Справа №760/3956/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 березня 2023 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна в рамках досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000449 від 17.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, подане в рамках кримінального провадження № 0000449 від 17.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Подане клопотання обґрунтовується тим, що у провадженні слідчого відділу Солом`янського УП ГУ НП у місті Києві знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000449 від 17.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Як вказує прокурор у клопотанні, 17.02.2023 приблизно о 13:30 годин в парку «Відрадний», що за адресою: м. Київ, вул. Героїв Севастополя, 37- А, було виявлено громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який напередодні здійснив «закладки» наркотичної речовини на території парку "Відрадний", тим самим здійснив збут наркотичної речовини.

В подальшому, в ході проведення огляду місця події 17.02.2023 в період часу з 17:41 до 18:05 годин за участю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: м. Київ, вул. Герої Севастополя, 37-А, на території парку «Відрадний», в громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Samsung», в корпусі чорного кольору, з сім карткою мобільного оператора ТОВ «лайфселл» № НОМЕР_1 , ІМЕІ 1: НОМЕР_2 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_3 . В ході огляду даного телефону було встановлено, що в месенджері «Telegram» знаходяться фотографії з розташуванням згортків з невідомою речовиною, які останній напередодні збув шляхом здійснення «закладок».

Прокурор у клопотанні вказує, що у подальшому вищевказаний мобільний телефон марки «Samsung», в корпусі чорного кольору, з сім карткою мобільного оператора ТОВ «лайфселл» № НОМЕР_1 , ІМЕІ 1: НОМЕР_2 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_3 вилучено та поміщено до спец пакету KIV 2102240.

Таким чином, з метою забезпечення збереження доказів, що містяться в пам`яті зазначеного телефону та запобігання можливості його відчуження виникла необхідність у накладенні арешту на мобільний телефон марки «Samsung», в корпусі чорного кольору, з сім карткою мобільного оператора ТОВ «лайфселл» № НОМЕР_1 , ІМЕІ 1: НОМЕР_2 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , який вилучено під час огляду місця події в період часу з 17:41 до 18:05 годин 17.02.2023 за адресою: м. Київ, вул. Героїв Севастополя, 37- А.

Як вказує, у клопотанні слідчий, 18.02.2023 постановою слідчого слідчого відділення Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Samsung», в корпусі чорного кольору, з сім карткою мобільного оператора ТОВ «лайфселл» № НОМЕР_1 , ІМЕІ 1: НОМЕР_2 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_3 визнано та прилучено до матеріалів кримінального провадження №0000449 від 17 лютого 2023 року в якості речового доказу.

В клопотанні поставлено питання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, з метою забезпечення його збереження як речового доказу, що вилучене 17.02.2023 під час огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. Герої Севастополя, 37-А, на території парку «Відрадний».

В судове засідання прокурор та слідчий не з`явилися, 08.03.2023 прокурором ОСОБА_3 було продано до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав та просив його задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України слідчий суддя розглядає клопотання без повідомлення власника майна з метою забезпечення арешту майна.

Згідно ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Дослідивши матеріали клопотання та докази по даних матеріалах, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з положеннями ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутись прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Так, з матеріалів клопотання вбачається, що у провадженні слідчого відділу Солом`янського УП ГУ НП у місті Києві знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000449 від 17.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

В ході проведення огляду місця події 17.02.2023 в період часу з 17:41 до 18:05 годин за участю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: м. Київ, вул. Герої Севастополя, 37-А, на території парку «Відрадний», в громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Samsung», в корпусі чорного кольору, з сім карткою мобільного оператора ТОВ «лайфселл» № НОМЕР_1 , ІМЕІ 1: НОМЕР_2 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_3 . В ході огляду даного телефону було встановлено, що в месенджері «Telegram» знаходяться фотографії з розташуванням згортків з невідомою речовиною, які останній напередодні збув шляхом здійснення «закладок».

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України вилученні речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Враховуючи, що дане майно було вилучене пд. час проведення огляду місця події, тому воно вважається тимчасово вилученим майном.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94,132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення та достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частина 1 ст. 98 КПК України регламентує, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Постановою слідчого слідчого відділу Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 від 17.02.2023 мобільний телефон марки «Samsung», в корпусі чорного кольору, з сім карткою мобільного оператора ТОВ «лайфселл» № НОМЕР_1 , ІМЕІ 1: НОМЕР_2 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , було визнано речовим доказом кримінальному провадженні №0000449 від 17.02.2023.

Враховуючи викладене вище, слідчий суддя приходить до висновку про доцільність накладення арешту на речі та предмети, які вилучені 17.02.2023 за результатами проведення огляду місця події за участю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: м. Київ, вул. Герої Севастополя, 37-А, на території парку «Відрадний», а саме: мобільний телефон марки «Samsung», в корпусі чорного кольору, з сім карткою мобільного оператора ТОВ «лайфселл» № НОМЕР_1 , ІМЕІ 1: НОМЕР_2 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_3 .

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, а вказане вище тимчасово вилучене майно арешту, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Керуючись ст.ст. 98, 100, 131, 132, 170-173, 309 372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 17.02.2023 за результатами проведення огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. Герої Севастополя, 37-А, на території парку «Відрадний», а саме: мобільний телефон марки «Samsung», в корпусі чорного кольору, з сім карткою мобільного оператора ТОВ «лайфселл» № НОМЕР_1 , ІМЕІ 1: НОМЕР_2 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1