Справа №366/891/23
Провадження №1-кс/366/183/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.03.2023 року смт. Іванків

Слідчий суддя Іванківського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника юридичної особи, якій належить тимчасово вилучене майно ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання прокурора Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному проваджені № 0000017, відомості про яке внесено до ЄРДР 14.03.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Прокурор звернувся до слідчого судді із зазначеним клопотанням, у якому просив накласти арешт на тимчасово вилучене майно шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування ним, а саме на автомобіль марки «ГАЗ», моделі «33023» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , який належить Державному спеціалізованому підприємству «ЦППРВ».

Клопотання мотивоване тим, що 25.03.2023 року, під час відпрацювання м. Чорнобиль Київської області, а саме по вул. Радянській, 82-а, поряд з територією ПрАТ «Укренергомонтаж» зупинено автомобіль ГАЗ 33023 з д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 , в кузові якого виявлено 4 викрадені кисневі балони.

В салоні цього автомобіля знаходились ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

В ході опитування зазначених осіб встановлено, що вони всі працюють в ДСП «ЦППРВ» та 25.03.2023 року їх безпосередній керівник, а саме заступник начальника комплексу ЖКГ ДСП «ЦППРВ» ОСОБА_12 надав вказівку поїхати на територію ПрАТ «Укренергомонтаж» (м. Чорнобиль, вул. Радянська, 82-а) та забрати кисневі балони, що вони і зробили. При виїзді з території автомобіль було зупинено поліцейськими та встановлено, що керівництво та працівники ПрАТ «Укренергомонтаж» нікому не давали дозвіл на використання їх майна.

25.03.2023 року, старшим слідчим СВ ВП № 1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області, під час огляду місця події, а саме ділянки місцевості по вул. Радянська в м. Чорнобиль, було виявлено та вилучено автомобіль ГАЗ 33023 з д.н.з. НОМЕР_1 , у кузові якого знаходились 4 кисне балони та металевий трос.

Постановою слідчого у кримінальному провадженні від 25.03.2023 року тимчасово вилучений автомобіль з кисневими балонами та тросом визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, вилучений автомобіль належить ДСП «ЦППРВ».

Прокурор зазначає, що на тимчасово вилучений автомобіль слід накласти арешт з метою збереження речових доказів.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому підтримав клопотання прокурора ОСОБА_5 та просив накласти арешт на вилучений автомобіль шляхом заборони його відчуження.

Представника юридичної особи, якій належить тимчасово вилучене майно ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав позицію прокурора щодо способу накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Вивчивши клопотання та додані до нього документи, заслухавши думку присутніх у судовому засіданні, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно з положеннями ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб (абзац 2 ч. 1 ст. 170 КПК України).

Відповідно до вимог ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутись прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

Відповідно до положень ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За ч. 3 цієї статті, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).

З урахуванням долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження, слідчим суддею встановлено, що СВ ВП № 1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000017, відомості про яке внесено до ЄРДР 14.03.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України за наведених вище в цій ухвалі обставин.

25.03.2023 року в період часу з 12 год. 47 хв. до 13 год. 25 хв., старшим слідчим СВ ВП № 1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_13 проведено огляд ділянки місцевості в м. Чорнобиль по вул. Радянська, біля буд. № 82-а, в ході якого виявлено та вилучено автомобіль марки ГАЗ 33023 з д.н.з. НОМЕР_1 , у кузові якого знаходились 4 кисне балони та металевий трос.

25.03.2023 року постановою старшого слідчого СВ ВП № 1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_13 , тимчасово вилучений автомобіль, 4 кисневі балони та металевий трос визнані речовими доказами у кримінальному провадженні. Цією ж постановою їх вирішено залишити на території ВП № 1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області.

Згідно наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , автомобіль марки «ГАЗ», моделі «33023» з реєстраційним номером НОМЕР_1 належить Державному спеціалізованому підприємству «ЦППРВ» (Київська область, Іванківський район, м. Чорнобиль, вул. Кірова, 52).

Прокурор звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту лише стосовно транспортного засобу.

Розглянувши клопотання та дослідивши додані до нього матеріали кримінального провадження, вислухавши думку присутніх у судовому засіданні, слідчий суддя приходить до висновку, про доведеність прокурором тієї обставини, що тимчасово вилучений автомобіль відповідає критеріям речового доказу у кримінальному провадженні, оскільки є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, зокрема, за допомогою тимчасово вилученого автомобіля здійснювалось перевезення викраденого майна, відповідно він використовувався як знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

Незастосування такого арешту може призвести до приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження автомобіля як речового доказу у кримінальному провадженні, що негативно вплине на подальше проведення досудового розслідування.

Разом з цим, прокурором не доведено необхідності накладення арешту на автомобіль шляхом заборони розпорядження та користування ним, оскільки у клопотанні нічого не зазначено про необхідність проведення з ним слідчих дій та судових експертиз, а також не зазначено існування будь-яких інших обставин та ризиків, за яких застосування саме такого способу накладення арешту є необхідним та пропорційним обмеженню права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Слідчий суддя враховує, що тимчасово вилучений автомобіль належить юридичній особі, а саме ДСП «ЦППРВ», відповідно він використовується для проведення профільних робіт зазначеного підприємства. Заборона користування та розпорядження автомобіля може негативно вплинути на роботу цього підприємства.

Разом з цим, слідчий суддя враховує, що тимчасово вилучений автомобіль є речовим доказом у кримінальному провадженні.

За таких обставин, з урахуванням положень ч. 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про накладення арешту на тимчасово вилучений автомобіль, шляхом заборони його відчуження, передавши його на відповідальне зберігання власнику (ДСП «ЦППРВ»), попередивши його про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України та зобов`язавши останнього надавати автомобіль органу досудового розслідування для проведення слідчих дій, якщо у цьому виникне необхідність.

Саме такий вид арешту тимчасово вилученого майна на переконання слідчого судді є необхідним та достатнім для виконання завдань КПК України, зокрема він унеможливить приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження автомобіля як речового доказу у кримінальному провадженні, при цьому такий арешт буде співрозмірним обмеженню права власності завданням кримінального провадження та не спричинить надмірних та невиправданих негативних наслідків для його власника.

Таким чином, клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню.

Керуючись вимогами ст.ст.131, 167, 170-172, 173, 174, 369, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно шляхом заборони його відчуження, а саме на автомобіль марки «ГАЗ», моделі «33023» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить Державному спеціалізованому підприємству «ЦППРВ» (Київська область, Іванківський район, м. Чорнобиль, вул. Кірова, 52), передавши його на відповідальне зберігання власнику та зобов`язавши останнього надавати автомобіль слідчим, які проводять досудове розслідування у кримінальному провадженні та процесуальним прокурорам для проведення слідчих (розшукових) дій, якщо у цьому виникне необхідність.

Попередити Державне спеціалізоване підприємство «ЦППРВ» про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 388 КК України за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт.

Контроль за виконанням цієї ухвали покласти на процесуального прокурора Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 .

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвалу про арешт майна передати для виконання уповноваженому на це органу.

Копію ухвали вручити прокурору та надати іншим заінтересованим особам.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1