СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/1146/23
ун. № 759/3388/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2023 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про накладення арешту у досудовому розслідуванні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000889 від 15.02.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 23.02.2023 року звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту у досудовому розслідуванні, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000889 від 15.02.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначила, У провадженні слідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000889, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.02.2022 ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.02.2023 о 18.15 за адресою м.Київ, вул. Берковецька, 6 д в ТРЦ «Лавіна», невстановлена особа в умовах воєнного стану, таємно викрала жіночу сумку, що належить ОСОБА_4 .

Першочерговими слідчими (розшуковими) діями та оперативно-розшуковими заходами було встановлено, що до вказаного кримінального правопорушення причетний неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,який зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 .

Тому, з даною метою, 17.02.2023 р., в період часу з 12 год. 10 хв. до 12 год. 20 хв., слідчим Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 на підставі ст. 233 КПК України, в присутності двох понятих, законного представника та захисника було проведено огляд за адресою АДРЕСА_2 , в ході якого було виявлено та в подальшому вилучено у неповнолітнього ОСОБА_5 : мобільний телефон «Redmi C 9» ІМЕІ 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 , який було придбано за грошові кошти, які належать потерпілій ОСОБА_4 та були викрадені у неї 14.02.2023 р. о 18.15 за адресою: м. Київ, вул. Берковецька, 6 д в ТРЦ «Лавіна».

З метою швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, з метою збереження речових доказів та виконання завдань арешту майна в частині пошкодження, знищення, перетворення, виникла необхідність у накладенні на нього арешту.

В судове засіданні прокурор не з`явилась, про день, час та місце розгляду клопотання повідомлялась належним чином, подала до суду клопотання яким клопотання підтримує, просить задовольнити та розгляд клопотання провести за її відсутності.

Дослідивши клопотання і додатки до нього, вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Стаття 41 Конституції України регламентує право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності , а також визначає: ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини визначає: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Обмеження права власності повинні розглядатися як вимушені заходи, які держава не обов`язково повинна застосовувати.

У випадках, коли йдеться про обмеження тих чи інших прав і свобод, Європейський суд завжди звертає увагу на низку параметрів, яким повинні відповідати застосовані державою заходи щодо конкретних прав (наявність правових підстав для обмеження прав і свобод, що передбачає можливість обмеження права виключно в порядку, встановленому чинним законодавством; обумовленість обмеження легітимною метою; пропорційність вжитих державою заходів щодо обмеження прав і свобод з огляду на легітимну мету, яку держава намагалася досягти, запровадивши відповідне обмеження).

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.

Арешт майна, у відповідності до положеньст.131КПК України, є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, що допускаються виключно уразі доведення прокурором ряду обставин: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи ,про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно із ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Визначення, мета і завдання арешту майна регламентовані ст. 170 КПК України.

Згідно із ч.2 ст.170КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: п. 1) збереження речових доказів.

У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Органом досудового розслідування провадиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000889 від 15.02.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 4 ст. 185 КК України.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що в силу ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження і потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора.

У зв`язку з наведеним, у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно, яке було вилучено в період часу з 12 години 10 хвилин до 12 години 20 хвилини 17.02.2023 слідчим Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві майором поліції ОСОБА_6 в ході проведення огляду за адресою: м. Київ, вул. Крамського, 8 А, а саме - мобільного телефону «Redmi C 9» ІМЕІ 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 , який було придбано за грошові кошти, які належать потерпілій ОСОБА_4 та були викрадені у неї 14.02.2023 о 18.15 за адресою: м.Київ, вул. Берковецька, 6 д в ТРЦ «Лавіна», слід відмовити, оскільки на даному етапі прокурором не доведено наявність достатніх правових підстав для обмеження прав і свобод особи, на майно якої пропонується накласти арешт, не встановлено наявність ризиків приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання прокурора Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про накладення арешту у досудовому розслідуванні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000889 від 15.02.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 4 ст. 185 КК України відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: ОСОБА_1