Справа № 203/760/23
Провадження № 1-кс/0203/1473/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2023 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю слідчого ОСОБА_3 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна, заявлене в рамках кримінального провадження № 0001773, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,

встановив:

До Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна, заявлене у кримінальному проваджені № 0001773, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України. Клопотання мотивоване тим, що співвласники ТОВ «Данапріс Трейд» могли шахрайським шляхом заволодіти коштами ОСОБА_5 , одержаними в якості оплати за виготовлення 96 дверей. На підставі ухвали слідчого судді Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 07 березня 2023 року було проведено 16 березня 2023 р. обшуку приміщення наведеного підприємства за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було вилучено дверні полотна та облаштунки для них, що в подальшому були визнані речовими доказами. У зв`язку з цим слідчий просить накласти арешт на вилучені дверні полотна в кількості 96 штук.

В судовому засіданні слідчий підтримала клопотання та просила його задовольнити з наведених підстав.

Представник власника майна проти задоволення клопотання заперечував, вказував, що не доведено значення вилученого майно до кримінального провадження, вилучені двері не мають жодного відношення до кримінального правопорушення та належать іншим юридичним та фізичним особам. Окремо представник власника майна наполягав на тому, що згідно з положеннями 2 ст. 642 КПК України слідчий не мав права звертатись з відповідним клопотанням, а належним суб`єктом звернення у цьому випадку є лише прокурор.

Слідчий суддя, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали поданого клопотання приходить до наступних висновків.

СВ ВП № 12 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001773, відомості про яке внесено до ЄРДР 26.09.2022 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, у зв`язку з тим, що група осіб могла шахрайським шляхом заволодіти грошовими коштами ОСОБА_5

07 березня 2023 року ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду міста Дніпропетровська у справі № 203/760/23 (провадження № 1-кс/0203/947/2023) було надано дозвіл на обшук виробничих приміщень ТОВ «Данапріс Трейд» за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, м. Підгороднє, вул. Залізнична, буд. 451, яким дозволено вилучення документів по взаємовідносин між суб`єктами, платіжних документів та 96 дверей стилю «Лофт» (т. 1 а.с. а.с. 9 10).

16 березня 2023 року в період часу з 08 год 30 хв. по 18 год 26 хв. за вказаною адресою було проведено обшук, в ході якого виявлено та вилучено 366 дверних полотен, 99 пакувань луток, 77 шт. пакувань добору, 135 пакувань наличників, обладнання та матеріали для виготовлення дверей (т. 1 а.с. а.с. 11 32).

Постановою слідчого від 16 березня 2023 р. вилучені речі визнані речовими доказами ( т. 1 а.с. а.с. 34 36). Згідно розписки від 16 березня 2023 року вказані речі були передані на зберігання представнику ТОВ «Данапріс Трейд» ОСОБА_6 (т. 1 а.с. 33).

17 березня 2023 р. слідчий звернувся до слідчого судді Кіровського районного суду міста Дніпропетровська з клопотанням про арешт майна (т. 1 а.с. 103).

При вирішенні клопотання слідчий суддя враховує наступне.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 7 КПК України однією із загальних засад кримінального провадження є недоторканість права власності. Згідно ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. На підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом, допускається тимчасове вилучення майна без судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 234 КПК України обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду.

Згідно п. 6 ч. 2 ст. 235 КПК України ухвала слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи повинна відповідати загальним вимогам до судових рішень, передбачених цим Кодексом, а також містити відомості про речі, документи або осіб, для виявлення яких проводиться обшук.

Згідно ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Відповідно ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів такого забезпечення є арешт майна. Частинами 1, 3 ст.132 КПК України встановлено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання управа і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

З урахуванням викладеного слід дійти висновку, що у клопотанні слідчого не наведено мотивів для накладення арешту на вилучене в ході обшуку майно, дозвіл на вилучення якого не був прямо наданий в ухвалі слідчого суддя про дозвіл на обшук.

При цьому, посилання представника власника майна на те, що клопотання подане не уповноваженою особою слідчим а не прокурором, не може бути взято до уваги, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач. Ніяких виключень вказана норма не передбачає.

Натомість, частина 2 ст. 642 КПК України передбачає, що третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна. Вказана норма не регулює склад осіб, що мають право звертатись до слідчого судді з клопотання про арешт майна та не є спеціальною по відношенню до ч. 1 ст. 171 КПК України.

У зв`язку з викладеним клопотання слідчого про арешт майна підлягає розгляду по суті. У задоволенні вказаного клопотання слід відмовити з наведених вище мотивів.

Керуючись ст.ст.98, 131-132, 170, 172-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

У задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна, заявлене в рамках кримінального провадження № 0001773, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 24.03.2023 р. о 10 год. 20 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1