ОСОБА_10 у вказаному кримінальному провадженні 06.06.2019 року повідомлено про підозру за ч. 5 ст. 191 КК України, 20.03.2020 року матеріали відносно нього виділено в окреме провадження, після чого направлено до Суворовського районного суду м. Одеси.

У кримінальному провадженні № 0002076 від 11.12.2016року, ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 4, 5 ст.185, ч.5 ст.27 ч.5 ст.191 України, ОСОБА_11 за ч.5 ст.27 ч.5 ст.191 КК України.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002076 зупинене 01.10.2020року, у зв`язку з оголошеннямпідозрюваних у розшук, а 06.10.2020року досудове розслідування відновлено,матеріали відносно ОСОБА_11 виділено в окреме провадження №0000979, та того ж дня кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 зупинене у зв`язку із хворобою підозрюваного ОСОБА_8 .

Надалі досудове розслідування у вказаних провадженнях відновлено, сторонам повідомлено про закінчення досудового розслідування, після закінчення строків, встановлених сторонам ухвалами слідчих суддів Заводського районного суду м. Миколаєва для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження обвинувальний акт відносно ОСОБА_11 22.12.2020 направлено до Суворовського районного суду м. Одеси, 30.12.2020 обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 направлено до Суворовського районного суду м. Одеси.

У зв`язку з викладеним, у сторони обвинувачення з об`єктивних причин була відсутня можливість пред`явити обвинувачення вказаним особам в рамках одного кримінального провадження та направити відносно них один обвинувальний акт.

Що стосується ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , то вони не є стороною кримінального провадження № 0002076 від 11.12.2016 року (у розумінні ст. 3 КПК України), а досудове розслідування відносно них здійснювалось в окремих провадженнях. Вказавши в обвинувальному акті прізвище ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , як співучасників вчинення злочину, орган досудового розслідування мав би виконати з ними вимоги ст.290 КПК України у кримінальному провадженні № 0002076, висунути обвинувачення, а в обвинувальному акті зазначити їх повні анкетні дані.

Таким чином, повертаючи обвинувальний акт з наведених підстав, суд вийшов за межі предмета судового розгляду, який вирішується у підготовчому судовому засіданні, та фактично вдався до дослідження обставин кримінального провадження, оцінка яких надається під час розгляду по суті, та надав рокурору вказівки щодо необхідності зміни висунутого обвинувачення.

На підставі цього, прокурора просить оскаржувану ухвалу скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Позиції учасників судового розгляду стосовно поданої апеляційної скарги

В судовому засіданні апеляційного суду:

прокурор підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити;

обвинувачений та його захисник заперечували проти апеляційної скарги та просили оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви апеляційного суду

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Частиною 2 ст.291 КПК України визначено чіткі вимоги, яким повинен відповідати обвинувальний акт у кримінальному провадженні та дає вичерпний перелік відомостей, які повинні бути зазначені в обвинувальному акті.

У відповідності до вимог ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;

8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу;

9) дату та місце його складення та затвердження.

Як вбачається з ухвали суду, підставою для повернення обвинувального акту зазначено, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 , містить епізод в якому він у співучасті з ОСОБА_10 вчинили злочин передбачений ч.5 ст.191 КПК України, у випадку зазначення прізвища ОСОБА_10 , як одного із фігурантів злочину, вказане кримінальне провадження мало бути передано складу суду який розглядає справу відносно ОСОБА_10 , що чітко передбачено КПК України, та відповідає цілям і засадам кримінального провадження.

Однак, на думку колегії суддів, такий висновок є передчасним з огляду на наступне.

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст185, ч.5 ст.185, ч.5 ст.27 ч.5 ст.191 КК України.

У обвинувальному акті, при викладенні формулювання обвинувачення, зазначено у яких саме діях ОСОБА_8 обвинувачується, а саме описано дії, які останній вчиняв на виконання спільного злочинного умислу із зазначенням часу, місця, способу та інших обставин вчинення кримінальних правопорушень наскільки вони відомі слідству.

Також обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 містить у собі посилання на вартість викраденого майна та зазначеної шкоди вчиненими кримінальними правопорушеннями.

Таким чином, на думку апеляційного суду, обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 містить у собі усі складові, необхідні для призначення цього обвинувального акту до судового розгляду.

Що стосується мотивів суду першої інстанції, пов`язаних із епізодом, щодо вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення у співучасті з ОСОБА_10 , апеляційний суд вважає такими, що не ґрунтуються на вимогах КПК України, з огляду на наступне.

Згідно із п.13 ч.1 ст.3 КПК України, обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Девеер проти Бельгії» від 27 лютого 1980 року встановлено, що «обвинуваченням визнається офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про наявність припущення про вчинення особою кримінального карного правопорушення й при цьому стосується змісту, а не формального поняття обвинувачення». Аналогічне ствердження є й у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року.

Як вбачається з обвинувального акту, у даному кримінальному провадженні №0002076 від 11.12.2016 року, обвинуваченим є ОСОБА_8 .. При цьому, послань на будь-яких інших осіб у даному обвинувальному акті є неприпустимим, оскільки у цьому кримінальному провадженні інші особи не є обвинуваченими, оскільки їх статус не визначений, а рішення про їх винуватість не постановлялось.

Таким чином апеляційний суд вважає обґрунтованими доводами прокурора про те, що особи ОСОБА_11 та ОСОБА_10 не є стороною кримінального провадження № 0002076 від 11.12.2016 року (у розумінні ст.3 КПК України), а досудове розслідування відносно них здійснювалось в окремих провадженнях.

Крім того, на даній стадії судового розгляду, суд не вправі давати будь-яку оцінку сформованому обвинуваченню, в тому числі щодо його повноти та правильності, зокрема щодо оцінки обвинувачення, кваліфікації дій обвинуваченого, а також досліджувати обставини вчинення кримінального правопорушення, оскільки такі дії проводяться під час стадії судового розгляду з дослідженням доказів, зібраних у кримінальному провадженні.

Тому, рішення про повернення обвинувального акта прокурору є передчасним і таким, що не відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства та фактичним обставинам провадження.

Керуючись ст. ст. 291, 376, 403, 419, 424, 532 КПК України, Одеський апеляційний суд, -

постановив

Апеляційну скаргу прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 11.07.2022 року, про повернення прокурору обвинувального акту відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого за ч.4 ст.185, ч.5 ст.185, ч.4 ст.185, ч.5 ст.185, ч.5 ст.27 ч.5 ст.191 КК України - скасувати та призначити новий судовий розгляд обвинувального акту у тому ж суді першої інстанції, зі стадії підготовчого судового засідання, в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 І ОСОБА_12 О ОСОБА_13