Справа № 202/2324/23
Провадження № 1-кс/202/1341/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпропетровська клопотання заступника начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_3 , про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000591 від 22.08.2022, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 426-1, ч. 4 ст. 410 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

13.02.2023 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло зазначене клопотання в якому слідчий просить накласти арешт на військовий квиток серія НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 ; облікову картку офіцеру запасу на ім`я ОСОБА_4 ; бланк відпускного квитка з відтиском печатки; мобільний телефон марки «SFMSUNG» IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 без сім картки.

Клопотання мотивовано тим, що досудовим розслідуванням установлено, що командир військової частини НОМЕР_4 ( НОМЕР_5 окрема бригада територіальної оборони Збройних сил України) полковник ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи за попередньою змовою із помічником командира бригади з фінансово-економічної роботи начальником фінансово-економічної служби вказаної військової частини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та начальником групи документального забезпечення цієї ж військової частини головним сержантом ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , налагодили схему привласнення бюджетних грошових коштів.

У ході проведення заходів, установлено, що до незаконного нарахування та виплати грошового забезпечення та виплат за виконання завдань у зоні проведення бойових дій військовослужбовцям в умовах воєнного стану, окрім вищезазначених осіб причетні наступні військовослужбовці військової частини НОМЕР_4 : заступник командира ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідальний виконавець стройової частини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; відповідальний виконавець стройової частини ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , начальник стройової частини ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , а також військовослужбовці ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Так, ОСОБА_5 будучи військовою службовою особою, перевищуючи владу, в порушення норм Постанови КМУ від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», з метою отримання неправомірної вигоди надає вказівки ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вносити в добові бойові розпорядження, військовослужбовців військової частини НОМЕР_4 , які фактично не виїжджали до районів проведення бойових дій. На підставі вказаних бойових розпоряджень складається «Наказ щодо нарахування додаткової винагороди військовослужбовцям, які приймали безпосередню участь в бойових діях». Після погодження таких відомостей командиром військової частини, дані відомості надаються до фінансового відділу військової частини, після чого організовується виплата військовослужбовцям підвищеного грошового забезпечення, тобто такого, яке б вони отримували за час перебування в зоні проведення бойових дій.

Внесення відомостей до зазначених відомостей та подальша виплата додаткової винагороди відбувається за умови, що частину грошових коштів додаткової винагороди буде передано ОСОБА_5

11.02.2023 в період часу з 10 год. 09 хв. до 13 год. 48 хв. було проведено обшук за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 в житловому будинку розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка місця розташування кадастровий номер: :05:009:0041, житловий будинок загальною площею 133,3 кв.м., в ході якого вилучено: військовий квиток серія НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 ; облікова картка офіцеру запасу на ім`я ОСОБА_4 ; бланк відпускного квитка з відтиском печатки; мобільний телефон марки «SFMSUNG» IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 без сім картки.

11.02.2023 вищевказані об`єкти визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Враховуючи наведені вище обставини кримінального правопорушення, на теперішній час у слідчого, з метою здійснення швидкого, всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування у кримінальному провадження та прийняття кінцевого процесуального рішення у встановлені законодавством розумні строки, виникла процесуальна необхідність у проведенні позапланової інвентаризації в військовій частині НОМЕР_4 , аудиту з питань нарахування додаткової грошової винагороди за участь в бойових діях, а також експертних досліджень зі вказаними речовими доказами, а саме в проведенні почеркознавчої експертизи, військової експертизи, а також комп`ютерно-технічної експертизи за вилученим мобільним телефоном.

Більш того, вилучені предмети є об`єктом дослідження під час вчинення злочинів, передбачених передбачених ч. 5 ст. 426-1, ч. 4 ст. 410 КК України, за фактом привласнення грошових коштів, шляхом незаконного нарахування та виплати заробітної плати та виплат за виконання завдань в зоні проведення бойових дій військовослужбовцями, вчинене в умовах воєнного стану, а також зловживання своїм службовим становищем шляхом внесення недостовірних відомостей до бойових розпоряджень та інших документів, вчинене в умовах воєнного стану.

Прокурор посилається на те, що вилучені речі. відповідають критеріям ст. 98 КПК України, оскільки є об`єктом кримінально протиправних дій. Слідчим винесено постанову про визнання їх речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки на теперішній час у слідства є достатньо підстав вважати, що вилучене під час вказаного вище обшуку майно може бути використане у якості доказів у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, прокурор звернувся до суду з даним клопотання та просить накласти арешт з метою збереження речових доказів.

Прокурор судовому засідання підтримав клопотання, посилаючись на доводи викладені в ньому та просив його задовольнити.

Власник майна в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Вивчивши клопотання, дослідивши надані слідчим матеріали кримінального провадження, суд виходить з наступного.

Так, в судовому засіданні встановлено, що органом досудового розслідування здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000591 від 22.08.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1, ч. 4 ст. 410 КК України.

Відповідно до протоколу обшуку від 11.02.2023, 11.02.2023 в період часу з 10 год. 09 хв. до 13 год. 48 хв. було проведено обшук за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 в житловому будинку розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка місця розташування кадастровий номер: :05:009:0041, житловий будинок загальною площею 133,3 кв.м., в ході якого вилучено: військовий квиток серія НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 ; облікова картка офіцеру запасу на ім`я ОСОБА_4 ; бланк відпускного квитка з відтиском печатки; мобільний телефон марки «SFMSUNG» IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 без сім картки.

Вказані грошові предмети визнані речовими доказами по справі (Постановою старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління ДБР, розташованого у місті Краматорську від 11.02.2023 року ОСОБА_14 ).

Як встановлено в судовому засіданні, вищевказані речі та документи були вилучені під час обшуку 11.02.2023 року, клопотання про арешт тимчасово вилученого майна було направлено до 13.02.2023 року, тобто з дотриманням строку, передбаченого ч.ч.3, 5 ст. 171 КПК України.

Згідно із ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що слідчий просить арештувати майно з метою забезпечення збереження речових доказів, в порядку, визначеному п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Разом з тим, зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України вбачається, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, зазначеним у ст. 98 КПК України, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Незважаючи на те, що відповідно до вимог ч.7 ст.236 КПК України предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження, та тимчасово вилученим майном є вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, слідчий суддя вважає, необхідним задовольнити клопотання тому що для встановлення чи дійсно зазначені предмети мають характер предметів вилучених законом з обігу, необхідно проведення експертного дослідження, а тому до цього моменту, на думку слідчого судді, вони є тимчасово вилученим майном, яке має характер речових доказів по справі.

На думку слідчого судді, стороною обвинувачення доведено, що вилучені в ході обшуку бланк відпускного квитка з відтиском печатки; мобільний телефон марки «SFMSUNG» IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 без сім картки, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення і можуть бути використані як докази факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що накладення арешту, наразі, на зазначене майно буде відповідати тим завданням кримінального провадження під час проведення досудового розслідування, а отже відповідатимуть вимогам ст. 2, 98, 170 КПК України.

Крім того, матеріали судового провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення чи відчуження майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

На думку слідчого судді, органом досудового розслідування доведено, що незастосування в даному випадку арешту вказаних речових доказів може призвести до їх приховування, пошкодження, знищення, перетворення, оскільки відомості, які будуть встановлені під час проведення експертних досліджень можуть підтвердити або спростувати вину особи, яка причетна до вчинення кримінального правопорушення.

З метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження майна в даному кримінальному провадженні, слідчий суддя доходить висновку про наявність правових підстав для арешту майна, враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а отже клопотання в цій частині підлягає задоволенню.

Разом з тим, відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчого слідчий суддя постановляє ухвалу, у якій, зокрема, зазначає, порядок виконання ухвали.

Таким чином, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити спосіб виконання даної ухвали, визначивши місце зберігання арештованого майна з урахуванням вимог Порядку зберігання речових доказів, затвердженого постановою КМУ від 19 листопада 2012 р. № 1104 із змінами та доповненнями.

При цьому, слідчий суддя враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, а отже після усунення обставин, які були підставою для накладення арешту, зокрема проведення експертизи, власник майна має право звернутися до суду з клопотанням про скасування арешту майна, чи надати докази належності вказаного майна іншим особам тощо, що буде оцінено вже під час іншої процедури, передбаченої законом, задля можливості визначення, можливо, іншого менш обтяжливого способу забезпечення доказів чи визначеного способу арешту майна.

Що стосується вимог про накладення арешту на вилучені в ході обшуку військовий квиток серія НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 ; облікову картку офіцера запасу на ім`я ОСОБА_4 , то слідчий суддя зазначає, що вказані документи є документами, що посвідчують особу військовослужбовця, які мають бути при ньому. Прокурором не доведено, що вони можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час зазначеного кримінального провадження, в зв`язку з чим зазначені вимоги задоволенню не підлягають. На думку слідчого судді , огляд цих документів та додавання до справи належним чином завірених копій буде достатнім для забезпечення інтересів кримінального провадження.

Керуючись ст. 7, 110, 131, 132, 167-168, 170-173, 175, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, вилучене 11.02.2023 під час проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 в житловому будинку розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка місця розташування кадастровий номер: :05:009:0041, житловий будинок загальною площею 133,3 кв.м., а саме на:

- бланк відпускного квитка з відтиском печатки;

- Мобільний телефон марки «SАMSUNG» IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 без сім картки.

Заборонити відчуження, розпорядження та користування вказаним майном до скасування арешту у встановленому КПК України порядку.

Арештоване майно зберігати у камері схову речових доказів ТУ ДБР у м. Краматорську, в порядку визначеному розділом «Зберігання речових доказів» Порядку зберігання речових доказів, затвердженого постановою КМУ від 19 листопада 2012 р. № 1104 із змінами та доповненнями.

У задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1