02.11.2022 Справа № 940/906/22
Провадження по справі № 1-кп/940/103/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2022 року Тетіївський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Тетієві кримінальне провадження № 0000084 від 09.07.2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Стадниця Тетіївського району Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , студента 3 курсу Уманського національного університету садівництва, з середньою освітою, не одруженого, невійськовозобов`язаного, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,
встановив:
ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що 08.07.2022 року близько 22 години, перебуваючи поблизу продуктового магазину, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, умисно наніс один удар правою ногою в область правого колінного суглобу потерпілому ОСОБА_5 .

Вказаними протиправними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді: забою правого колінного суглоба. Пошкодження зв`язкового апарату правого колінного суглоба (Розриву передньої хрестоподібної зв`язки. Розриву медіального меніска. Забою латерального виростка великогомілкової кістки), які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості та які викликають довготривалий розлад здоров`я.

Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

У підготовчому судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 надав заяву про відмову від підтримання приватного обвинувачення, в якій зазначив, що спричинені ОСОБА_4 збитки, відшкодовані йому у повному обсязі у розмірі 35000,00 грн. З обвинуваченим примирився та претензій до нього не має. Відтак, не бажає підтримувати приватне обвинувачення та просить закрити кримінальне провадження на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти закриття кримінального провадження на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Прокурор Тетіївського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні заперечувала проти закриття кримінального провадження, оскільки наявна обставина, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , а саме вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Розглянувши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, потерпілого, суд вважає, що заява потерпілого підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 477 КПК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України, відноситься до кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до ч. 4 ст. 26 КПК України кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представника від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством.

Враховуючи, що потерпілий ОСОБА_5 відмовився від обвинувачення в кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення стосовно ОСОБА_4 , його відмова є добровільною, в обвинувальному акті не зазначено, що кримінальне правопорушення пов`язане з домашнім насильством, суд вважає, що кримінальне провадження за обвинуваченнямОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, необхідно закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Водночас, суд констатує відсутність підстав для визнання обтяжуючою обставиною вчинення злочину з використанням умов воєнного стану, оскільки з формулювання обвинувачення та фактичних обставин кримінального правопорушення не вбачається, що ОСОБА_4 використав для вчинення злочину особливу (надзвичайну) обстановку, що склалась в країні, а саме воєнний стан. Більш того, обвинувачений ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні підтвердили, що конфлікт між ними стався виключно на побутовому рівні та не був пов`язаний з воєнним станом в Україні.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись статтями 284, 314, 477 КПК України, суд

постановив:
Кримінальне провадження № 0000084 від 09.07.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, закрити у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_7