Дата документу 22.12.2022
Справа № 334/6247/22
Провадження № 1-кс/334/1963/22
УХВАЛА

про арешт майна

22 грудня 2022 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 002246, внесеному 19.12.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за частиною четвертою статті 186 КК України,

встановив:

слідчому судді надійшло клопотання слідчого ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_4 , в якому слідчий просить накласти арешт на майно, яке було вилучене в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: кофту чорного кольору, яка належить ОСОБА_5 ; мобільний телефон «Samsung SM-J600F/DS» імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 ; сім-картку мобільного оператора «ВФ Україна» № НОМЕР_3 ; в ході огляду місця події за адресою: м. Запоріжжя, вул. Кіяшка, буд. 28, біля 1-го під`їзду, а саме: зв`язку ключів (три ключа); предмет схожий на складний ніж, жовто-коричневого кольору; в ході особистого обшуку під час затримання ОСОБА_5 в порядку статті 208 КПК України, а саме: мобільний телефон «Philips WB32» імеі: НОМЕР_4 ; сім-картку мобільного оператора «ВФ Україна».

Слідчий ОСОБА_3 та володілець майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явились.

Неприбуття учасників провадження у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, що передбачено частиною першою статті 172 КПК України.

У зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, що відповідає положенням частини четвертої статті 107 КПК України.

Дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до положення статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди..

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, що передбачено в частині першій статті 98 КПК України.

Слідчим здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0002246, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.12.2022 за частиною четвертою статті 186 КК України. Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснює Дніпровська окружна прокуратура міста Запоріжжя Запорізької області.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 19.12.2022 приблизно о 17.00 годині ОСОБА_5 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, разом з невстановленою досудовим слідством особою шляхом вільного доступу проник до квартири потерпілого ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , де у вказаний час знаходились потерпілий ОСОБА_6 та його брат - свідок ОСОБА_7 . Далі, ОСОБА_5 , знаходячись у кімнаті квартири за вище вказаною адресою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, під вигаданим приводом повернення неіснуючого боргу, невстановленим предметом, схожим на ніж, висловив реальну погрозу життю та здоров`ю свідку ОСОБА_7 , після чого предметом схожим на ніж, який тримав у руці, наніс останньому два прямі удари у ліву ногу, завдавши фізичний біль та тілесні ушкодження, які не спричинили шкоду життю свідка. Побоюючись за своє життя та здоров`я потерпілий та свідок не могли чинити опір ОСОБА_5 , оскільки від його злочинних дій втратили волю до супротиву. Далі, ОСОБА_5 , маючи умисел на відкрите заволодіння майном, перебуваючи у кімнаті квартири за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом ривку з поверхні ліжка відкрито викрав мобільний телефон «Samsung SM-J600F/DS» імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 , вартістю 5500 гривень, який належить потерпілому ОСОБА_6 . Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_5 разом із викраденим майном зник з місця скоєння злочину, розпорядившись ним у подальшому на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоджу на вказану суму.

Потерпілий ОСОБА_6 під час допиту, пояснив, що 19.12.2022 він зі своїм братом ОСОБА_7 знаходились вдома за адресою: АДРЕСА_2 , до них у гості прийшов малознайомий чоловік на ім`я ОСОБА_8 , вони вживали алкоголь. Приблизно о 13.00 годині Денис пішов, а брати лягли спати. Приблизно о 17.00 годині за вказаною адресою проникли двоє чоловіків, на них були кофти-балаклави, під вигаданим приводом чоловік АДРЕСА_3 почав требувати від братів неіснуючий борг. Далі чоловік № 1 зняв маску, та потерпілий та його брат впізнали малознайомого чоловіка на ім`я ОСОБА_8 , який був у них у гостях раніше, інший чоловік № 2 стояв та нічого не робив, не розмовляв, обличчя його потерпілий та свідок не бачили. Далі, ОСОБА_8 дістав предмет схожий на ніж, погрожував ОСОБА_7 та наніс два удари ножом у його ліву ногу, та сказав: «чи жалко йому його брата, чи може потрібно прокрутити ніж у нозі?» Потерпілий та його брат злякались, потерпілий сказав, що нічого не потрібно. Потім ОСОБА_8 схопив мобільний телефон «Самсунг», який належить ОСОБА_6 , та який лежав на ліжку біля подушки, сказав, що поверне телефон коли буде віддано борг, після чого він та чоловік № 2 втекли із квартири. Потерпілий звернувся до поліції.

Свідок ОСОБА_7 під час допиту дав аналогічні показання.

19.12.2022 о 17.40 годині ОСОБА_5 був затриманий в порядку статті 208 КПК України, під час обшуку якого були виявлені та вилучені мобільний телефон «Philips WB32» імеі: НОМЕР_4 ; сім-картка мобільного оператора «ВФ Україна».

Також, 19.12.2022 о 19.28 годині був проведений огляд місця події за адресою: АДРЕСА_4 , біля 1-го під`їзду, де був зупинений ОСОБА_5 , при якому були виявлені та вилучені зв`язка ключів (три ключа) та предмет схожий на складний ніж, жовто-коричневого кольору.

Після чого, в період часу з 23.47 години 19.12.2022 до 00.06 години 20.12.2022 слідчим ОСОБА_9 проведений обшук за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було виявлено та вилучено: кофту чорного кольору, яка належить ОСОБА_5 , мобільний телефон «Samsung SM-J600F/DS» імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 , сім-картка мобільного оператора «ВФ Україна» № НОМЕР_3 .

20.12.2022 під час огляду мобільного телефону «Samsung SM-J600F/DS» імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 та сім-картки мобільного оператора «ВФ Україна» № НОМЕР_3 , потерпілий ОСОБА_6 заявив, що вказане майно належить йому.

20.12.2022 про підозру у вчиненні вказаного злочину, передбаченого частиною четвертою статті 186 КК України, повідомлено ОСОБА_5 .

Слідчий суддя встановив, що вищевказане майно відповідає критеріям, визначеним частиною першою статті 98 КПК України, оскільки мобільний телефон «Samsung SM-J600F/DS» імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 та сім-картка мобільного оператора «ВФ Україна» № НОМЕР_3 є об`єктом кримінально протиправних дій, а інше майно зберегло на собі його сліди.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя враховує, що правовою підставою арешту майна є збереження речових доказів - транспортного засобу, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, металу, які можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні, а також розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для його власника.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A № 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

На даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси володільця майна ОСОБА_5 , оскільки невжиття даних заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна може призвести до його втрати, перетворення або іншої передачі майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити можливість застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання дізнавача є обґрунтованим, оскільки вказане майно є речовими доказами у кримінальному провадженні. У разі його повернення власник майна може знищіти, зіпсувати, приховати або відчужити майно, яке має важливе значення для встановлення об`єктивних обставин під час проведення досудового розслідування кримінального провадження, оскільки є речовим доказом.

Керуючись статтями 132, 170-173, 175 КПК України, слідчий суддя

постановив:

клопотання про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на:

- кофту чорного кольору, яка належить ОСОБА_5 ; мобільний телефон «Samsung SM-J600F/DS» імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 ; сім-картку мобільного оператора «ВФ Україна» № НОМЕР_3 , які були вилучені в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 ,

- зв`язку ключів (три ключа); предмет схожий на складний ніж, жовто-коричневого кольору, які були вилучені в ході огляду місця події за адресою: м. Запоріжжя, вул. Кіяшка, буд. 28, біля 1-го під`їзду,

- мобільний телефон «Philips WB32» імеі: НОМЕР_4 ; сім-картку мобільного оператора «ВФ Україна», які були вилучені в ході особистого обшуку під час затримання ОСОБА_5 в порядку статті 208 КПК України,

які є тимчасово вилученим майном та мають істотне значення для проведення досудового розслідування кримінального провадження, оскільки є речовими доказами.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Копію ухвали надіслати слідчому та володільцю майна.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: