Житомирський апеляційний суд
Справа №282/617/22 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.4 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2022 року

Суддя доповідач судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду ОСОБА_2 ,
за участю секретаря: ОСОБА_3 ,
прокурора: ОСОБА_4 ,
обвинуваченого: ОСОБА_5 ,
захисника: ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі в режимі відеоконференції в порядку підготовки до апеляційного розгляду кримінального провадженні за апеляційними скаргами потерпілого ОСОБА_7 та прокурора Чуднівської окружної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Чуднівського районного суду Житомирської області від 18 жовтня 2022 року щодо обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.4 ст.185 КК України, клопотання прокурора Чуднівської окружної прокуратури ОСОБА_8 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и л а :

Житомирським апеляційним судом відкрито провадження за апеляційними скаргами потерпілого ОСОБА_7 та прокурора Чуднівської окружної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Чуднівського районного суду Житомирської області від 18 жовтня 2022 року щодо обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.4 ст.185 КК України.
Відповідно до вироку Чуднівського районного суду Житомирської області від 18 жовтня 2022 міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 , тримання під вартою змінено на особисте зобов`язання строком на два місяці та звільнено з під варти з покладенням обов`язків: не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

На електронну адресу апеляційного суду прокурор Чуднівської окружної прокуратури ОСОБА_8 надіслав клопотання, в якому просить обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Своє клопотання обґрунтовує тим, що злочин, передбачений ч.4 ст.185 КК України відноситься до тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, не працевлаштований, неодружений, раніше згідно положень ст.89 КК України не судимий, за місцем проживання характеризується негативно як особа, яка має схильність до скоєння злочинів та правопорушень, тому існує реальний ризик того, що ОСОБА_5 , перебуваючи па волі, може переховуватись від органів досудового розслідування і суду з метою уникнення покарання за вчинене кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків чи вчиняти нові кримінальні правопорушення.

Крім того, під час досудового розслідування ОСОБА_5 переховувався від органу досудового розслідування, у зв`язку з чим перебував у розшуку та затримувався на підставі ухвали слідчого судді.

З метою забезпечення виконання обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання будь-яким спробам переховуватися від органів досудового розслідування і суду чи перешкоджати кримінальному провадженою іншим чином та забезпечення можливості виконання судових рішень, вважає за необхідне обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, так як жоден з більш м`яких запобіжних заходів, передбачених главою 18 КПК України, не буде достатнім для запобігання зазначеним ризикам, які підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Прокурор ОСОБА_8 підтримав клопотання та просив його задовольнити. Крім того не заперечував проти продовження строку дії обов`язків, встановлених вироком суду у разі відмови в задоволенні клопотання про обрання тримання під вартою у якості запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 заперечили щодо задоволення клопотання прокурора.

Захисник додатково зазначив, що клопотання є необґрунтоване та безпідставне. Разом з тим не заперечував щодо вирішення питання про продовження строку дії обов`язків покладених на обвинуваченого вироком суду першої інстанції.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.401 КПК України суддя-доповідач протягом десяти днів після відкриття апеляційного провадження за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції вирішує інші клопотання, в тому числі щодо обрання, зміни або скасування запобіжного заходу.

Враховуючи, що по даному кримінальному провадженню тривають підготовчі дії, розгляд клопотання прокурора Чуднівської окружної прокуратури ОСОБА_8 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 розглядається суддею-доповідачем одноособово.

Заслухавши доводи прокурора в підтримку клопотання про обрання запобіжного заходу, пояснення обвинуваченого та його захисника, які заперечили щодо задоволення клопотання прокурора, апеляційний суд, вирішуючи клопотання прокурора, приходить до наступних висновків.

Частиною 2 статті 29 Конституції України регламентовано, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно із ч.ч.1, 2 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд, за клопотанням сторони обвинувачення або захисту, має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого; вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст.176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Згідно із ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч.1ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду.

Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

При судовому розгляді клопотання суддя-доповідач перевірив відповідність змісту клопотання вимогам закону та з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні прокурора підстав для застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, суддя апеляційного суду виходить з того, що матеріали клопотання містять дані щодо наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, однак не містять переконливого обґрунтування, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Саме лише посилання у клопотанні прокурора на те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, а також ймовірне в майбутньому покарання у виді позбавлення волі не свідчить про безумовне недотримання ним процесуальних обов`язків, які на нього можуть бути покладені при обранні іншого, більш м`якого, запобіжного заходу.

Аналогічні твердження неодноразово знаходили своє відображення і у ряді рішень Європейського суду з прав людини.

Встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 самостійно з`явився в Житомирський апеляційний суд для участі в судовому засіданні апеляційного суду для вирішення питання щодо обрання йому запобіжного заходу, при цьому зазначив, що не має наміру уникати судових засідань, вчиняти інші кримінальні правопорушення, будь-яким чином впливати на хід розгляду справи відносно нього, як і впливати на учасників даного кримінального провадження.

Наведені вище пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника під час розгляду клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу прокурором спростовані не були і будь-яких даних про вірогідність вчинення ОСОБА_5 протилежного в матеріалах справи немає.

Той факт, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення сам по собі не є вирішальною обставиною для обрання йому найсуворішого запобіжного заходу.

Крім того, запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 в даному кримінальному провадженні змінений під час ухвалення оскаржуваного вироку суду.
На думку суду, враховуючи при цьому поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 , наведені вище обставини, запобіжний захід саме у виді особистого зобов`язання зможе належним чином забезпечити необхідні процесуальні обов`язки обвинуваченого.

Так, відповідно до ч.1 ст.179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Разом з тим відповідно до ч.7 ст.194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Враховуючи, що строк дії обов`язків покладених на обвинуваченого ОСОБА_5 оскаржуваним вироком закінчується, думку учасників провадження, які не заперечили щодо продовження строку дії обов`язків під час розгляду клопотання прокурора про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, апеляційний суд вважає за необхідне продовжити строк дії обов`язків покладених на обвинуваченого ОСОБА_5 вироком Чуднівського районного суду Житомирської області від 18.10.2022 року, а тому клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.401 КПК України,

п о с т а н о в и л а:
Клопотання прокурора Чуднівської окружної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити частково.

Продовжити строк дії обов`язків, покладених судом першої інстанції вироком Чуднівського районного суду Житомирської області від 18.10.2022 року на обвинуваченого ОСОБА_5 , на два місяці, тобто до 05.02.2023 року включно.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя: