справа № 462/2766/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 березня 2023 року Залізничний районний суд м.Львова в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження № 0000282 від 3 травня 2022 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Алмати Республіки Казахстан, татарина, громадянина України, з середньо-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, востаннє: 29.01.2019 Залізничним районним судом м.Львова за ч. 2 ст.185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі; 11.10.2021 Шевченківським районним судом м. Львова за ст.395 КК України до 1 місяця арешту, звільнений по відбуттю покарання

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, востаннє 29.01.2019 Залізничним районним судом м.Львова за ч.2 ст.185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі та 11.10.2021 Шевченківським районним судом м. Львова за ст.395 КК України до 1 місяця арешту, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та 30.04.2022, перебуваючи на 1-му пероні Головного залізничного вокзалу м. Львова, що знаходиться за адресою: м. Львів, пл.Двірцева, 1, повторно вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану.

Так, ОСОБА_5 о 17.45 год. 30.04.2022, перебуваючи на 1-му пероні Головного залізничного вокзалу м. Львова, що знаходиться за адресою: м. Львів, пл.Двірцева, 1, маючи умисел на викрадення чужого майна з метою власного збагачення за рахунок злочинної діяльності, повторно, в умовах воєнного стану, відкрито викрав із сумки потерпілої ОСОБА_4 мобільний телефон Xiaomi Mi A1 моделі MDG2, чорного кольору, імей 1: НОМЕР_1 , імей 2: НОМЕР_2 , вартістю 875 гривень та втік із місця події, не реагуючи на крик потерпілої, яким у подальшому скористався на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_4 матеріальної шкоди в сумі 875 гривень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у пред`явленому йому обвинуваченні визнав частково та надав показання, що дійсно 30.04.2022 він знаходився на Головному залізничному вокзалі м. Львова, куди прибула відома акторка ОСОБА_7 . Так, група шанувальників, серед яких була і потерпіла, рухались по першому пероні вокзалу за ОСОБА_8 , яку супроводжували працівники поліції. У свою чергу він пішов за ними. Далі ОСОБА_7 з першого перону зайшла в приміщення вокзалу і стала підніматися на другий поверх. Він в групі шанувальників прослідували за нею. Піднімаючись по сходах, він побачив дівчину з відкритою сумкою, з якої виглядав зарядний кабель до телефону. Маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, він таємно викрав з сумки цієї дівчини мобільний телефон, після чого звичною ходою вийшов з натовпу людей на перон, спустився по сходах в перехід між перонами та пішов в напрямку виходу з вокзалу. При цьому зазначає, що ніхто з присутніх не помітив викрадення ним телефону з сумки потерпілої, з приводу крадіжки ні потерпіла, ні свідок нічого не кричали і його ніхто не зупиняв. Визнає факт таємного викрадення ним телефону. Показання потерпілої про те, що після її крику: «Стій», він обернувся і вони з нею зустрілися поглядами, після чого він відразу ж став втікати є неправдивими, що підтверджується відеозаписами з камер спостереження вокзалу. Просить перекваліфікувати його дії з ч.4 ст.186 на ч.4 ст.185 КК України. Щиро розкаюється у скоєному та просив суворо не карати.

Не дивлячись на часткове визнання обвинуваченим його причетності до інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд вважає, що його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України у повному обсязі підтверджується сукупністю зібраних доказів, які були досліджені та перевірені судом в судовому засіданні, а саме:

- наданими у судовому засіданні показаннями потерпілої ОСОБА_4 , яка пояснила, що 30.04.2022 вона знаходилася на Головному залізничному вокзалі м. Львова, де проводжала свою подругу з дітьми. В цей час на вокзалі несподівано з`явилася відома акторка ОСОБА_7 , за якою слідували шанувальники. Вона разом з донькою подруги, яку проводжали, та подругою ОСОБА_9 також пішли за акторкою. Так, вони разом з іншими шанувальниками пройшлися за ОСОБА_8 по першому пероні вокзалу і зупинилися біля входу в приміщення «Матері та дитини», куди зайшла акторка, однак шанувальників за нею не впустили. В цей час вона, тримаючи лівою рукою доньку подруги, знімала акторку на мобільний телефон, який тримала у правій руці. В якийсь момент відчула, що в її сумці, яка висіла на плечі, хтось нишпорить. Повернувшись, вона побачила обвинуваченого, який тримав у руці її мобільний телефон та пристрій для куріння Айкос, що падав на землю, при цьому обвинувачений стояв позаду неї справа. В цей час обвинувачений, тримаючи у руці її телефон, подивився на неї та, зрозумівши, що вона викрила крадіжку телефону, став втікати від неї, чому голосно крикнула: «Стій». Почувши її слова, обвинувачений обернувся і вони зустрілися з ним поглядами, після чого він відразу ж вибіг з натовпу людей. Так як вона була з дитиною, то за обвинуваченим не побігла. Після того, як обвинувачений покинув натовп людей, вона його більше не бачила. Цього ж дня через деякий час вона зайшла у відділ поліції на вокзалі та написала заяву про відкрите викрадення її мобільного телефону.

-наданими у судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_9 про те, що вони разом з ОСОБА_4 30.04.2022 знаходилися на Головному залізничному вокзалі м. Львова, де проводжали подругу з дітьми. Спочатку вони перебували в пункті внутрішньо переміщених осіб. Далі, побачивши перед вокзалом відому акторку ОСОБА_10 , вона з ОСОБА_4 та донькою подруги, яку проводжали, пішли за нею. Так, вони пройшлися з групою людей по вокзалу і на першому пероні зупинилися біля входу у приміщення «Матері та дитини», куди зайшла акторка. В якийсь момент вона побачила, як чиясь рука тягнеться до сумки подруги ОСОБА_4 , витягує мобільний телефон і щось випадає з сумки. Також побачила невідомого чоловіка, який став втікати від них. Чи кричала потерпіла останньому вслід, на даний час вже не пригадує, оскільки подія відбулася в квітні минулого року. Особисто вона нічого не говорила до зловмисника і за ним не бігла, так як вперше таке побачила у своєму житті і не відразу зорієнтувалася.

Також винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, окрім показань потерпілої та свідка, підтверджується наступними доказами:

- витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань, згідно якого 03.05.2022 до ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області з письмовою заявою звернулася ОСОБА_4 , яка просила прийняти міри до невідомої особи, яка 30.04.2022 відкрито здійснила крадіжку її мобільного телефону марки Xiaomi Mi A1 на залізничному вокзалі м. Львова, що за адресою: м. Львів, пл. Двірцева, 1;

- протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію від 03.05.2022, згідно з яким ОСОБА_4 просить прийняти міри до невідомої особи, яка 30.04.2022 на пероні №1 залізничного вокзалу у м. Львові на пл. Двірцевій,1 відкрито викрала її мобільний телефон марки Xiaomi Mi A1, чорного кольору, імей 1: НОМЕР_1 , імей 2: НОМЕР_2 ;

- протоколом добровільної видачі від 03.05.2022, згідно з яким ОСОБА_5 добровільно видав кофту синьо-чорного кольору з білими полосками марки «МОТО», в яку був одягнений 30.04.2022;

- постановою про визнання речових доказів від 03.05.2022, згідно якої кофту синьо-чорного кольору з білими полосками марки «МОТО» визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000282.

- ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 06.05.2022, згідно з якою накладено арешт на кофту синьо-чорного кольору з білими полосками, марки «Мото», яка належить ОСОБА_5 ;

- протоколом добровільної видачі від 03.05.2022, згідно з яким ОСОБА_5 добровільно видав мобільний телефон марки Xiaomi Mi A1, який був ним викрадений 30.04.2022 на Головному залізничному вокзалі м. Львова за адресою: м. Львів, пл. Двірцева, 1;

- постановою про визнання речових доказів від 03.05.2022, згідно якої мобільний телефон марки Xiaomi Mi A1, чорного кольору, імей 1: НОМЕР_1 , імей 2: НОМЕР_2 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000282;

- ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 06.05.2022, згідно з якою відмовлено у задоволенні клопотання про накладення арешту на мобільний телефон марки Xiaomi Mi A1, чорного кольору, імей 1: НОМЕР_1 , імей 2: НОМЕР_2 ;

- висновком експерта №СЕ-19/114-22/6513-ТВ від 11.05.2022, згідно якого ринкова вартість мобільного телефону торговельної марки Xiaomi Mi A1 моделі MDG2 станом на 30.04.2022 становила 875,00 грн;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 03.05.2022, згідно якого потерпіла ОСОБА_4 впізнала ОСОБА_5 , як особу, яка 30.04.2022 відкрито викрала в неї мобільний телефон марки Xiaomi Mi A1. ОСОБА_5 вона впізнала за загальними рисами обличчя, тілобудовою, зростом та статурою, а також по светрі (футболці) синьо-чорного кольору з білою полоскою;

- протоколом проведення слідчого експеременту та оглянутим в судовому засіданні відео записом такого від 03.05.2022, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_4 повідомила, що вона 30.04.2022 близько 17.40 год знаходилась на першому пероні Головного залізничного вокзалу м. Львова, де перебувала акторка ОСОБА_7 та яку вона знімала на відео. В цей момент вона почула, що хтось рухає її сумку, повернувшись, вона побачила невідомого чоловіка, який витягнув з її сумки мобільний телефон марки Xiaomi Mi A1 та пристрій для куріння «Iqos», який в подальшому йому випав з руки. Зрозумівши, що його викрили обвинувачений почав втікати в підземний перехід між перонами із викраденим мобільним телефоном;

- протоколом проведення слідчого експеременту від 23.05.2022 та оглянутим в судовому засіданні відеозаписом такого, відповідно до якого свідок ОСОБА_9 повідомила, що 30.04.2022 вона разом із ОСОБА_4 знаходилася на Залізничному вокзалі м. Львова на першому пероні, де в цей час перебувала акторка ОСОБА_7 . Тоді ж невідома особа викрала мобільний телефон з сумки ОСОБА_4 , чому вони стали йому кричати, однак той втік через підземний перехід;

- оглянутим в судовому засіданні DVD-диском та протоколом огляду предмету від 05.05.2022, згідно з яким проведено огляд DVD-диску на якому наявні відео-файли за назвою: с-6, с-11, с-14, с-15, 1_02_R_4300, 2_03_ R_4300, 3_04_ R_4300, 4_07_ R_4300, при перегляді яких наявний відеозапис з камер відеоспостереження, розташованих на залізничному вокзалі м. Львова, що на пл.Двірцевій, 1, за 30.04.2022 в період часу о 17.43 год по 17.47 год, на якому зафіксовано, як ОСОБА_5 заходить на перший перон залізничного вокзалу м.Львова, що на пл.Двірцевій, 1 з натовпом людей, в якому знаходиться потерпіла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка в правій руці тримає мобільний телефон, а іншою рукою тримає дитину та на плечі якої знаходиться сумка. В свою чергу ОСОБА_5 рухається за потерпілою ОСОБА_4 , проходить перший перон, доходить до входу в приміщення «Матері та дитини», зникає з поля зору камери разом із потерпілою ОСОБА_4 та через декілька секунд виходить з натовну людей, спускається в підземний перехід даного вокзалу, проходить його центральну частину та виходить з центрального входу вокзалу у невідомому напрямку. В цей час в полі зору камери появляється ОСОБА_4 , яка виходить з натовпу людей і копирсається у своїй сумці;

- постановою про визнання речових доказів від 05.05.2022, згідно якої DVD-диск на якому наявні відео-файли за назвою: с-6, с-11, с-14, с-15, 1_02_R_4300, 2_03_ R_4300, 3_04_ R_4300, 4_07_ R_4300 визнано речовим доказом;

- оглянутим в судовому засіданні відео-файлами на DVD-диску та протоколом огляду предмету від 17.05.2022, згідно з яким оглянуто відео-файли за назвою: 30_04_2022_1_РО_1 перон вихід в місто ліва сторона _03САВСD0__1, 30_04_2022_2_РО_1 перон вихід в місто права сторона _0622FE38__1, 30_04_2022_3_РО_Підземний перехід _1_03ВОА068__1, 30_04_2022_4_РО_Центральний вхід_вихід. Зал 2_06107ВА8__1, 30_04_2022_5_РО_ Центральний вхід_вихід. Ліва сторона_03САВС90__1, 30_04_2022_5_РО_ Центральний вхід_вихід. Ліва сторона_03САВС90__1, при перегляді яких наявний відеозапис з камер відеоспостереження розташованих на залізничному вокзалі м. Львова, що на пл. Двірцева, 1 за 30.04.2022 в період часу о 17.43 год по 17.49 год, на якому зафіксовано, як ОСОБА_5 заходить на перший перон залізничного вокзалу м.Львова, що на пл. Двірцевій, 1, з натовпом людей, в якому знаходиться потерпіла ОСОБА_4 , яка в руці тримає мобільний телефон, а в іншій руці тримає дитину та на плечі якої знаходиться сумка. В свою чергу ОСОБА_5 рухається за потерпілою ОСОБА_4 , проходить вищевказаний перший перон, доходить до входу в приміщення «Матері та дитини», зникає з поля зору камери разом із потерпілою ОСОБА_4 та через декілька секунд виходить з натовпу людей, спускається в підземний перехід даного вокзалу, проходить його центральну частину та виходить з вокзалу в невідомому напрямку;

- постановою про визнання речових доказів від 17.05.2022, згідно якої DVD-диск на якому наявні відео-файли за назвою: 30_04_2022_1_РО_1 перон вихід в місто ліва сторона _03САВСD0__1, 30_04_2022_2_РО_1 перон вихід в місто права сторона _0622FE38__1, 30_04_2022_3_РО_Підземний перехід _1_03ВОА068__1, 30_04_2022_4_РО_Центральний вхід_вихід. Зал 2_06107ВА8__1, 30_04_2022_5_РО_ Центральний вхід_вихід. Ліва сторона_03САВС90__1, 30_04_2022_5_РО_ Центральний вхід_вихід. Ліва сторона_03САВС90__1 визнано речовим доказом;

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Вирішуючи питання про належність та допустимість доказів у цьому кримінальному провадженні, суд виходить із такого.

Розглядаючи докази з точки зору їх допустимості, суд звертає увагу, що покази обвинуваченого, потерпілої, свідка отримано з дотриманням вимог КПК України, а тому вони є допустимими.

Показання потерпілої ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_9 суд визнає належними і допустимими доказами, оскільки такі є логічними, послідовними, узгоджуються між собою, показання отримані безпосередньо у судовому засіданні, при цьому надані в судовому засіданні показання потерпілої та свідка є аналогічні тим показанням, які вони надавали під час проведення слідчого експерименту за їх участі, та узгоджуються з іншими наявними у матеріалах даного провадження доказами.

Письмові та речові докази у цьому кримінальному провадженні, досліджені безпосередньо у судовому засіданні, отримані у порядку, передбаченому КПК України, стосуються фактів та обставин, що мають значення для цього кримінального провадження та підлягають доказуванню у розумінні ст. 91 КПК України. Разом із цим, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.

Оцінюючи позицію обвинуваченого ОСОБА_5 щодо невизнання своєї вини в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.4 ст.186 КК України, або у частковому визнанні провини, але у необхідності перекваліфікавації його дій, суд вважає їх неспроможними, такими, що обрані з метою пом`якшити обвинуваченим свою долю, уникнути покарання за вчинений злочин.

Наявність об`єктивної сторони злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, яку складають діяння, суспільно небезпечні наслідки, а також причинний зв`язок між діянням і такими наслідками, підтверджено сукупністю досліджених судом належно оцінених доказів.

Згідно з ч. 1 ст. 186 КК грабежем є відкрите викрадення чужого майна, а саме викрадення чужого майна у присутності потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винної особи, яка, у свою чергу, усвідомлює, що її дії помічені і оцінюються як викрадення.

Розрізняючи крадіжку і грабіж, слід виходити зі спрямованості умислу винної особи та даних про те, чи усвідомлював потерпілий характер вчинюваних винною особою дій. У зв`язку з цим викрадення належить кваліфікувати як крадіжку не лише тоді, коли воно здійснюється за відсутності потерпілого, але й у присутності сторонніх осіб, які не усвідомлюють факту викрадення майна і не можуть дати йому належної оцінки (психічно хворі, малолітні). Викрадення є таємним і в тому разі, коли воно відбувається у присутності потерпілої особи за умови, що винна особа не знає про це чи вважає, що робить це непомітно для неї, а також тоді, коли викрадення вчиняється у присутності особи, якій доручено майно, але вона перебуває в такому стані, що виключає можливість усвідомлювати значення того, що відбувається (сон, непритомність, стан сп`яніння).

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_5 вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, його провина у вчиненому підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_4 , свідка ОСОБА_9 та іншими дослідженими доказами.

Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 підтвердила свої свідчення, надані в ході досудового розслідування, відповідно до яких вона вказувала на обвинуваченого ОСОБА_5 , як на особу, яка 30.04.2022 на першому пероні Головного залізничного вокзалу м.Львова викрала з її сумки мобільний телефон та, зрозумівши, що крадіжка мобільного телефону нею викрита, не повернула викраденого, не реагувала на її вимогу зупинитися, а втекла з місця вчинення злочину.

Під час вивчення матеріалів кримінального провадження не було виявлено відомостей, які б давали підстави вважати, що потерпіла, яка була допитана судом під присягою, з будь - яких причин обмовила чи могла обмовити обвинуваченого у зазначеному злочині.

Покликання обвинуваченого та його захисника на те, що ОСОБА_5 таємно викрав з сумки потерпілої мобільний телефон, чому не втікав з місця скоєння злочину, що підтверджується відеозаписами з камер спостереження першого перону вокзалу, суд оцінює критично та зазначає, що камери спостереження на першому пероні вокзалу не проглядають всього перону, в тому числі і місця входу у приміщення «Матері та дитини», де зупинився натовп людей, в якому перебувала потерпіла з дитиною в момент викрадення обвинуваченим з її сумки мобільного телефону, а відтак зафіксований камерами спостереження вихід з натовпу обвинуваченого швидкою ходою, не спростовує показання потерпілої і свідка про те, що обвинувачений, перебуваючи в натовпі людей, викрав з сумки потерпілої мобільний телефон, а коли остання викрила його дії, втік від неї, не реагуючи на вимогу зупинитись.

З огляду на викладене та враховуючи встановлені судом фактичні обставини вчинення суспільно небезпечного винного діяння ОСОБА_5 , а саме способу вилучення майна, відношення обвинуваченого до вчиненого, спрямованості умислу та інші докази, висновки сторони захисту щодо необхідності перекваліфікації дій обвинуваченого з ч. 4 ст. 186 на ч. 4 ст.185 КК є невірними.

Отже, сукупність вищевказаних обставин, які підтверджуються доказами, що є належними та допустимими, дозволяє прийти до висновку, що пред`явлене обвинувачення поза розумним сумнівом знайшло своє підтвердження і дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за злочини проти власності, не одружений, не працює, хворіє, на обліку у психоневрологічному диспансері не перебуває, однак перебуває на обліку в наркологічному диспансері, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66, 67 КК України, судом не встановлено.

Виходячи з наведеного, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, ставлення обвинуваченого до вчиненого ним діяння, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.4 ст. 186 КК України.

Підстав для застосування ст. 69 КК України та призначення ОСОБА_5 більш м`якого покарання ніж передбачено ч.4 ст.186 КК України судом не встановлено.

На думку суду, призначене судом покарання буде достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлено.

Питання щодо речових доказів у кримінальному проваджені суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

Підлягають відшкодуванню обвинуваченим процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 1029,72 гривень.

Запобіжний захід обвинуваченому у виді тримання під вартою залишити без змін та вважати його продовженим до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного та керуючсь ст.ст. 373, 374 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у виді тримання під вартою залишити без змін та вважати його продовженим до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_5 рахувати з моменту затримання, тобто з 03 травня 2022 року.

Стянути з ОСОБА_5 документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 1029 гривень 72 копійки на користь держави.

Речові докази по справі: кофту синьо-чорного кольору з білими полосками, марки «Мото» - повернути ОСОБА_5 ; мобільний телефон марки Xiaomi Mi A1, чорного кольору, імей 1: НОМЕР_1 , імей 2: НОМЕР_2 повернути потерпілій ОСОБА_4 ; 2 DVD-диски на яких наявні відео-файли - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м.Львова від 06.05.2022, на кофту синьо-чорного кольору з білими полосками, марки «Мото».

Вирок може бути оскаржено сторонами до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: