Справа № 243/138/23
Провадження № 1-кс/243/71/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 року слідчий суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника, адвоката ОСОБА_5 , розглянувши в судовому засіданні, яке проводилось в режимі відеоконференції, клопотання слідчого СВ ВП № 4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України, органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, та координації діяльності правоохоронних органів Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000050 від 14.01.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Костопіль Рівненської області, громадянина України, маючого вищу освіту, одруженого, раніше не судимого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, який проходить військову службу на посаді водія-електрика молодшого спеціаліста служби охорони державної таємниці військової частини НОМЕР_1 , який має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-

ВСТАНОВИВ:

16.01.2023 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України, органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, та координації діяльності правоохоронних органів Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000050 від 14.01.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

З клопотання вбачається, що слідчими СВ ВП №4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000050 від 14.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, та проходячи її на посаді водія-електрика-молодшого спеціаліста служби охорони державної таємниці військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог закону, 14.01.2023 року, близько 19-19 год, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків до військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 , з метою заподіяння останньому тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, взяв в руки закріплений за ним автомат «Калашникова» АК-74, серійний номер НОМЕР_2 , та тримаючи його в руках, привів в бойову готовність шляхом перемикання запобіжника в положення автоматичної стрільби, дослав патрон в патронник, після чого, знаходячись від ОСОБА_7 на відстані близько 1 метру, здійснив 14 пострілів в бік останнього, три з яких влучили ОСОБА_7 в область правого стегна, чим ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_7 тяжке тілесне ушкодження у виді ВКНП третьої ділянки кульшового суглобу праворуч з вогнепальним багатоуламковим переломом головки стегнової кістки праворуч.

15.01.2023 року солдата ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. ст. 207, 208 КПК України.

15.01.2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, тобто в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто в умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: протоколом огляду місця події, допитами свідків та іншими зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності.

Слідчий вважає, що для досягнення мети і завдань кримінального провадження, а також запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення, на теперішній час виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного.

Така потреба, згідно з клопотанням, обумовлена наявністю ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного покладається необхідність запобігання спробам підозрюваного:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що підтверджується, тим що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено понесення винною особою покарання у вигляді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років, у зв`язку з чим, розуміючи тяжкість можливого покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може здійснити спроби переховування від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення понесення покарання;

- незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що ОСОБА_4 може вплинути на свідків кримінального правопорушення, які разом з ним проходять військову службу в одній військовій частині, що фактично створить умови для здійснення впливу на безпосередніх свідків, у тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій. Слідчий зауважує, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним також з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме усно, шляхом допиту особи в судовому засіданні, відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України. Отже, на думку слідчого, ризик впливу підозрюваного на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й в подальшому - на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом;

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що підтверджується тим, що підозрюваний, розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, в якому підозрюється, як військовослужбовець, може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи, або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування;

-вчиняти інші кримінальні правопорушення, що підтверджується тим, що підозрюваний, враховуючи тяжкість можливого покарання за вчинене кримінальне правопорушення, може самовільно залишити місце несення служби, що само по собі утворює склад інших злочинів, передбачених ч. 5 ст. 407, ст. 408 ч. 4 КК України.

Крім того, бажання підозрюваного уникнути відповідальності та тяжкість покарання, що йому загрожує, безумовно свідчать про можливість втечі підозрюваного.

Неможливість застосування запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання, домашнього арешту та особистої поруки відносно підозрюваного пов`язана з тим, що вказані запобіжні заході будуть не достатніми для запобігання вищевказаним ризикам та в умовах воєнного стану обраний запобіжний захід має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. Крім того, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочину.

Слідчий звертає увагу на ту обставину, що у разі застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, що є найбільш м`яким із можливих запобіжних заходів, можуть виникнути певні перепони для виконання підозрюваним певних обов`язків, які будуть покладені на нього в такому разі, зокрема, обов`язок не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду, оскільки у вказаному випадку ОСОБА_4 повинен повернутися до місця мешкання, реєстрації або місця служби, тобто на територію Донецької області до підрозділу військової частини НОМЕР_1 , яка в будь-який час змінює своє місце розташування, що може створити умови для здійснення впливу підозрюваного на свідків та переховування від органу досудового розслідування. Крім того підозрюваний зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим неможливо ефективно забезпечити необхідну міру контролю за поведінкою підозрюваного.

Також той факт, що ОСОБА_4 зареєстрований та проживає в Рівненській області, що значно віддалено від органу досудового розслідування, вказує на неможливість застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки його застосування в умовах воєнного стану може створити негативну тенденцію для інших військовослужбовців, а також може створити передумови для переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та/або суду.

Враховуючи, що протиправні дії ОСОБА_4 були вчинені із застосуванням насильства, відповідно до вимог п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, на думку слідчого, є процесуально доцільним не визначати підозрюваному альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Слідчий вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, також суворість покарання за кримінальне правопорушення та особистість підозрюваного свідчать про те, що наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнані ним менш небезпечними, ніж кримінальне переслідування.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, та у разі обрання відносно нього запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, він матиме можливість впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобіганням цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий просить застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, з утриманням останнього на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 , з місцем дислокації в АДРЕСА_2 , без визначення розміру застави.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити та обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят діб, посилаючись на обставини, зазначені у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, просив застосувати відносно нього запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. Додатково пояснив, що він віруюча людина, у нього родина, діти, мати мешкає по сусідству. Він завжди виконує накази начальства, ініціативний, ніколи нікому не погрожував та не має підстав тікати або погрожувати свідкам чи потерпілому. В поліції все добровільно розповів. Просив застосувати відносно нього домашній арешт, він побув би вдома з родиною, допомагав би дружині по господарству. Зауважив, що якби ОСОБА_7 не схопився за його автомат, то він би в нього не стріляв. Коли ОСОБА_7 побачив у ОСОБА_4 автомат, він хотів його забрати, але підозрюваний кричав потерпілому, щоб той не підходив до нього. ОСОБА_4 не знає, навіщо ОСОБА_7 хотів забрати в нього автомат. Можливо, він хотів вбити ОСОБА_4 . Коли ОСОБА_7 потягнув до себе автомат, ОСОБА_4 почув постріл, та потерпілий впав. ОСОБА_4 кричав потерпілому, щоб той до нього не підходив, думав, що той злякається. До всього цього підозрюваний знаходився в кімнаті, оскільки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до нього чіплялися, та він пішов до кімнати, хотів підготувати речі, щоб переночувати в іншому місці. Але коли ОСОБА_4 хотів вийти, у дверному проході став ОСОБА_9 та не давав йому пройти, а потім почав підходити до нього, схопився за автомат, почав його висмикувати та пролунав постріл.

Захисник підозрюваного, адвокат ОСОБА_5 , в судовому засіданні підтримав позицію свого підзахисного, заперечував проти задоволення клопотання, просив визначити ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, особисте зобов`язання або домашній арешт. Зауважив, що кваліфікація кримінального правопорушення, яке інкримінується його підзахисному, невірна. Повідомив, що ОСОБА_7 над ОСОБА_4 знущався, чинив на підозрюваного тиск. Постріл відбувся через те, що потерпілий потягнув на себе автомат ОСОБА_4 . В цьому вбачається небезпечне поводження з вогнепальною зброєю.

Вислухавши думку учасників провадження, дослідивши надані матеріали, приходжу до наступного висновку.

Згідно з частиною 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З матеріалів клопотання вбачається, що 14.01.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000050 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, у відповідності до яких 14.01.2023 року до ЧЧ ВП № 4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області надійшло повідомлення про те, що приблизно о 19-20 год, за адресою: АДРЕСА_3 , в ході конфлікту військовослужбовець ВЧ НОМЕР_3 окремо-розвідувального батальйону, молодший спеціаліст з охорони державної таємниці, ОСОБА_4 спричинив тілесні ушкодження військовослужбовцю ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_7 . Діагноз: наскрізне вогнепальне поранення верхньої третини правого стегна. (ЄО № 580 від 14.01.2023 року)

14.01.2023 року о 23-30 год в порядку ст. 208 КПК України було затримано громадянина ОСОБА_4 , та 15.01.2023 року йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме:

-протоколом огляду місця події від 15.01.2023 року, згідно з яким було оглянуто приміщення будинку АДРЕСА_3 . В кухні на дерев`яному столі виявлено предмети, зовні схожі на автомати АК-74, а саме: предмет № 1 з номером НОМЕР_2 , патрона в патроннику немає, біля автомату знаходяться чотири магазини: магазин № 1 30 патронів з маркуванням 539*89, магазин № 2 30 патронів з маркуванням 539*89, магазин № 3 30 патронів з маркуванням 539*89, магазин № 4 16 патронів з маркуванням 539*89; предмет № 2, зовні схожий на автомат АК-74 з номером НОМЕР_4 , біля автомату знаходяться чотири магазини: магазин № 1 30 патронів з маркуванням 270*80 та 539*89, магазин № 2 30 патронів з маркуванням 539*89 та 270*80, магазин № 3 30 патронів з маркуванням 539*89 та 270*80, магазин № 4 30 патронів з маркуванням 539*89 та 270*80; предмет № 3, зовні схожий на автомат АК-74 з номером НОМЕР_5 , біля автомату знаходяться чотири магазини з патронами: магазин № 1 30 патронів з маркуванням 3*83, магазин № 2 30 патронів з маркуванням 539*89, магазин № 3 30 патронів з маркуванням 270*88, магазин № 4 30 патронів з маркуванням 239*89. Після з вказаних вище предметів, з курка рукоятки та спускового гачка зроблено змиви, які в подальшому були загорнуті в паперовий згорток, запаковані до паперового конверту. Предмети, зовні схожі на автомати АК-74 з магазинами до них поміщені до поліетиленових мішків, горловина яких скріплена ниткою з пояснювальними написами. Далі, в ході огляду кімнати № 2 виявлено 14 гільз, з яких 12 гільз з маркуванням 539*89, 1 гільза з маркуванням 270*89, 1 гільза з маркуванням 270*80. Гільзи упаковані до сейф-пакету № 5334944. В кімнаті № 3 з підлоги зроблено змив речовини, схожої на кров на марлевий тампон, який в подальшому було загорнуто до паперового згортку та запаковано до конверту. Далі на підлозі виявлено камуфляжної розфарбовки чоловічі штани з нашаруванням речовини, схожої на кров, на яких маються пошкодження у вигляді розриву. Штани упаковані до картонної коробки, яка опечатана з пояснювальними надписами;

-постановою слідчого від 15.01.2023 року, якою виявлені в ході огляду місця події речі та предмети були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000050 від 14.01.2023 року;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 15.01.2023 року, який пояснив, що він проходить військову службу за контрактом у ЗСУ, ВЧ НОМЕР_1 , призначений на посаду начальника фізичної підготовки та спорту. 14.01.2023 року вони з військовослужбовцем ОСОБА_11 прихали до смт Райгородок, де їх, з дозволу власника, заселили в будинок по АДРЕСА_3 , в якому мали тимчасово розташовуватися військовослужбовці. Тоді ОСОБА_12 залишився наводити лад в будинку, а ОСОБА_13 поїхав за військовослужбовцями ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . Близько 14-00 год ОСОБА_13 привіз вказаних осіб до будинку по АДРЕСА_3 , вони розвантажили речі з автомобіля, їм дали вказівки, провели інструктаж, визначили старшого, яким став мол. сержант ОСОБА_16 . Тоді ОСОБА_13 ще деякий час їздив у справах, при цьому, він заздалегідь роз`яснив військовим заборону вживати алкоголь, коли близько 19-30 год йому на мобільний телефон зателефонував ОСОБА_8 та повідомив, що ОСОБА_17 прострелив пах ОСОБА_18 . Тоді ОСОБА_13 дав ОСОБА_12 вказівку щодо надання першої медичної допомоги ОСОБА_19 , наказав викликати швидку медичну допомогу, повідомив про те, що сталося, черговому, попросив викликати військових медиків, після чого сів до автомобіля та вирушив до смт Райгородок. По прибуттю ОСОБА_13 до смт Райгородок ОСОБА_20 на місці вже не було, його забрала швидка, та ОСОБА_13 почав з`ясовувати обставини того, що сталося;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_21 від 15.01.2023 року, який повідомив, що він проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_1 на посаді електрика-дизиліста в інформаційно телекомунікаційному відділі. 14.01.2023 року він та військовослужбовці ОСОБА_17 , ОСОБА_7 заселилися в будинок в смт Райгородок, де спочатку наводили лад, потім швиденько пообідали, при цьому випили по одній чарці горілки, та після обіду продовжили займатись своїми справами з облаштування будинку, - ОСОБА_12 рубав дрова, ОСОБА_22 підметав підлогу в будинку, а ОСОБА_19 плівкою забивав вікна. Близько 16-30 год вони почули постріли на відстані близько 100 метрів, приготувались до бою, але постріли скінчились та вони поставили зброю на свої місця. Близько 18-00 год вони готували вечерю, потім сіли вечеряти. За столом сиділи ОСОБА_12 та ОСОБА_19 , а ОСОБА_23 в той час перебував у сусідній кімнаті, де він зберігав зброю та речі. Близько 19-15 Рибачку зателефонували та він вийшов на веранду, щоб поговорити. Через 3-4 хвилини свідок почув постріли, які пролунали із середини будинку. Тоді ОСОБА_12 повернувся в будинок, та побачив, що йому на зустріч біжить ОСОБА_23 в касці та бронежилеті. Рибачок намагався зупинити Лукомського, але той чинив супротив, після чого ОСОБА_12 повалив ОСОБА_23 на підлогу, зірвав з його бронежилета турнікет та зв`язав йому руки за спиною, та почув, що з другої кімнати його кличе ОСОБА_19 . Рибачок вдарив ОСОБА_23 по голові ногою, щоб той втратив свідомість, та побіг допомагати ОСОБА_19 , який лежав на підлозі, та у нього йшла кров в районі паху. Потім ОСОБА_12 зателефонував ОСОБА_24 та повідомив йому про цей випадок, а також виявив, що з тильного боку стегна у ОСОБА_19 є три вихідні отвори, з яких також йде кров, та ОСОБА_12 знов почав надавати тому медичну допомогу. Лукомський в той час прийшов до тями, намагався визволитись, але ОСОБА_12 знов його вдарив. Потім прибули військові медики та швидка медична допомога, яка забрала ОСОБА_19 ;

-протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_21 від 15.01.2023 року, де той розповів та показав, за яких обставин 14.01.2023 ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження;

-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 15.01.2023 року;

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 15.01.2023 року, який повідомив, що він проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_1 на посаді оператора телекомунікаційного відділення. 14.01.2023 року вони з іншими військовослужбовцями, в тому числі ОСОБА_8 та ОСОБА_17 , прибули до смт Райгородок, де поселилися по АДРЕСА_3 . Після розселення вони займалися прибиранням в будинку, готували їжу та коли вечеряли, випили трошки медичного спирту, який знайшли в будинку. Потім ОСОБА_19 та ОСОБА_12 вийшли на вулицю покурити, після чого ОСОБА_19 увійшов до будинку, а ОСОБА_12 залишився на вулиці розмовляти по телефону. В будинку потерпілий побачив ОСОБА_23 , який стояв в дальній кімнаті та у нього в руках був автомат. Лукомський спрямував автомат в бік ОСОБА_19 та декілька разів повторив «Не підходь до мене». ОСОБА_19 запитав у ОСОБА_23 , чи той збирається в нього стріляти, на що ОСОБА_23 відповів, що так. Не повіривши, стоячи на відстані близько 1 метру від ОСОБА_23 , ОСОБА_19 взявся за ствол автомату Лукомського, а той в цей момент почав стріляти. ОСОБА_19 направляв ствол автомату в підлогу, а він все продовжував стріляти. ОСОБА_19 кликав на допомогу ОСОБА_12 , а коли той увійшов, сказав йому тримати ОСОБА_23 . Після того, як ОСОБА_12 зв`язав ОСОБА_23 , він надав ОСОБА_19 медичну допомогу;

-повідомленням про підозру від 15.01.2023 року, згідно з яким ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України;

-протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 15.01.2023 року, згідно з яким останній показав, що він проходить військову службу у ЗСУ на посаді водія-електрика-молодшого спеціаліста служби охорони державної таємниці військової частини НОМЕР_1 . 14.01.2023 року він та військовослужбовці ОСОБА_8 , ОСОБА_9 заселилися в будинок по АДРЕСА_3 , де до вечора поралися по дому, наводили лад. Ввечері вони разом сіли вечеряти, випили трохи спирту, пограли в шахи. Потім ОСОБА_8 почав принижувати ОСОБА_4 , ображати, дістав звідкілясь ніж, погрожував ОСОБА_25 . Підозрюваний просив ОСОБА_26 відчепитися від нього, але той не реагував, ходив за ним, в той час ОСОБА_9 з цього сміявся. Тоді ОСОБА_17 вирішив піти геть з будинку, одягнув теплі речі, взяв свою зброю, автомат Калашникова АК-74, та коли намагався втекти йому перегородив дорогу ОСОБА_9 , почав до ОСОБА_4 наближатися, хоча той казав йому не підходити ближче. Підійшовши до ОСОБА_4 , ОСОБА_19 вхопив рукою ствол автомата ОСОБА_4 та потягнув на себе, від чого автомат вистрелив, оскільки палець правої руки ОСОБА_4 знаходився на спусковому гачку. Тоді ОСОБА_19 впав, а ОСОБА_23 далі хотів тікати, але ОСОБА_19 знов вхопив ствол автомата Лукомського та знов відбувся постріл. Постріли відбували чергою, скільки їх було, ОСОБА_23 не може сказати. Також підозрюваний не пам`ятає, чи знімав він запобіжник з положення запобігання. Коли ОСОБА_17 зрозумів, що він не може забрати свою зброю у ОСОБА_19 , він її кинув та тікав далі, коли його зупинив ОСОБА_12 , вдарив декілька разів та зв`язав руки, після чого почав надавати медичну допомогу ОСОБА_19 ;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 15.01.2023 року за участю ОСОБА_4 , в ході якого останній показав, яким чином відбувалися події 14.01.2023 року, коли його автомат вистрілив в ОСОБА_7 ;

-корінцем первинної медичної картки ОСОБА_7 від 14.01.2023 року № 667/57, згідно з якою діагноз потерпілого: ВКНП третьої ділянки кульшового суглобу праворуч з вогнепальним багатоуламковим переломом головки стегнової кістки праворуч.

Сукупність зазначених доказів на початковій стадії досудового розслідування не викликають сумнівів у слідчого судді щодо причетності ОСОБА_4 до інкримінованого йому кримінального правопорушення, підозра, повідомлена ОСОБА_25 , обґрунтована. З матеріалів кримінального провадження, доданих до клопотання, вбачається, що підозрюваний тримав при собі заряджену бойову зброю, яку, крім іншого, направляв в бік іншої людини. При цьому, як вбачається з пояснень самого ОСОБА_4 , ОСОБА_7 нічим йому не погрожував, жодної зброї в руках потерпілого не було.

Що стосується доводів сторони захисту про невірну кваліфікацію дій підозрюваного, слід зауважити, що подія сталася 14.01.2023 року та наразі досудове розслідування лише розпочалося, допитані не всі свідки, проведені не всі слідчі (розшукові) дії, зібрані не всі докази. Тож, на теперішній час з наданих слідчому судді доказів вбачається, що дії підозрюваного кваліфіковані вірно за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Однак, в подальшому, під час проведення досудового розслідування, органом досудового розслідування кваліфікація кримінального правопорушення може бути змінена.

Частинами першою та другою статті 22 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, перелік яких надано у зазначеній статті.

Згідно з ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вирішуючи питання наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, вважаю реальним ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ймовірність переховування підозрюваного від органів досудового розслідування або суду, оскільки з огляду на невідворотність та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у випадку визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, останній може вчинити спробу переховування задля уникнення кримінального відповідальності.

Крім ризику переховування, слідчим також заявлений ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_17 перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків по кримінальному провадженню.

Вказаний ризик вважаю обґрунтованим, оскільки наразі проводиться лише досудове розслідування кримінального провадження, обвинувальний акт стороною обвинувачення не складений, потерпілий та свідки судом не допитані, а тому, враховуючи, що підозрюваний особисто знайомий з потерпілим та свідками, йому відоме їх місцезнаходження, існує ймовірність того, що ОСОБА_17 може скористатися цим та, перебуваючи на волі, здійснити вплив на потерпілого або свідків по кримінальному провадженню, з метою змусити їх змінити небажані для нього свідчення, задля уникнення в подальшому кримінальної відповідальності.

Заявлені в клопотанні ризики, передбачені п. п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_17 , перебуваючи на волі, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, або може вчинити інше кримінальне правопорушення, вважаю не доведеними, у підтвердження заявленого судді не надано доказів того, що підозрюваний раніше вже був судимий, що може свідчити про його схильність до порушення Закону, не надано також будь-яких відомостей, які можуть охарактеризувати підозрюваного з компрометуючого боку, як то негативні характеристики з місця мешкання, місця роботи тощо.

Підсумовуючи вищенаведене, вважаю, що є законні підстави для застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 14 березня 2023 року включно, оскільки саме такий запобіжний захід здатен у подальшому запобігти встановленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та створить необхідні умови для виконання завдань кримінального провадження, передбачених положеннями статті 2 КПК України.

Слідчим суддею також, у відповідності до вимог чинного кримінального процесуального закону, розглянуті й альтернативні триманню під вартою заходи забезпечення кримінального провадження відносно підозрюваного, які передбачені ст. 176 КПК України, в тому числі й домашній арешт та особисте зобов`язання, на якому наполягала сторона захисту, однак, з огляду на характер обвинувачення, тяжкість інкримінованого ОСОБА_25 кримінального правопорушення, з огляду на те, що кримінальне правопорушення спрямоване проти здоров`я людини та могло призвести до її загибелі, вважаю, що прокурором в судовому засіданні обґрунтовано було доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів щодо підозрюваного не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Слід також зауважити, що організація та контроль за дотриманням підозрюваним обов`язків, які покладаються на особу при визначенні запобіжних заходів у вигляді домашнього арешту чи особистого зобов`язання, в цьому випадку також можуть бути ускладнені значною відстанню від місця постійного проживання підозрюваного ( АДРЕСА_1 ) до місцезнаходження органу досудового розслідування, що не забезпечить виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України.

Щодо заявленої в клопотанні вимоги не визначати ОСОБА_25 розмір застави слідчий суддя дійшов наступного.

Відповідно до частини третьої статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Тобто, визначення або не визначення розміру застави в такому випадку це виключне право слідчого судді або суду.

Пунктом другим частини п`ятої статті 182 КПК України встановлено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Крім цього, вказаною статтею також передбачено, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Так, враховуючи особу підозрюваного, який раніше не судимий, має родину, будь-яких негативних характеристик відносно ОСОБА_4 з місця проходження військової служби слідчому судді не надано, з огляду на рівень матеріального забезпечення військовослужбовців, визначений постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168, враховуючі тяжкість кримінального правопорушення, яке ОСОБА_25 інкримінується, суд вважає за можливе визначити ОСОБА_25 заставу в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить суму 214720,00 грн, та вважає, що застава в такому розмірі здатна запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

У разі внесення підозрюваним у будь-який момент до 14 березня 2023 року застави, вважаю за необхідне покласти на ОСОБА_4 обов`язки, визначені частиною 5 статті 194 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 131-132, 177-178, 181-184, 193, 194 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України, органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, та координації діяльності правоохоронних органів Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане за матеріалами досудового розслідування, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000050 від 14.01.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 , з місцем дислокації в АДРЕСА_2 , строком на 60 днів, - до 14 березня 2023 року включно.

Підозрюваний ОСОБА_17 підлягає звільненню з-під варти у разі внесення застави у розмірі 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214720,00 грн. (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять грн. 00 коп.), яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем)на депозитний рахунок: UA0011792, отримувач коштів ТУ ДСА України в Донецькій області, банк отримувача ДКСУ, м. Київ, , в будь-який момент протягом дії цієї ухвали, до 14 березня 2023 року включно.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає (перебуває), без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання (перебування); здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави - до 14 березня 2023 року включно.

У разі невиконання підозрюваним ОСОБА_14 покладених на нього вказаних вище обов`язків, до нього буде застосований інший запобіжний захід, а застава буде звернута в дохід держави.

В задоволенні решти клопотання відмовити.

Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 17.01.2023 року о 15-50 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1