Справа № 638/7740/22
Провадження № 1-кс/638/22/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2023 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді за участю: секретаря судового засідання заявника- ОСОБА_1 , - ОСОБА_2 , - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_4 від участі у розгляді скарги ОСОБА_3 на бездіяльність процесуального керівника Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова щодо не розгляду клопотань, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебуває скарга ОСОБА_3 на бездіяльність процесуального керівника Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова щодо не розгляду клопотань.

30 грудня 2022 року ОСОБА_3 було заявлено відвід слідчому судді Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_4 .

В обґрунтування письмового відводу ОСОБА_3 зазначено, що слідчим суддею Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_4 29 грудня 2022 року було постановлено ухвалу, якою відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід дізнавача Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, що є обставиною, яка викликає сумнів в неупередженості слідчого судді під час судового контролю за досудовим розслідуванням у формі дізнання.

В судовому засіданні ОСОБА_3 заяву підтримав, просив відвести слідчого суддю ОСОБА_4 від розгляду скарги. Надав пояснення, аналогічні доводам викладеним у скарзі.

Слідчий суддя ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, про розгляд повідомлялась. Надала до суду заяву, в якій просила заяву про відвід розглядати без її участі.

Оцінюючи доводи заяви про відвід, суд керується наступним.

Підстави, які виключають участь судді у кримінальному провадженні, визначені статтею 75 КПК України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно ч. 2 ст. 75 КПК України, у складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Крім того, ст. 76 КПК України визначено умови недопустимість повторної участі судді в кримінальному провадженні.

Згідно ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. У разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, відображеної, зокрема, в рішеннях у справі "Фей проти Австрії", "Ветштайн проти Швейцарії", "Пуллар проти Сполученого Королівства", "Білуха проти України", наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

В рішеннях у справах "Ветштайн проти Швейцарії" та "Ферантелі та Сантанжело проти Італії" Європейським судом з прав людини висловлювалась позиція, згідно якої при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

З доводів заяви ОСОБА_3 та наданих ним в судовому засіданні пояснень, судом не встановлено обставин, які б свідчили про упередженість суду, який розглядає дане кримінальне провадження, зокрема, що судом вчиняються умисні дії, спрямовані на порушення прав ОСОБА_3 .

Оцінюючи доводи ОСОБА_3 , згідно яких він не згодний з прийнятим слідчим суддею рішенням, суд керується таким.

Як вбачається з висновків щодо застосування норм права, викладених в постановах Верховного Суду, в тому числі в постанові від 12.07.2018 року по справі № 745/398/16-к, поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема, у справі «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів та меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів виходячи з відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.

Таким чином, суд, приймаючи у справі певні процесуальні рішення, реалізовував процесуальні права, якими він наділений згідно чинного законодавства України, та діяв в межах дискреційних повноважень, обираючи між відповідними альтернативними процесуальними рішеннями.

Враховуючи наведене, незгода ОСОБА_3 з прийнятими судом процесуальними рішеннями не може бути підставою для відводу судді.

Враховуючи наведене, обставин, які відповідно до вимог КПК України є підставою для відводу слідчого судді ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Зважаючи на зазначене вище, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для задоволення заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді.

Керуючись ст. 75, 76, 81, 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_4 від участі у розгляді скарги ОСОБА_3 на бездіяльність процесуального керівника Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова щодо не розгляду клопотань - відмовити.

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність процесуального керівника Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова щодо не розгляду клопотань передати для подальшого розгляду слідчому судді Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 Кримінального процесуального кодексу України.

Суддя ОСОБА_1