Справа № 209/5126/21
Провадження № 1-кп/209/125/22
31 жовтня 2022 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 , представника потерпілого - адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпродзержинська, громадянина України, не одруженого, освіта базова вища, працюючого ПАТ «Евраз ДКХЗ» машиністом електровозу, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоді водію мотоциклу ОСОБА_4 спричинено тілесне ушкодження у вигляді закритої тупої травми правого колінного суглоба з розривом заднього рогу медіального меніску з формуванням параменіскової кісти, з синовітом, периартикулярним набряком, хондромаляцією 1-2 ступеню суглобових поверхонь, з відповідним синцем та раною в ділянці правого колінного суглобу, синець правої стопи, садна правого ліктьового суглобу - які відносяться до СЕРЕДНЬОГО ступеня тілесних ушкоджень.
Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні при зазначених вище обставинах повністю підтверджується дослідженими судом доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження, а саме:
- актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 04.07.2021 р., відповідно до якого ОСОБА_6 відмовився від огляду на стан сп`яніння в присутності двох свідків (а.с.55 т.2);
- копією поліса № АР/5317564 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, строком дії з 30.03.2021 р. до 29.03.2022 р., відповідно до якого застрахована цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 (а.с.97 т.2);
- постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 01.11.2021 року, відповідно до якої медична картка стаціонарного хворого ОСОБА_4 № 3856 від 04.07.2021 р. визнана речовим доказом в кримінальному провадженні (а.с.113 т.2);
- висновком експерта № 953-Е від 12.10.2021 року, відповідно до якого у ОСОБА_4 виявлені ушкодження - закрита тупа травма правого колінного суглобу з розривом заднього рогу медіального меніску з формуванням параменіскової кісти, з синовітом, периартикулярним набряком, хондромаляцією 1-2 ступеню суглобових поверхонь (МРТ дослідження від 15.07.2021), з відповідними синцем та раною в ділянці правого колінного суглобу (слідом загоєння котрої є виявлений в нього рубець), синець правої стопи, садна правого ліктьового суглобу - відносяться до СЕРЕДНЬОГО ступеня тілесних ушкоджень, як викликавши тривалий розлад здоров`я терміном більше 21 дня (п.п. 2.2.2. Наказ № 6, МОЗ України від 17.01.1995 року). Ушкодження виникли внаслідок дії тупого твердого предмета, предметів, не виключено, в мовах дорожньо-транспортної пригоди, для більш детального визначення механізму виникнення ушкоджень необхідно надати матеріали справи. Враховуючи характер ушкоджень, процеси їх загоєння, давність їх утворення - незадовго до надходження потерпілого у лікарню, та можливо в термін, вказаний в медичних документах (04.07.21 р.). Згідно наданій медичній карті стаціонарного хворого КНП КМР «МЛШМД» № 3856 на ОСОБА_4 , 1976р.н.: «Результат токсикологічного дослідження № 116,17-1081,1082-538. Почато аналіз 05.07.2021 о 11.30 год., закінчено аналіз 05.07.2021 р. о 11.40 год. на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (45р.) Біологічний матеріал кров від 04.07.2021р. 2фл. 23:20, сеча від 04.07.2021р. 23:15 год. 2фл. При токсикологічному дослідженні: не виявлено етанол в крові, в концентрації (за методом ГРХ) 0%о в сечі, 0%о в крові». Виявлені у ОСОБА_4 ушкодження - закрита тупа травма правого колінного суглобу з розривом заднього рогу медіального меніску з формуванням параменіскової кісти, з синовітом, периартикулярним набряком, хондромаляцією 1-2 ступеню суглобових поверхонь (МРТ дослідження від 15.07.2021), з відповідними синцем та раною в ділянці правого колінного суглобу (слідом загоєння котрої є виявлений в нього рубець), синець правої стопи, садна правого ліктьового суглобу - виникли внаслідок дії тупого твердого предмета, предметів, не виключено, в умовах дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 126-128 т.2);
У даній дорожній обстановці водій мотоцикла YAMAHA YBR 125 реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_4 повинен був діяти згідно вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України.
У даній дорожній обстановці водій мотоцикла YAMAHA YBR 125 реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_4 повинен був діяти згідно вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України.
Встановити чи відповідали (не відповідали) дії водія мотоцикла YAMAHA YBR 125 реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_4 вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України, та чи знаходяться (не знаходяться) його дії в причинному зв`язку з настанням даної пригоди не надається можливим (а.с. 162-167 т.2);
Оцінивши вищенаведені докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вказані докази є допустимими, належними, достовірними і достатніми для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, узгодженими між собою, які не викликають у суду сумнівів, тому суд покладає їх в основу вироку.
Аналізуючи досліджені безпосередньо в ході судового розгляду справи та оцінені в їх сукупності докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 в судовому засіданні встановлена і доведена, а його умисні дії, в межах пред`явленого обвинувачення, суд кваліфікує за ч.1 ст.286 КК України, а саме у порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, та визнає його винуватим у вчиненні даного кримінального правопорушення.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії нетяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, який не судимий, працює, в реєстрі у лікаря психіатра не перебуває, не знаходиться на обліку в реєстрі у лікаря нарколога, за місцем роботи та за місцем мешкання характеризується позитивно.
Згідно висновку досудової доповіді на обвинуваченого ОСОБА_6 складеної старшим інспектором Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_11 виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, існує низький рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення.
Обставиною, яка у відповідності до ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 є щире каяття.
Обставиною, яка у відповідності до ст.67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 судом не встановлено.
Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 положень ст.ст.69, 75 КК України судом не встановлено.
Під час розгляду кримінального провадження, судом не встановлено обставин, які, у відповідності до ст. ст. 36-43 Кримінального кодексу України, виключають кримінальну протиправність діянь обвинуваченого ОСОБА_6 , а також підстав для звільнення його від кримінальної відповідальності, передбачених ст. ст. 44-49 Кримінального кодексу України.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів. Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_6 слід призначити основне покарання у виді арешту, в межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України з призначенням додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, яке буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження нових злочинів.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України, за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Водночас, за змістом ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Цей же принцип змагальності сторін, що передбачає самостійне обстоювання сторонами кримінального провадження їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів, свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості закріплений і в КПК України.
Вирішуючи цивільний позов в частині заявлених вимог до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант", суд керується наступним.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 було повідомлено страхову компанію про настання страхового випадку, однак жодних дій, направлених на виплату страхового відшкодування відповідачем здійснено не було.
Цивільний відповідач Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" позовні вимоги не визнали, надали суду Відзив на цивільний позов, у якому посилалися на необґрунтованість позовних вимог з огляду на те, що позивач ( ОСОБА_4 ) зможе претендувати на отримання страхового відшкодування лише .після набрання вироком у кримінальному провадження № 209/5126/21 законної сили та виконання ним обов`язків визначених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Вважають, що в матеріалах справи відсутні докази підтверджуючі чи поніс позивач витрати на своє лікування/надана медична допомога оплачувалася чи медична допомога була надана безоплатно та з використанням ліків наявних в лікарні в якій лікувався Позивач. Тобто, придбання яких медикаментів, витратних матеріалів, діагностичних та лікувальних послуг відбувалося за кошти потерпілого, а які за рахунок лікарні. Позивач не надав суду довідки про те, яку кількість коштів на його утримання та лікування витратив медичний заклад в якому він лікувався, не надав листків лікарських призначень стаціонарного хворого, в яких зазначається кількість призначених препаратів використаних для його лікування, наприклад скільки днів він повинен приймати той чи інший лікарський засіб тощо. Також зазначили, що позивач не має права на отримання страхового відшкодування і за п. 24.1 і за п. 24.2 ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки відповідно до п. 24.3. ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо страховику не надані документи, що підтверджують розмір витрат, зазначених у пункті 24.1 цієї статті, або їх документально підтверджений розмір є меншим, ніж мінімальний розмір, визначений відповідно до пункту 24.2 цієї статті, страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування у розмірі, визначеному в пункті 24.2 цієї статті. Вважають, що відповідно до акту огляду від 30.07.2021 року пошкодженого YAMAHA YBR 125 д.н.з. НОМЕР_3 , було зафіксовано, що не всі пошкодження мотоцикла були отримані в ДТП від 04.07.2021 року, а до розрахунку страхового відшкодування беруться виключно пошкодження, що отримані під час ДТП. Позивач не надав доказів рецензування аварійного сертифікату № 12-Б/92/5 від 29.08.2021 року. При цьому, ТДВ СК «Альфа-Гарант» не заперечує щодо виплати страхового відшкодування за шкоду завдану майну ОСОБА_4 , в розмірі 10 584,80 грн., однак лише після набрання чинності вироком стосовно Страхувальника ТДВ СК «Альфа-Гарант», як то передбачено ч. 2 п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Просили відмовити ОСОБА_4 у задоволенні позовних вимог до ТДВ СК «Альфа-Гарант» у повному обсязі.
Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором (частина третя статті 988 ЦК України).
Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону).
За змістом статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Статтями 9, 22-31, 35, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування.
Відповідно до підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.
Вимогами ст. 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.
Згідно ст. 24 даного Закону у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану з лікуванням потерпілого, становить 1/30 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на дату настання страхового випадку, за кожний день лікування, підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я, але не більше 120 днів. Якщо страховику (МТСБУ) не надані документи, що підтверджують розмір витрат, зазначених у пункті 24.1 цієї статті, або їх документально підтверджений розмір є меншим, ніж мінімальний розмір, визначений відповідно до пункту 24.2 цієї статті, страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування у розмірі, визначеному в пункті 24.2 цієї статті.
Відповідно до ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.
Суд заслухавши цивільного позивача та його представника, обвинуваченого та його захисника, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню частково.
З огляду на те, що позивачем у відповідності до п.24.1 ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» документально не підтверджені відповідним закладом охорони здоров`я витрати, пов`язані з діагностикою та придбанням лікарських засобів у розмірі 3836,90 грн., на думку суду, самі лише чеки про придбання ліків без призначення лікаря на вказані препарати не можуть бути належним доказом витрат на лікування, тому позовні вимоги у цій частині не підлягають задоволенню.
Керуючись нормами п.24.2 ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», мінімальний розмір страхового відшкодування за шкоду, пов`язану з лікуванням потерпілого, з урахуванням розміру мінімальної заробітної плати станом на 04.07.2021 року (6000,00 грн.), складає 200,00 грн. (6000/30) за кожний день лікування.
Так, ОСОБА_4 надано листки непрацездатності, відповідно до яких, кількість днів його лікування становить 40 днів. Таким чином, сума страхового відшкодування матеріальної шкоди заподіяної здоров`ю, яка підлягає стягненню з ТДВ СК «Альфа-Гарант» складає 8000,00грн. (200,00грн. х 40).
На підставі ст.26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», сума страхового відшкодування моральної шкоди яка підлягає стягненню з ТДВ СК «Альфа-Гарант» складає 400,00 грн. (8000,00 грн. х 5 відсотків).
Крім того, з ТДВ СК «Альфа-Гарант» підлягає стягненню на користь ОСОБА_4 , відповідно до ст.25 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», неотримані доходи за час втрати працездатності за період з 09.03.2018 року по 16.04.2018 рік у розмірі 6000,00 грн.
Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_4 , що заявлені до ОСОБА_6 , суд виходить з наступного.
Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, які особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Неправомірними діями обвинуваченого потерпілому було завдано моральної шкоди внаслідок спричинення йому болю та душевних страждань в зв`язку з заподіянням йому тілесних ушкоджень.
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» франшиза частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Згідно п. 12.1 ст. 12 Закону №1961-VІ страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, а п. 36.6 ст. 36 цього Закону передбачено, що сума франшизи має бути компенсована страхувальником або особою відповідальною за збитки.
З матеріалів справи вбачається, що сума франшизи за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №203613066 складає 2000,00 гривень, витрати потерпілого на проведення товарознавчої експертизи становлять 4000,00 гривень, проти стягнення яких обвинувачений не заперечував.
За таких обставин суд приходить до висновку, що з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 підлягає стягненню франшиза за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №203613066 у розмірі 2000,00 гривень, а також витрати потерпілого на проведення товарознавчої експертизи у сумі 4000,00 гривень.
З огляду на відсутність доказів витрат, понесених потерпілим на правничу допомогу та інші судові витрати, вимоги у цій частині задоволенню не підлягають.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 не обирався.
Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню згідно вимог ст. 100 КПК України.
На підставі ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати, пов`язані з проведенням експертизи.
Керуючись статтями 368, 370, 374-376 КПК України, суд,
Визнати винним ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді арешту на строк 3 (три) місяці з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.
Строк відбування основного покарання у виді арешту ОСОБА_6 рахувати з часу його затримання на підставі вироку суду, що набрав законної сили.
Строк відбування додаткового покарання ОСОБА_6 у виді позбавлення права керувати транспортними засобами рахувати з моменту відбуття основного покарання.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не обирати.
Уточнений цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - задовольнити частково.
В задоволенні решти позову ОСОБА_4 відмовити.
Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , на користь держави витрати, пов`язані з проведенням судово-автотехнічної експертизи в сумі 1372,96 грн., судової експертизи технічного стану транспортних засобів в сумі 1372,96 грн., усього в загальній сумі 2745 (дві тисячі сімсот сорок п`ять) гривень 92 копійки.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська протягом 30 днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1