ЄУ № 712/9589/22
Провадження №1-кп/712/821/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 листопада 2022 року Соснівський районний суд м. Черкаси
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000051 від 17 червня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Глинське, Жовківського району Львівської області, громадянина України, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, солдата, який перебуває у розпорядженні НОМЕР_1 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_2 , не одруженого, який має вищу освіту, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 402 КК України,

ВСТАНОВИВ:
25.03.2022 начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 , з урахуванням стану здоров`я та інших даних, а також відсутності визначених підстав для відстрочки або звільнення від призову на військову службу, здійснено призов ОСОБА_4 на військову службу під час мобілізації та направлено для її проходження до ІНФОРМАЦІЯ_4 , де наказом начальника №114-ос від 25.03.2022 його зараховано до списків особового складу, поставлено на всі види забезпечення та зараховано у розпорядження начальника цього ж загону.
Відповідно до наказу Голови Державної прикордонної служби України
№ 310-ОС від 03.04.2022, оголошеного розпорядженням Адміністрації Державної прикордонної служби України № 12-7924/0/6-22-Вих від 03.04.2022 «Про оголошення наказу» солдату ОСОБА_4 , який перебував у розпорядженні начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, останнього зараховано в розпорядження начальника НОМЕР_2 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Згідно наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного Карпатського загону Державної прикордонної служби України полковника ОСОБА_5
№132-ОС від 07.04.2022, виданого на підставі наказу Голови Державної прикордонної служби України № 310-ОС від 03.04.2022, солдата ОСОБА_4 виключено зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення у зв`язку із вибуттям для подальшого проходження служби до НОМЕР_2 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_5 .
На виконання вимог вказаних наказів 06.04.2022 солдат
ОСОБА_4 у складі зазначеного підрозділу вибув по визначеному маршруту для подальшого прибуття у розпорядження начальника НОМЕР_2 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_5 .
У подальшому, 10.04.2022, близько 20 год. 20 хв., перебуваючи у місці тимчасової зупинки для подальшого вибуття до точки призначення за маршрутом особового складу НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, а саме у Головному центрі підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені АДРЕСА_2 , який дислокується в АДРЕСА_3 , старший групи по супроводженню військовослужбовців НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України полковника ОСОБА_6 , який у розумінні положень ст. 32 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, є начальником за військовим званням для військовослужбовців рядового, сержантського і старшинського складу та молодшого офіцерського складу, тобто, в тому числі по відношенню до солдата ОСОБА_4 , отримавши інформацію про відмову солдатом ОСОБА_4 виконувати наказ Голови Державної прикордонної служби України № 310-ОС від 03.04.2022 оголошеного йому згідно розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України № 12-7924/0/6-22-Вих від 03.04.2022 «Про оголошення наказу», у присутності старшого офіцеру відділу організації прикордонного контролю штабу НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України майора ОСОБА_7 , повторно усно довів солдату ОСОБА_4 зміст розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України № 12-7924/0/6-22-Вих від 03.04.2022 «Про оголошення наказу» Голови Державної прикордонної служби України № 310-ОС від 03.04.2022 та зміст наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного Карпатського загону Державної прикордонної служби України полковника ОСОБА_5 №132-ОС від 07.04.2022 виданого на підставі наказу Голови Державної прикордонної служби України № 310-ОС від 03.04.2022, які у розумінні положень ст. 32 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, є начальниками за військовим званням для військовослужбовців рядового, сержантського і старшинського складу та молодшого офіцерського складу, тобто, в тому числі по відношенню до солдата ОСОБА_4 , про необхідність вибуття останнього для подальшого проходження служби до НОМЕР_2 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_5 , які не суперечили чинному законодавству, не були пов`язаними з порушенням конституційних прав та свобод солдата ОСОБА_4 , не носили в собі подвійного тлумачення та явно злочинного змісту, у зв`язку з чим підлягали беззастережному та неухильному виконанню з боку останнього, та були доведені до нього уповноваженою на те особою, встановленим порядком.
Одразу після цього, 10.04.2022, близько 20 год. 50 хв., солдат
ОСОБА_4 , являючись військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, проходячи її в умовах воєнного стану, перебуваючи у місці тимчасової зупинки для подальшого вибуття до точки призначення за маршрутом особового складу НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, у Головному центрі підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора Ігоря Момота, який дислокується в АДРЕСА_3 , у порушення вимог ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 6, 11, 16, 28 32, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Військової присяги, затвердженої Постановою Верховної Ради України «Про текст Військової присяги» від 06.12.1991, ч. 3 ст. 23 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з надуманих мотивів, у присутності старшого групи по супроводженню військовослужбовців НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України полковника ОСОБА_6 та офіцера відділу організації прикордонного контролю штабу НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України майора ОСОБА_7 , відкрито відмовився виконати наказ Голови Державної прикордонної служби України № 310-ОС від 03.04.2022 оголошеного розпорядженням Адміністрації Державної прикордонної служби України № 12-7924/0/6-22-Вих від 03.04.2022 «Про оголошення наказу» та наказ начальника НОМЕР_1 прикордонного Карпатського загону Державної прикордонної служби України полковника ОСОБА_5 №132-ОС від 07.04.2022, виданого на підставі наказу Голови Державної прикордонної служби України № 310-ОС від 03.04.2022, про необхідність вибуття останнього для подальшого проходження служби до НОМЕР_2 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_5 , які не суперечили чинному законодавству, не були пов`язаними з порушенням конституційних прав та свобод солдата ОСОБА_4 , не носили в собі подвійного тлумачення та явно злочинного змісту, у зв`язку з чим підлягали беззастережному та неухильному виконанню з боку останнього, та були доведені до нього уповноваженою на те особою, встановленим порядком.
При цьому солдат ОСОБА_4 спочатку усно відмовився виконувати наказ Голови Державної прикордонної служби України № 310-ОС від 03.04.2022 оголошеного розпорядженням Адміністрації Державної прикордонної служби України № 12-7924/0/6-22-Вих від 03.04.2022 «Про оголошення наказу» та наказ начальника НОМЕР_1 прикордонного Карпатського загону Державної прикордонної служби України полковника ОСОБА_5 №132-ОС від 07.04.2022 виданий на підставі наказу Голови Державної прикордонної служби України № 310-ОС від 03.04.2022, а в подальшому, після отримання ним 10.04.2022 припису начальника НОМЕР_1 прикордонного Карпатського загону Державної прикордонної служби України полковника ОСОБА_5 №12/812 від 07.04.2022 про необхідність вибуття останнього для подальшого проходження служби до НОМЕР_2 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_5 , власноручно на зворотному боці зазначив про відмову виконання зазначених наказів та попередження про кримінальну відповідальність.
Відкрита відмова солдата ОСОБА_4 виконати наказ Голови Державної прикордонної служби України № 310-ОС від 03.04.2022 та наказ начальника 7 прикордонного Карпатського загону Державної прикордонної служби України №132-ОС від 07.04.2022 про необхідність вибуття для подальшого проходження служби до НОМЕР_2 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_5 потягла за собою до підриву дисципліни підрозділу, зниження рівня бойової готовності та невиконання завдань за призначенням.
Дії обвинуваченого кваліфіковано за ч. 4 ст. 402 КК України - непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника, вчиненій в умовах воєнного стану.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.402 КК України, при обставинах, викладених у обвинувальному акті визнав повністю. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у пред`явленому обвинуваченні за ч.4 ст. 402 КК України визнав повністю, розкаявся, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, сторона обвинувачення не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд вважає недоцільним дослідження доказів у справі, оскільки дані обставини ніким не оспорюються й у суду немає сумнівів у добровільності позиції сторін кримінального провадження та приймає рішення щодо проведення судового розгляду в даному кримінальному провадженні в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, вимоги якої роз`яснені сторонам кримінального провадження.
Суд, прийнявши до уваги добровільні пояснення обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, враховуючи обставини кримінального провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена та кваліфікує його дії за ч. 4 ст.402 КК України за ознаками умисних дій, які виразилися у непокорі, тобто відкритій відмові виконати наказ начальника, вчиненій в умовах воєнного стану.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відносить, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 65 КК України суд враховує: суспільну небезпечність вчиненого ним злочину, ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, який згідно з класифікацією, наведеною у ст. 12 КК України, віднесено до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який має постійне місце реєстрації та проживання, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікаря нарколога, лікаря психіатра не перебуває, раніше не судимий, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відсутність обставин, що обтяжують його покарання.
Згідно статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Положеннями ст.69 КК України передбачено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.
Враховуючи кілька обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, саме те, що обвинувачений під час досудового розслідування та судового розгляду визнав свою вину, щиро покаявся у вчиненому та висловив жаль з приводу вчиненого, осудив свою поведінку, співпрацював зі слідством, є особою молодого віку, та з урахуванням особи винного, який раніше не судимий, а також враховуючи індивідуальні особливості вказаного діяння, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, ставлення особи до своїх дій, то суд вважає необхідним призначити обвинуваченому основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.4 ст.402 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців.
Стаття 62 КК України передбачає, що покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні призначається військовослужбовцям строкової служби, військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом, особам офіцерського складу, які проходять кадрову військову службу, особам офіцерського складу, які проходять військову службу за призовом, військовослужбовцям, призваним на військову службу під час мобілізації, на особливий період, військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (крім військовослужбовців-жінок), на строк від шести місяців до двох років у випадках, передбачених цим Кодексом, а також якщо суд, враховуючи обставини справи та особу засудженого, вважатиме за можливе замінити позбавлення волі на строк не більше двох років триманням у дисциплінарному батальйоні на той самий строк.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про можливість заміни ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі триманням у дисциплінарному батальйоні.
Суд вважає, що саме таке покарання відповідатиме загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів, цілком відповідати тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі винного і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не обирався, клопотання прокурора про його обрання до суду не надходило.
Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.
Цивільний позов не заявлено.
Процесуальні витрати за проведення експертизи згідно ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 368, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 62 КК України замінити ОСОБА_4 покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі на тримання у дисциплінарному батальйоні строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирати.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання після набрання вироком законної сили, або з моменту його добровільного прибуття до місця відбування покарання після набрання вироком законної сили.
Згідно ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта, на суму 7550,80 (сім тисяч п`ятсот п`ятдесят гривень 80 коп.).

Речові докази: припис в/ч НОМЕР_3 від 07.04.2022 № 12/812, - залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Соснівський районний суд м. Черкаси протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - в той же строк з моменту отримання копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1