Провадження №1-кп/523/483/23
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

09.03.2023 р. Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

в присутності обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002342 від 28.07.2020р. щодо: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Одеси, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, дітей на утриманні не маючого, не працюючого, інваліда 3-групи, маючого низку тяжких захворювань (підтверджується документально), зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно зі ст.89 КК України не маючого судимості,

обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185,ч.3 ст.357 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

28.07.2020р., в період часу із 00:30год. до 05:15год., ОСОБА_4 з метою таємного викрадення чужого майна, прибув до будинку АДРЕСА_2 , де шляхом вільного доступу через незачинені двері, проник до зазначеного будинку. Перебуваючи в приміщенні будинку, ОСОБА_5 проник до однієї з житлових кімнат, де тимчасово мешкала ОСОБА_6 , майно якої і визначив об`єктом свого злочинного посягання. Далі, ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання наслідків, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, впевнившись, що ОСОБА_6 відпочивала і за його діями не спостерігала, таємно викрав зі стільця в кімнаті майно останньої: жіночий рюкзак синього кольору, який матеріальної цінності не представляє, в якому знаходились банківські карти «Приват банку» та «Аваль банку», матеріальної цінності не представляють, мобільний телефон «Sony Xperia», вартістю 7000грн., із сім-картою «Водафон Україна», а в сього на загальну суму 7000грн. Після чого, ОСОБА_5 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим, завдавши ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 7000гривень.

Крім того, повторно, 03.08.2020р., в період часу з 21год. 00хв. по 09год. 00хв. 04.08.2020р., ОСОБА_5 з метою таємного викрадення чужого майна, прибув до будинку АДРЕСА_3 , де шляхом вільного доступу через незачинену хвіртку, проник на подвір`я зазначеного будинку. Перебуваючи на подвір`ї будинку, ОСОБА_5 визначив об`єктом своїх злочинних дій належне ОСОБА_7 майно, а саме велосипед марки «Discovery». Далі, ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, впевнившись що за його діями ніхто не спостерігає та не може їм завадити, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, таємно викрав, належний ОСОБА_7 вищевказаний велосипед, вартістю 3000грн. Після чого, ОСОБА_5 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись

викраденим майном на власний розсуд, тим самим, завдавши ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 3000гривень.

Крім того, повторно, 04.08.2020р., приблизно о 03год. 00хв., ОСОБА_5 з метою таємного викрадення чужого майна, прибув до будинку АДРЕСА_3 , де шляхом вільного доступу через незачинені двері, проник до зазначеного будинку. Перебуваючи в приміщенні будинку, ОСОБА_5 через незакриті на замок двері проник до кімнати, де тимчасово мешкав ОСОБА_8 , майно якого і визначив об`єктом свого злочинного посягання. Далі, ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та не може їм завадити, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання наслідків, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, таємно викрав належне ОСОБА_8 майно: портативний зарядний пристрій марки «Optima», вартістю 400грн., навушники вартістю 200грн, грошові кошти у розмірі 1400грн., а всього на загальну суму 2000грн., та окрім того, незаконно заволодів, належними ОСОБА_8 документами: посвідченням учасника бойових дій України та id-паспортом громадянина України. Після чого, ОСОБА_5 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись вищевказаним чужим майном на власний розсуд, тим самим, завдавши ОСОБА_8 матеріальну шкоду в розмірі 2000гривень.

В судовому засіданні, ОСОБА_5 повністю визнав свою вину за пред`явленим та викладеним в обвинувальному акті обвинуваченні, крім того, пояснив суду про час, місце, спосіб та мотиви скоєного ним при вказаних вище обставинах, не оспорюючи при цьому докази, які містяться у кримінальному провадженні та фактичні обставини скоєних ним кримінальних правопорушень.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених у обвинувальному акті, враховуючи, що прокурор та обвинувачений не оспорювали фактичні обставини провадження та беручи до уваги, що учасники судового провадження, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, при цьому роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів кримінального провадження, що характеризують останнього.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушення доведена повністю та дії вказаної особи кваліфікує за: ч.3 ст.357 КК України - незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом та іншим важливим документом та ч.3 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло, до сховища.

При призначенні покарання ОСОБА_5 , суд приймає до уваги характер і обставини вчинених кримінальних правопорушень, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Судом враховується особа ОСОБА_5 , який згідно зі ст.89 КК України є особою не маючою судимості, вчинив кримінальні правопорушення, які відносяться до категорії кримінальних проступків та тяжких злочинів, маючого середньо-спеціальну освіту, не одруженого, дітей на утриманні не маючого, не працюючого, інваліда 3-групи, маючого низку тяжких захворювань (підтверджується документально), маючого постійне місця реєстрації та проживання, де проживає вдвох із матір`ю.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , передбачені ст.66 КК України, суд визнає: щире каяття, повне визнання своєї вини, відсутність будь-яких претензій матеріального та морального характеру з боку потерпілих до обвинуваченого.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, передбачені ст.67 КК України, судом не встановлено.

Згідно зі статтями 50,65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

На підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання по даному кримінальному провадженню, враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини кримінального провадження, беручи до уваги особу ОСОБА_5 , який згідно зі ст.89 КК України є особою не маючою судимості, вчинив кримінальні правопорушення, які відносяться до категорії кримінальних проступків та тяжких злочинів, маючого середньо-спеціальну освіту, не одруженого, дітей на утриманні не маючого, не працюючого, інваліда 3-групи, маючого низку тяжких захворювань (підтверджується документально), маючого постійне місця реєстрації та проживання, де проживає вдвох із матір`ю, враховуючи наявність обставин, які пом`якшують покарання - щире каяття, повне визнання своєї вини, відсутність будь-яких претензій матеріального та морального характеру з боку потерпілих до обвинуваченого та відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, з метою запобігання вчиненню обвинуваченим нових злочинів, суд приходить до висновку про те, що виправлення останнього та недопущення вчинення ним нових кримінальних правопорушень, можливе без його ізоляції від суспільства, із призначенням покарання у виді позбавлення волі з випробуванням (із застосуванням ст.75 КК України).

В даному випадку, за переконанням суду, покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Водночас, вирішуючи питання про необхідність реального відбування обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі з випробуванням за вчинені злочини, судом враховується, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При цьому, суд також враховує правову позицію Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену у Постанові від 28.05.2020року (справа №753/13972/17; провадження №51-986км20), згідно якої, Верховний Суд зазначив, що законодавцем саме суду надано дискреційні повноваження щодо визначення виду та міри покарання за вчинення того чи іншого злочину.

Крім того, приймаючи таке рішення, суд серед іншого враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004 у справі №1-33/2004.

Вимога додержуватись справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена і в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року), статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950.

Для проведення експертизи залучались експерти, у зв`язку із чим процесуальні витрати необхідно покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 .

Долю речових доказів, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.369-371, 373-374 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 та ч.3 ст.357 КК України, і призначити йому покарання за:

-ч.3 ст.357 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік;

-ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на строк 2 роки, із покладанням обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід до набрання вироку законної сили відносно ОСОБА_4 обрати у вигляді особистого зобов`язання.

Речові докази: зарядний пристрій, навушники, посвідчення учасника бойових дій та id-паспорт громадянина України - вважати повернутими за належністю ОСОБА_8 ; велосипед - вважати повернутим за належністю ОСОБА_7 .

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні в розмірі 653,80грн. за проведення експертного дослідження - стягнути із ОСОБА_4 в повному обсязі, на користь держави.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд м. Одеси до Судової палати по кримінальних справах Одеського апеляційного суду, протягом 30 днів з дня проголошення.

Копії вироку вручити під розписку учасникам судового засідання, а також надати іншим заінтересованим особам.

Суддя ОСОБА_1