Справа № 947/8123/23
Провадження № 1-кс/947/3593/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2023 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого дізнавача СД ОРУП № 1 ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження за №0000060 від 03.02.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з поданого клопотання, сектором дізнання Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000060 відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.02.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному проваджені здійснюється Київською окружною прокуратурою м. Одеси.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , входить до деструктивного елементу, яка підтримує військову агресії Російської Федерації та висловлює антиукраїнську риторику.

Водночас встановлено, що останній підтримує тісні зв`язки з особами, які можуть або планують колабораційні, диверсійні, терористичні та інші діяльності, які створюють загрозу публічному порядку, здоров`ю, захисту прав та законних інтересів громадян України.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження встановлено, що гр. ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, 17.03.2023 року на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за участю гр. ОСОБА_5 виявлено та вилучено мобільний телефон марки «IPhone» модель «7» в корпусі рожевого кольору, з IMEI: НОМЕР_1 , з сім-картою: НОМЕР_2 .

17.03.2023 року вищевказаний мобільний телефон постановою дізнавача визнано речовим доказом в означеному кримінальному провадженню.

Таким чином, з метою збереження вилученого майна, яке визнано дізнавачем речовими доказами, сторона обвинувачення звертається до слідчого судді з вказаним клопотання про арешт майна.

В судове засідання дізнавача та прокурор не з`явилися, проте в матеріалах клопотання міститься заява від дізнавача про розгляд вказаного клопотання про арешт майна за його відсутності.

Крім того, сторона обвинувачення у своєму клопотанні просить розглянути його без виклику власника майна з метою забезпечення арешту майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Приймаючи до уваги клопотання сторони обвинувачення, враховуючи положення ст. 172 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання про можливість розгляду клопотання за відсутності власника майна.

Дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, враховуючи положення ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК країни речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Матеріалами клопотання підтверджено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000060 від 03.02.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України.

Як вбачається з долучених до клопотання документів, 17.03.2023 року на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду міста Одеси було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_5 , в ході якого було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «IPhone» модель «7» в корпусі рожевого кольору, з IMEI: НОМЕР_1 , з сім-картою: НОМЕР_2 .

Так, слідчим суддею встановлено, що тимчасово вилучене майно відповідає критеріям речових доказів, встановлених ч. 1 ст. 98 КПК України.

Викладене також підтверджується постановою слідчого, яка долучена до матеріалів клопотання, та відповідно до якої вилучені речі визнано речовими доказами в рамках кримінального провадження.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучені речі, можуть бути речовими доказами в рамках кримінального провадження.

При цьому, оскільки майно є речовими доказами в рамках кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик його можливого зміни або знищення, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії, у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення досягнення завдань кримінального провадження наявна необхідність в накладенні арешту майна на вилучені речі.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника майна, про які йдеться в клопотанні, та якого така особа зазнає внаслідок застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, тому клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого дізнавача СД ОРУП № 1 ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження за №0000060 від 03.02.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .за участю гр. ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме мобільний телефон марки «IPhone» модель «7» в корпусі рожевого кольору, з IMEI: НОМЕР_1 , з сім-картою: НОМЕР_2 .

Виконання ухвали покласти на дізнавача СД ОРУП № 1 ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1