ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2022 року

м. Київ

справа № 755/6127/21

провадження № 51-5487км21

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд) у складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3., ОСОБА_4
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурораОСОБА_6,
розглянув у судовому засіданні касаційну скаргу прокурора на ухвалу Київського апеляційного суду від 23 вересня 2021 року про повернення апеляційної скарги на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 8 квітня 2021 року щодо ОСОБА_1 .

Обставини справи

1. Згаданим вироком ОСОБА_1 було засуджено за частиною 2 статті 15, частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді громадських робіт на строк 150 годин. Обставини кримінального правопорушення детально викладено у вироку.

2. Київський апеляційний суд ухвалою від 23 вересня 2021 року повернув апеляційну скаргу прокурора на підставі пункту 4 частини 3 статті 399 КПК.

Доводи касаційної скарги

3. У касаційній скарзі прокурор просить скасувати оскаржену ухвалу і призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.

4. Він посилається на те, що сторона обвинувачення не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції, а копія вироку надійшла до Дніпровської окружної прокуратури лише 13 серпня 2021 року, то строк на апеляційне оскарження не був пропущений, оскільки апеляційна скарга була подана 01 вересня 2021 року.

Позиції учасників касаційного розгляду

5. Захисник засудженого повідомив Суд про можливість розгляду справи без участі сторони захисту.

6. Прокурор підтримала доводи касаційної скарги та просила її задовольнити.

7. Учасникам кримінального провадження було належним чином повідомлено про дату, час та місце касаційного розгляду, клопотань про його відкладення до суду касаційної інстанції не надходило.

Оцінка Суду

8. Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши наведені у скарзі доводи, Суд дійшов висновку, що вона підлягає задоволенню.

9. Відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 395 КПК, якщо вирок було ухвалено було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії вироку.

11. Сторона обвинувачення не брала участі у розгляді цієї справи судом першої інстанції. 01 вересня 2021 року прокурор звернувся з апеляційною скаргою на вирок від 8 квітня 2021 року та просив поновити строк на апеляційне оскарження, пославшись на дату отримання копії вироку - 13 серпня 2021 року.

12. Апеляційний суд повернув скаргу через пропуск строку оскарження, пославшись на наявність у справі супровідного листа суду першої інстанції, датованого 08 квітня 2021 року про направлення копії вироку до Дніпровської окружної прокуратури м. Києва. Суд не прийняв до уваги відмітку цієї прокуратури про отримання копії вироку 13 серпня 2021 року, вважаючи, що вона не може підтверджувати дату отримання листа від 8 квітня 2021 року. У той же час суд зазначив, що сторона обвинувачення не надала доказів того, що прокурор намагався дізнатись про результат розгляду судом першої інстанції або отримати копію вироку раніше.

13. Суд погоджується з тим, що дата отримання судового рішення зазвичай не може бути встановлена виключно за інформацією сторони, яка в цьому разі містилася в службовому штампі. Ця обставина має бути підтверджена іншими, незалежними від сторони, доказами.

14. У той же час Суд зазначає, що апеляційний суд, не покладаючись у своїх висновках на службову відмітку сторони обвинувачення, надав вирішального значення даті, зазначеній у супровідному листі суду першої інстанції, хоча у справі відсутні будь-які докази, що цей лист був відправлений у дату, коли був підписаний. Апеляційний суд не пояснив таку відмінність у підходах до оцінки доказів.

15. Крім того, апеляційний суд не врахував, що текст оскарженого вироку було внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень лише 28 липня 2021 року та опубліковано 30 липня 2021 року. Таким чином, зазначена дата в листі, яким направлявся стороні обвинувачення вирок, текст якого, судячи з даних Реєстру, з`явився не раніше 28 липня 2021 року, не може мати вирішального значення і спростувати доводи сторони обвинувачення про дату отримання нею копії вироку.

16. За таких обставин посилання в ухвалі на обов`язок сторони обвинувачення цікавитись результатом розгляду справи не лише не ґрунтується на вимогах закону, але й виглядає непереконливим, оскільки навіть за безперервного моніторингу Реєстру сторона обвинувачення не могла б отримати цю інформацію раніше 30 липня 2021 року.

17. Тому касаційну скаргу прокурора належить задовольнити, а ухвалу апеляційного суду - скасувати з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, під час якого необхідно врахувати викладене, здійснити провадження із додержанням вимог чинного законодавства і постановити рішення, яке відповідає положенням статті 370 КПК.

Керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК, Суд

ухвалив:

Касаційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Київського апеляційного суду від 23 вересня 2021 року про повернення апеляційної скарги прокурора на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 8 квітня 2021 року щодо ОСОБА_1 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9