Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

26 січня 2023 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 17 січня 2023 року, якою продовжено ОСОБА_6 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27 ч.3 ст.307, ч.2 ст.27 ч.3 ст.308, ч.2 ст.27, ч.3 ст.28 ч.2 ст.318, ч.2 ст.27 ч.4 ст.321, ч.2 ст.27, ч.3 ст.28 ч.2 ст.306 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою, у кримінальному провадженні №0000848,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 17 січня 2023 року задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 17 березня 2023 року.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_5 просить вказану ухвалу змінити та визначити при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. На обґрунтування своїх вимог апелянт зазначила, що ОСОБА_6 перебуває у слідчому ізоляторі у межах даного кримінального провадження з 24 квітня 2021 року. Вказала, що суд не врахував, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, має неповнолітню доньку, яка потребує його допомоги. Адвокат покликалась на те, що її підзахисний перебуває у місцях позбавлення волі з 2016 року, не має достатнього заробітку, а тому вона просить визначити йому мінімальний розмір застави.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить таких висновків.

Частина 4 ст.422-1 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) визначає, що розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Зважаючи на те, що захисник в апеляційній скарзі не порушує питання про розгляд її скарги за участю сторін кримінального провадження, тому апеляційний розгляд здійснюється без участі сторін.

За приписами ч.1 ст.404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно положень ч.1, 2 ст.331 КПК, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. При цьому, як передбачено ст.177 КПК, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів цієї судової справи, у провадженні Рівненського районного суду Рівненської області перебуває кримінальне провадження №000848 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Прокурором, у відповідності до вимог КПК, і зокрема ст.199 цього Кодексу, було подано клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, оскільки існують достатні підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальні правопорушення, у яких він обвинувачується.

Так, колегія суддів, перевіривши матеріали судового провадження, погоджується з тим, що ризик, заявлений стороною обвинувачення, на даний час не зменшився та продовжує існувати.

Зокрема, ризик вчинення іншого кримінального правопорушення стверджується тим, що інкриміновані ОСОБА_6 злочини були ним скоєні під час відбування ним покарання у ДУ «Городоцький виправний центр №131» за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.345, ч.1 ст.263 КК України. Тому, ОСОБА_6 , перебуваючи під дією запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, матиме реальну можливість продовжити вчиняти кримінальні правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів.

Крім того, слід врахувати, що кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 , відносяться до категорії особливо тяжких.

Також колегія суддів, врахувавши тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 , особу обвинуваченого, який раніше судимий, відсутність відомостей щодо наявності у нього міцних соціальних зв`язків, які б могли гарантувати його належну процесуальну поведінку, не вбачає підстав для визначення ОСОБА_6 застави як альтернативного виду запобіжного заходу.

Доказів на спростування вказаних обставин стороною захисту надано не було та під час апеляційного розгляду не встановлено.

Тому, зважаючи на встановлений ризик, який не зменшився та продовжує існувати, колегія суддів вважає, що на даний час лише запобіжний захід у виді тримання під вартою здатний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти цьому ризику, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги захисника не вбачається.

Керуючись ст.ст.404, 407, 418, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 17 січня 2023 року, якою продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3