Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 641/622/22
Провадження № 1-кп/553/715/2023
В И Р О К

Іменем України

28.02.2023 рокум. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника адвоката - ОСОБА_4 ,

законного представника - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві кримінальне провадження № 0001403 відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, студента 2 курсу Міжрегіональної академії управління персоналом, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

25.08.2021 року о 05 год. 00 хв. особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, перебувала разом з ОСОБА_8 у кафе " ІНФОРМАЦІЯ_2 " за адресою: АДРЕСА_2 , де у них виник словесний конфлікт, обумовлений побутовими суперечками.

В ході вказаного конфлікту особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, нанесла численні удари ножем та бокалом по обличчю, тулубу та кінцівкам ОСОБА_8 , в результаті чого від отриманих тілесних ушкоджень остання померла на місці вчинення злочину. Так, особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження (обвинувальний акт щодо якої направлений до суду), вчинила злочин передбачений ч. 1 ст. 115 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

Після цього, 25.08.2021 року приблизно о 09 год. 00 хв. до кафе " ІНФОРМАЦІЯ_2 " за вищевказаною адресою прийшов неповнолітній ОСОБА_6 , якому особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, розповіла про те, що вбила ОСОБА_8 , та показала труп останньої зі слідами насильницької смерті. В цей час ОСОБА_6 , не являючись членом сім`ї чи близьким родичем особи, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, з метою приховання факту вчинення останнім вбивства, маючи умисел на приховання злочину, достовірно розуміючи, що приховує особливо тяжкий злочин (вбивство), переніс разом з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, тіло ОСОБА_8 в інше приміщення, поклав до пакету закривавлений одяг особи, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, ніж та скляний бокал, що були знаряддям вчинення злочину, почав змивати сліди крові з підлоги та інших предметів.

Приблизно о 15 год. 00 хв. ОСОБА_6 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на приховання особливо тяжкого злочину (вбивства), разом з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, вирішили вивезти тіло ОСОБА_8 на Основ`янське озеро у м. Харкові під видом акустичної установки, замотали тіло у ковдри та примотали до драбини скотчем. ОСОБА_6 зі свого мобільного телефону викликав вантажне таксі "20-40" для перевезення акустичної установки. По приїзду, водій вантажного таксі відмовився вести вантаж, після чого близько 20 год. 22 хв. того ж дня особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, повідомив до поліції про вбивство ОСОБА_8 . Після цього ОСОБА_6 взяв пакети з ножем та бокалом (знаряддям злочину) та закривавленими шортами особи, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження (речовим доказом), та з метою знищення знарядь злочину і слідів його вчинення від правоохоронних органів викинув до сміттєвих контейнерів за адресою: м. Харків, пров. Зерновий 5-Г та 9.

По приїзду поліції ОСОБА_6 , маючи реальну можливість повідомити правоохоронним органам про обставини події, продовжував заздалегідь не обіцяно приховувати вчинення особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, особливо тяжкого злочину до моменту її затримання в порядку ст. 208 КПК України, чим створював перешкоду у своєчасному виявленні та розкритті особливо тяжкого злочину, а також притягненні винної особи до кримінальної відповідальності.

Таким чином, ОСОБА_6 , будучи обізнаним про вчинення особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, що, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, маючи реальну можливість повідомити правоохоронні органи про вчинення зазначеного злочину, заздалегідь не обіцяно, приховував вчинення особливо тяжкого злочину до моменту виклику працівниками поліції для надання показів 26.08.2021 року, чим створив перешкоду у своєчасному його виявленні та розкритті, а також притягнення винної особи до кримінальної відповідальності.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 , що виразились у заздалегідь необіцяному приховуванні особливо тяжкого злочину, кваліфіковано за ч. 1 ст. 396 КК України.

31 січня 2022 року між прокурором Слобідської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_9 та неповнолітнім підозрюваним ОСОБА_6 за участю захисника адвоката ОСОБА_4 та законного представника ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою неповнолітній підозрюваний ОСОБА_6 повністю визнав свою винуватість у кримінальному правопорушенні, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю даного злочину і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі обвинувачення у судовому провадженні. Сторони при укладенні угоди врахували особливості розділу про види покарань, обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 , який на момент вчинення злочину був неповнолітнім, активно сприяв розкриттю злочину, повністю і беззастережно визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, відсутність тяжких наслідків кримінального правопорушення та потерпілих, та погодилися на призначення покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік, із застосуванням норм ст. 75, 104 КК України та подальшим його звільненням від відбування покарання з іспитовим строком та покладенням обов`язків відповідно до вимог ст. 76 КК України: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирішуючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , згідно класифікації кримінальних правопорушень, визначеної ст. 12 КК України, віднесено до категорії нетяжких, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_6 положення ч. 4 ст. 474 КПК України та встановлено, що він цілком розуміє їх зміст та наслідки.

Судом на виконання вимог ч. 6 ст. 474 КПК України з пояснень обвинуваченого ОСОБА_6 та наявних в розпорядженні суду матеріалів кримінального провадження встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Аналізуючи зміст угоди про визнання винуватості від 31 січня 2022 року, укладеної між прокурором Слобідської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_9 та неповнолітнім підозрюваним ОСОБА_6 за участю захисника адвоката ОСОБА_4 та законного представника ОСОБА_5 , встановлено, що її умови не суперечать вимогами Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, в тому числі, в частині кваліфікації кримінального правопорушення, відповідають інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_6 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного, заслухавши думку прокурора та захисника та законного представника, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_6 .

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-376, 395, 532 КПК України, суд -

У Х В АЛ И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 31 січня 2022 року, укладену між прокурором Слобідської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_9 та неповнолітнім підозрюваним ОСОБА_6 .

ОСОБА_7 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України, та призначити покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Полтави протягом 30 днів з дня проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Ленінського районного суду м.Полтави ОСОБА_1