У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2023 р. м. Кобеляки

Слідчий суддя Кобеляцького районного суду Полтавської області ОСОБА_1 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_2 ,

представника власника майна - адвоката ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кобеляки клопотання прокурора Кобеляцького відділу Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000053 від 23.03.2023 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України,

Встановив:

29 березня 2023 року прокурор Кобеляцького відділу Решетилівської окружної прокуратури ОСОБА_5 звернулася до суду з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні №0000053 від 23.03.2023 за ознаками ч.1 ст. 249 КК України, в якому зазначає що 23.03.2023 до чергової частини відділення поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, надійшло повідомлення від інспектора з охорони довкілля Державної екологічоної інспекції центрального округу ОСОБА_6 про те, що ним під час патрулювання акваторії Кам`янського водосховища, в межах РЛП «Нижньоворсклянський», неподалік с. Орлик, Полтавського району, Полтавської області, було виявлено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 , які працюють на посадах рибалок ФОП « ОСОБА_9 » та які незаконно займалися рибним добувним промислом в акваторії Кам`янського водосховища, в межах РЛП «Нижньоворсклянський».

За цим фактом 23.03.2023 розпочато кримінальне провадження, яке внесене ЄРДР за №0000053 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

Дізнавачем сектору дізнання відділення поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітаном поліції ОСОБА_10 23.03.2023 проведено огляд місця події. За результатами огляду встановлено, що на березі Кам`янського водосховища, неподалік с. Орлик Полтавського району Полтавської області знаходиться дерев`яний риболовний баркас з бортовим номером «ЯПО 0292», з двома веслами, до якого прикріплено двигун марки «YAMAHA F15CMH 6AGK S 1030723», чорного кольору, до якого в свою чергу під`єднано гумовий шланг та пластикову ємність з рідиною (пальним).

Всередині вказаного риболовного баркасу виявлено 39 риболовних сіток: ПО 00050933, ПО 00047716, ПО 00051004, ПО 00042538 (їх параметри: довжина 70 м., висота 1,6 м., вічко сіткового полотна 38х38 мм.), ПО 00042526, ПО 00035798, ПО 00047731, ПО 00042536 (їх параметри: довжина 70 м., висота 1,6 м., вічко сіткового полотна 40х40 мм.), ПО 00071499, ПО 00071523 (їх параметри: довжина 50 м., висота 2,1 м., вічко сіткового полотна 50х50 мм.), ПО 00071485, ПО 00071505 (їх параметри: довжина 50 м., висота 1,5 м., вічко сіткового полотна 50х50 мм.), ПО 00071519, ПО 00071482 (їх параметри: довжина 50 м., висота 2,1 м., вічко сіткового полотна 50х50 мм.), ПО 00071511, ПО 00071484, ПО 00071516, ПО 00071506 (їх параметри: довжина 70 м., висота 1,5 м., вічко сіткового полотна 50х50 мм.), ПО 00071515, ПО 00071529 (їх параметри: довжина 50 м., висота 1,5 м., вічко сіткового полотна 50х50 мм.), ПО 00071498 (її параметри: довжина 70 м., висота 1,9 м., вічко сіткового полотна 50х50 мм.), ПО 00071489, ПО 00071483 (їх параметри: довжина 70 м., висота 1,6 м., вічко сіткового полотна 50х50 мм.), ПО 00071530, ПО 00071521, ПО 00071510, ПО 00071487 (їх параметри: довжина 70 м., висота 1,5 м., вічко сіткового полотна 50х50 мм.), ПО 00071504, ПО 00071500, ПО 00071501, ПО 00071528 (їх параметри: довжина 70 м., висота 2,6 м., вічко сіткового полотна 75х75 мм.), ПО 00071488, ПО 00071494, ПО 00071525, ПО 00071512 (їх параметри: довжина 70 м., висота 2,9 м., вічко сіткового полотна 80х80 мм.), ПО 00063012, ПО 00071524, дві сітки без бирок (їх параметри: довжина 70 м., висота 1,5 м., вічко сіткового полотна 38х38 мм.). У вказаних риболовних жиляних сітках знаходилася свіжовиловлена риба, а саме: лин 15 шт., судак 7 шт., сазан 2 шт., щука 9 шт., лящ 58 шт., окунь 49 шт., раки 102 шт., краснопірка 49 шт., плітка 372 шт., карась 245 шт., плоскирка 124 шт., загальною вагою риби 341,4 кг. та раків 5,8 кг.

Також в баркасі виявлено Журнал обліку вилучених водних біоресурсів № 5 та додаток до Журналу обліку вилучених водних біоресурсів.

Вищевказані речі в ході проведення огляду місця події було вилучено.

23.03.2023 дізнавачем сектору дізнання відділення поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітаном поліції ОСОБА_10 винесено постанову про визнання вказаних предметів речовими доказами у вищевказаному кримінальному провадженні та визначено місця їх зберігання:

- дерев`яний риболовний баркас з бортовим номером «ЯПО 0292», з двома веслами, визнано речовим доказом та поміщено на зберігання на території відділення поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області (м. Кобеляки, вул. Шевченка, 17).

- двигун марки «YAMAHA F15CMH 6AGK S 1030723», чорного кольору, визнано речовим доказом та передано на зберігання до камери схову відділення поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області (м. Кобеляки, вул. Шевченка, 17).

- бак з речовиною (пальним) та гумовим шлангом, визнаний речовим доказом та передано на зберігання до камери схову відділення поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області (м. Кобеляки, вул. Шевченка, 17).

- зазначені вище 39 риболовних жиляних сіток визнано речовим доказом у матеріалах вказаного кримінального провадження та передані на зберігання до камери схову відділення поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області (м. Кобеляки, вул. Шевченка, 17).

- Журнал обліку вилучених водних біоресурсів № 5 та додаток до Журналу обліку вилучених водних біоресурсів № 5, визнано речовим доказом та залишено на зберіганні при матеріалах кримінального провадження.

- вищезгадані свіжовиловлена риба загальною вагою риби 341,4 кг та раки загальною вагою 5,8 кг, визнані речовим доказом та, як такі, що піддаються швидкому псуванню, відповідно до розписки передані головному спеціалісту-держаному інспектору з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції центрального округу ОСОБА_11 .

На думку прокурора, згадане вище майно відповідає критеріям, зазначеним у п.4 ч.2 ст. 167, ст.ст. 98, 170 КПК України, є важливими речовими доказами та предметом кримінального проступку, а їх повернення власнику може негативно вплинути на їх збереження. Зокрема, усвідомлюючи протиправність своїх дій та можливість понести покарання, у тому числі із застосуванням спеціальної конфіскації, особи, у яких вилучено майно, без накладення на нього арешту, матимуть змогу відчужити чи приховати його. Крім того, за твердженнями ініціатора клопотання, при залишенні вказаного майна у осіб, у яких воно вилучено, чи то власника, при умові використання за призначенням, таке майно як жиляні сітки можуть бути втрачені внаслідок дії факторів зовнішнього середовища, що у свою чергу призведе до втрати знаряддя вчинення кримінального правопорушення та безповоротної втрати вагомого речового доказу у цьому кримінальному провадженні. Також, на думку прокурора, повернення живих водних біоресурсів, які стали предметом злочинного посягання, особам, у яких вони вилучені, буде суперечити загальним засадами кримінального законодавства.

З огляду на викладене, з метою забезпечення кримінального провадження, збереження речових доказів та проведення ряду судових експертиз у кримінальному провадженні, спеціальної конфіскації, прокурор прохає накласти арешт на вилучене під час огляду місця події майно, залишивши його на зберіганні у визначених постановою про визнання речовими доказами місцях.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_2 подане клопотання підтримав з наведених у ньому підстав. Додатково посилався на неодноразове ігнорування ФОП " ОСОБА_9 " положення про РЛП "Нижньоворсклянський", необхідність збереження вказаних речових доказів та наявність підстав вважати завдану шкоду істотною, на підтвердження чого додатково надав копії протоколів про адміністративне правопорушення, в яких містяться відомості про заподіяння державі шкоди на суму 4 641 649 грн 74 коп.

Власник майна ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання прокурора без його участі, прохав відмовити у задоволенні клопотання в повному обсязі, зазаначаючи, що він займається підприємницькою діяльністю законно, а вилучення майна унеможливить подальше здійснення його діяльності, що є основним джерелом доходу родини.

Представник власника майна ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні прохала у задоволенні клопотання відмовити у повному обсязі. Посилалася на пропущення прокурором строку подання клопотання та неналежну його реєстрацію в ІС "СЕД", недоведення факту події кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України, безпідставність вилучення вказаного вище майна, суперечливість долучених до клопотання доказів та ту обставину, що вилучення майна перешкоджає ФОП " ОСОБА_9 " у здійсненні законної господарської діяльності.

Перевіривши доводи клопотання та долучені до нього докази, заслухавши учасників кримінального провадження, які з`явилися, та дослідивши письмові пояснення власника майна, слідчий суддя робить такі висновки.

Твердження прокурора, які були висловлені у судовому засіданні, про систематичне ігнорування ФОП " ОСОБА_9 " положення про РЛП "Нижньоворсклянський" слідчий суддя не приймає до уваги як безпідставні.

Відповідно до ч.3 ст. 115 КПК України при обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку.

Відповідно до ч.6 ст. 115 КПК України якщо відповідну дію належить вчинити в суді або в органах досудового розслідування, то строк закінчується у встановлений час закінчення робочого дня в цих установах.

Відповідно до ст. 116 КПК України процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти, а для осіб, які тримаються під вартою або перебувають у лікувально-профілактичному закладі охорони здоров`я чи закладі з надання психіатричної допомоги, спеціальній навчально-виховній установі, - якщо скаргу або інший документ подано службовій особі відповідної установи до закінчення строку.

Відповідно до реч.1 ч.5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Вказана норма закону не містить вимоги про вчинення вказаної дії (подання клопотання) саме в суді. Процесуальні документи можуть подаватися до суду як безпосередньо, так і шляхом направлення їх засобами поштового зв`язку чи через систему ЄСІТС. Тому положення ч.6 ст. 115 КПК України у цьому випадку застосуванню не підлягають. Тобто, в цьому випадку мають застосовуватися загальні принципи обрахунку процесуального строку.

Клопотання прокурора прийняте відділенням поштового зв`язку о 16 год. 10 хв. 24 березня 2023 року, що підтверджено прокурором та доводилося представником власника майна. Тобто, воно подане наступного робочого дня після вилучення майна, а тому слід зробити висновок, що відповідно до положень ч.3 ст. 115 та ст. 116 КПК України клопотання є таким, що подане у строк, визначений ч. 5 ст. 171 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що вказана норма закону не вимагає зазначення мети арешту майна саме у прохальній частині клопотання, у клопотанні, що розглядається, у мотивувальній частині зазначена мета арешту майна щодо кожного із вказаних у ньому об`єктів у сукупності, а тому твердження представника власника майна про те, що щодо вказаних у пунктах 3 та 6 прохальної частини клопотання риболовного баркасу та свіжовиловлених риби та раків не зазначено мету арешту є безпідставними.

Прокурором у клопотанні зазначено відомості про підстави й мету арешту майна, обґрунтування необхідності такого заходу забезпечення майна, перелік і види майна, які прокурор вважає за необхідне арештувати, посилання на факти і докази, що свідчать про володіння, користування конкретно зазначеними у клопотанні особами цим майном, а до клопотання додані копії документів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Таким чином, вказані вимоги ст. 171 КПК України прокурором дотримано.

Відповідно до пунктів 5.1.1 - 5.1.2 Тимчасової інструкції з діловодства в органах прокуратури України в редакції, чинній на час розгляду цього клопотання, реєстрація документів усіх видів полягає у створенні запису облікових даних про документ та оформлення реєстраційно-моніторингової картки в ІС "СЕД" із зазначенням обов`язкових реквізитів, за допомогою яких фіксується факт створення, відправлення або одержання, документа шляхом проставлення на ньому штампа (штрих-коду), реєстраційного номера з подальшим внесенням до реєстраційно-моніторингової картки необхідних відомостей.

Вхідні, внутрішні, вихідні, інші документи незалежно від форми їх створення, реєструються в ІС "СЕД".

Супровідний лист за підписом прокурора ОСОБА_5 про направлення до суду клопотання про арешт майна по матеріалах кримінального провадження № 0000053 від 23.03.2023 за ч.1 ст. 249 КК України, додатком до якого є клопотання про арешт майна на 47 аркушах, зареєстровано в ІС "СЕД" 24.03.2023 за № 56/2-1855ВИХ-23 із проставленням відповідного штрих-коду.

Вимоги до клопотання про арешт майна визначені статтями 170, 171 КПК України, та не передбачають обов`язкову реєстрацію клопотання в ІС "СЕД" як вимогу до оформлення клопотання.

Таким чином твердження представника власника майна про те, що вказане клопотання прокурора, в порушення норм чинного законодавства, не зареєстроване в системі ІС "СЕД", не заслуговує на увагу, оскільки Інформаційна система "Система електронного документообігу органів прокуратури України" (ІС "СЕД") забезпечує виключно функціонування електронного документообігу в органах прокуратури України. Клопотання було заявлене під час досудового розслідування конкретного кримінального провадження належною особою (прокурором) відповідно до норм чинного кримінального процесуального закону, тому факт реєстрації вказаного клопотання прокурора в системі ІС СЕД чи його відсутність не є обставиною, яка б унеможливлювала розгляд цього клопотання слідчим суддею, а також не є підставою, яка була б визначена законом для повернення клопотання чи безумовної відмови у його задоволенні.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 ст. 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 5, ч. 7 ст. 237 КПК України, при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Як зазначено в ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно з ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

З матеріалів клопотання встановлено, що 23 березня 2023 року до ЄРДР внесено відомостіза №0000053 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, за фактом того, що 23.03.2023 працівниками Державної екологічної інспекції центрального округу під час здійснення патрулювання акваторії Кам`янського водосховища, в межаї Регіонального ландшафтного парку "Нижньоворсклянський", неподалік с. Орлик Полтавського району Полтавської області, виявлено факт незаконного рибного допувного промислу.

23 березня 2023 року проведено огляд місця події - берега Кам`янського водосховища неподалік с. Орлик Полтавського району Полтавської області, у ході якого виявлено та вилучено вказане вище майно.

23 березня 2023 року наведене вище майно дізнавачем визнано речовими доказами, про що прийнято відповідну постанову.

Таким чином, вилучене майно набуло статусу тимчасово вилученого майна та визнане речовими доказами у цьому кримінальному провадженні.

Та обставина, що на момент прибуття слідчо-оперативної групи виявлені в межах РЛП "Нижньоворсклянський" рибалки, риболовецький човен та решта майна перебували на березі Кам`янського водосховища (на території мисливсько-рибальської бази "Філін"), а не безпосередньо на водоймі, логічно обґрунтована наявними письмовими поясненнями працівників ДЕІЦО ОСОБА_12 та ОСОБА_6 та не свідчить про незаконність проведення огляду місця події і вилучення виявленого майна.

Частиною 1 ст. 249 КК України передбачено відповідальність за незаконне зайняття рибним, звіриним або іншим водним добувним промислом, якщо воно заподіяло істотну шкоду.

Згідно з приписами п.1 Правил промислового рибальства в рибогосподарських водних об`єктах України, завтреджених Наказом Державного комітету рибного господарства України №33, ці Правила визначають порядок здійснення та регулювання промислового рибальства (крім любительського та спортивного рибальства в рибогосподарських водних об`єктах загального користування), який є обов`язковим для підприємств, установ, організацій (незалежно від форм власності), громадян України та осіб без громадянства (надалі - користувачі), які здійснюють промислове рибальство, а також для уповноважених органів, які забезпечують охорону, відтворення та збереження середовища існування водних живих ресурсів у рибогосподарських водних об`єктах України.

Пунктами ж 6.1.7., 6.1.8. зазначених Правил передбачено, що при здійсненні промислу водних живих ресурсів користувачі зобов`язані: маркувати мітками встановленого зразка ставні знаряддя лову з метою визначення їхньої належності; використовувати на промислі тільки відповідно пристосовані для здійснення рибальства і в установленому порядку зареєстровані плавзасоби, що мають на борту реєстраційний номер.

Зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям, зазначеним у п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК, має значення речових доказів у кримінальному провадженні та підлягатиме дослідженню, а незастосування арешту може призвести до його втрати чи пошкодження.

На цій стадії розслідування слідчий суддя зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в межах цього кримінального провадження заходів його забезпечення, та не має права вирішувати ті питання, які вирішує суд під час розгляду по суті, а саме питання, пов`язані з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення.

При цьому слідчий суддя вважає за необхідне звернути увагу на те, що всупереч зазначеним вище Правилам, у працівників ФОП " ОСОБА_9 " було вилучено знаряддя лову, які не були марковані мітками встановленого зразка. Водночас, із наданих слідчому судді протоколів про адміністративне правопорушення, проти долучення яких до матеріалів клопотання представник власника майна не заперечувала, вбачається попередній розрахунок суми завданої шкоди понад 4 мільйони гривень.

З огляду на викладене, долучений до матеріалів провадження витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також згадувані представником власника, однак не надані слідчому судді документи дозвільного характеру, не спростовують на цій стадії досудового розслідування відповідність названих вище матеріальних об`єктів критеріям, установленим для речових доказів, оскільки заняття рибним промислом передбачає не тільки наявність дозвільної документації, але й дотримання встановлених у ній і нормативних актах приписів, перевірка чого має відбуватися у межах цього кримінального провадження.

Арешт майна з підстави, передбаченої п.1 ч.2 ст.170 КПК України, являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту поряд із забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна, й на відміну від останніх підстав не вимагає обов`язкового оголошення підозри в кримінальному провадженні, не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна та дозволяє накладення арешту на майно будь-якої особи, у зв`язку з чим твердження представника власника майна про неможливість накладення арешту у зв`язку зі здійсненням ФОП " ОСОБА_9 " законної господарської діяльності за допомогою цього майна є неспроможними.

Водночас, слідчий суддя зауважує, що значення має також те, що речові докази є незамінними, оскільки створюються самою подією й обстановкою вчиненого кримінального правопорушення, а тому їх втрата або суттєве пошкодження призводить до неможливості відтворення речового доказу, адже неможливим є повернення в минуле, коли він формувався. Прокурором у клопотанні дійсно не наведено обставин, які б давали підстави вважати об`єктивно ймовірним відчуження майна, визнаного речовими доказами у цьому кримінальному провадженні. Разом з тим слідчий суддя погоджується, що навіть використання за призначенням вилученого майна може призвести до його зміни чи втрати, оскільки під дією водного середовища риболовні сітки (на прикладі яких прокурор обґрунтовує таку ймовірність), човен з веслами і двигуном можуть бути пошкоджені або знищені (зокрема - затоплені тощо), до журналу обліку з додатками об`єктивно будуть внесені відомості, які наразі у них відсутні, а бак з рідиною (паливом) цілком логічно перетвориться на бак без рідини (палива), що зробить їх щонайменше неідентичними вилученому та визнаному речовим доказом майну.

Ураховуючи викладене вище, вид речових доказів у зв`язку із обставинами кримінального провадження та наявністю визначених абз.2 ч.1 ст.170 КПК України ризиків пошкодження чи знищення вилучених жиляних сіток з бирками та без них, риболовецького судна з веслами, двигуна та баку з паливом, журналу з додатком, виловлених біоресурсів, які мають бути збережені без зміни попереднього стану, то їх зберігання на цій стадії не у визначений спосіб не гарантуватиме в повній мірі збереження доказових властивостей і достовірність даних, що вони містять. Ненакладення таким чином арешту на вказане вище майно може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню в частині необхідності проведення з ними ряду слідчих, процесуальних дій і експертних досліджень для виконання органом досудового розслідування завдань, передбачених ст.2 КПК України.

Застосований слідчим суддею захід забезпечення кримінального провадження має бути виправданим і необхідним, та, при цьому, має характер тимчасових обмежень. Даних щодо негативних наслідків від накладення арешту на зазначене вище майно чи здійснення його неналежного зберігання органом дізнання при перевірці матеріалів провадження не встановлено, а твердження власника майна і його представника про істотні перешкоди у здійсненні господарської діяльності у разі вилучення цього майна є необґрунтованими, оскільки вказаними особами не доведено, що вилучене у цьому кримінальному провадженні майно є єдиним чи основним засобом ведення такої господарської діяльності ФОП " ОСОБА_9 ", а накладення арешту саме на це майно призведе до припинення чи істотного ускладення такої діяльності.

Водночас слідчий суддя зауважує, що ані власником майна у поданій заяві, ані його представником не ставилося питання про передання речових доказів власнику на відповідальне зберігання та жодним чином не обґрунтовувалася можливість збереження речових доказів у придатному для цілей кримінального провадження стані у разі їх повернення власнику чи особам, у яких це майно було вилучено, а тому у слідчого судді відсутні підстави вважати, що передання речових доказів на відповідальне зберігання ФОП " ОСОБА_9 " може запобігти вказаним у клопотанні прокурора ризикам знищення чи пошкодження речових доказів.

Відповідно до частин 2, 3 ст. 100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Документ повинен зберігатися протягом усього часу кримінального провадження. За клопотанням володільця документа слідчий, прокурор, суд можуть видати копії цього документа, за необхідності - його оригінал, долучивши замість них до кримінального провадження завірені копії.

Разом з тим, положенням Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19 листопада 2012 року унормовано необхідність забезпечення схоронності тимчасово вилученого майна органом, у якому воно знаходиться. Водночас, вказаним порядком визначено, що речові докази крім тих, що повернуті власнику або передані йому на відповідальне зберігання, реалізовані, знищені, технологічно перероблені, зберігаються до передачі їх суду в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, підрозділ дізнання, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку.

Пунктом 26 цього Порядку визначено, що зберігання речових доказів у вигляді об`єктів біологічного походження, які потребують спеціальних умов зберігання, забезпечується державною спеціалізованою установою, що здійснює судово-експертну діяльність, за узгодженням з її керівництвом.

Матеріали клопотання не містять відомостей, які б свідчили про те, що головний спеціаліст - державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища ДЕІЦО ОСОБА_11 є належним суб`єктом зберігання речових доказів, а тому, враховуючи ненадання слідчому судді відомостей про державну спеціалізовану установу, яка б здійснювала відповідну судово-експертну діяльність, в частині клопотання щодо передання речового доказу у виді свіжовиловленої риби та раків йому на зберігання слід відмовити та визначити місцем зберігання вказаних речових доказів орган досудового розслідування.

Таким чином, обставини, викладені у клопотанні, дають слідчому судді підстави для висновку, що клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України та містить правові (законні) підстави, а застосування такого виду запобіжного заходу у цьому кримінальному провадженні з метою забезпечення мети і завдань кримінального провадження є розумним та співрозмірним з обмеженням права власності та наслідками його застосування для власника та третіх осіб. З огляду на викладене та враховуючи наведені вище міркування клопотання прокурора слід задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 98, 100, 159-168, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,

Постановив:

Клопотання прокурора Кобеляцького відділу Решетилівської окружної прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт шляхом тимчасового, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування на 39 риболовних сіток, з яких:

- 4 сітки довжиною 70 м, висотою 1,6 м, вічко сіткового полотна 38х38 мм, з бирками ПО 00050933, ПО 00047716, ПО 00051004, ПО 00042538;

- 4 сітки довжиною 70 м, висотою 1,6 м, вічко сіткового полотна 40х40 мм, з бирками ПО 00042526, ПО 00035798, ПО 00047731, ПО 00042536;

- 2 сітки довжиною 50 м, висотою 2,1 м, вічко сіткового полотна 50х50 мм, з бирками ПО 00071499, ПО 00071523;

- 2 сітки довжиною 50 м, висотою 1,5 м, вічко сіткового полотна 50х50 мм, з бирками ПО 00071485, ПО 00071505;

- 2 сітки довжиною 50 м, висотою 2,1 м, вічко сіткового полотна 50х50 мм, з бирками ПО 00071519, ПО 00071482;

- 4 сітки довжиною 70 м, висотою 1,5 м, вічко сіткового полотна 50х50 мм, з бирками ПО 00071511, ПО 00071484, ПО 00071516, ПО 00071506;

- 2 сітки довжиною 50 м, висотою 1,5 м, вічко сіткового полотна 50х50 мм, з бирками ПО 00071515, ПО 00071529;

- 1 сітку довжиною 70 м, висотою 1,9 м, вічко сіткового полотна 50х50 мм, з биркою ПО 00071498;

- 2 сітки довжиною 70 м, висотою 1,6 м, вічко сіткового полотна 50х50 мм, з бирками ПО 00071489, ПО 00071483;

- 4 сітки довжиною 70 м, висотою 1,5 м, вічко сіткового полотна 50х50 мм, з бирками ПО 00071530, ПО 00071521, ПО 00071510, ПО 00071487;

- 4 сітки довжиною 70 м, висотою 2,6 м, вічко сіткового полотна 75х75 мм, з бирками ПО 00071504, ПО 00071500, ПО 00071501, ПО 00071528;

- 4 сітки довжиною 70 м, висотою 2,9 м, вічко сіткового полотна 80х80 мм, з бирками ПО 00071488, ПО 00071494, ПО 00071525, ПО 00071512;

- 2 сітки довжиною 70 м, висотою 1,5 м, вічко сіткового полотна 38х38 мм, з бирками ПО 00063012, ПО 00071524;

- 2 сітки довжиною 70 м, висотою 1,5 м, вічко сіткового полотна 38х38 мм, без бирок,

та передати їх на зберіганні в камері схову речових доказів відділення поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, за адресою м. Кобеляки, вул. Шевченка, 17, Полтавський район, Полтавська область.

Накласти арешт шляхом тимчасового, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування на:

- двигун марки «YAMAHA F15CMH 6AGK S 1030723», чорного кольору;

- бак з речовиною (пальним) та гумовим шлангом;

та передати їх на зберіганні в камері схову речових доказів відділення поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, за адресою м. Кобеляки, вул. Шевченка, 17, Полтавський район, Полтавська область.

Накласти арешт шляхом тимчасового, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування на:

- дерев`яний риболовний баркас з бортовим номером «ЯПО 0292», з двома веслами;

та передати його на зберігання на території відділення поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, за адресою м. Кобеляки, вул. Шевченка, 17, Полтавський район, Полтавська область.

Накласти арешт шляхом тимчасового, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування на:

- Журнал обліку вилучених водних біоресурсів № 5;

- додаток до Журналу обліку вилучених водних біоресурсів № 5

та залишити на зберіганні при матеріалах кримінального провадження №0000053.

Роз`яснити, що відповідно до ч.3 ст. 100 КПК України документ повинен зберігатися протягом усього часу кримінального провадження. За клопотанням володільця документа слідчий, прокурор, суд можуть видати копії цього документа, за необхідності - його оригінал, долучивши замість них до кримінального провадження завірені копії.

Накласти арешт шляхом тимчасового, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування, на свіжовиловлену рибу у кількості 930 шт. загальною вагою 341,4 кг, а саме: лин 15 шт.; судак 7 шт.; сазан 2 шт.; щука 9 шт.; лящ 58 шт.; окунь 49 шт.; краснопірка 49 шт.; плітка 372 шт.; карась 245 шт.; плоскирка 124 шт.; та свіжовиловлені раки у кількості 102 шт. загальною вагою 5,8 кг, та передати їх на зберігання в камері схову речових доказів відділення поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, за адресою м. Кобеляки, вул. Шевченка, 17, Полтавський район, Полтавська область.

Виконання ухвали доручити прокурору Кобеляцького відділу Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_5 .

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду.

Слідчий суддя