Справа № 307/4097/22
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

16.11.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/552/22, за апеляційною скаргою, яку подав прокурор ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 19 жовтня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 (далі - слідчий) у кримінальному провадженні № 0000625, внесеному 15.10.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) про накладення арешту на майно.

З матеріалів судового провадження вбачається, що 17 жовтня 2022 року до слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області надійшло клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0000625, внесеному 15.10.2022 до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, про накладення арешту на майно, а саме: на дві бензоколонки, які знаходяться на території торгівельного комплексу «Plaza» за адресою №123/В по вул. Армійська в м. Тячів, із забороною розпоряджатися цим майном, користуватися ним та відчужувати його. У клопотанні слідчий вказує на те, що є достатні підстави вважати, що вказане вище майно має значення речових доказів у кримінальному провадженні, тому наразі існує необхідність у збереженні вищевказаних предметів як речових доказів у кримінальному провадженні. Просить накласти на вказане майно арешт.

В ухвалі слідчий суддя вказує на те, що підстави для задоволення клопотання про накладення арешту на майно відсутні. Так, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив, що СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 15.10.2022 до ЄРДР за №0000625, за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення ч. 1 ст. 204 КК України. Як підставу для внесення відомостей до ЄРДР зазначено, що 14.10.2022, до чергової частини Тячівського РВП надійшов рапорт начальника сектору дізнання, капітана поліції ОСОБА_8 , про те, що ним у мережі Інтернет виявлено публікації з приводу функціонування на території Тячівського району незаконних АЗС. 14.10.2022, в ході проведення огляду місця події на території торгівельного комплексу «Plaza» за адресою №123/Б по вул. Армійська в м. Тячів, слідчим СВ Тячівського РВП ОСОБА_9 виявлено дві бензоколонки, які опечатано биркою з підписами слідчого та понятих. 16.10.2022 постановою слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області вказане майно визнано речовими доказами. В ухвалі слідчий суддя зазначив, що врахувавши фактичні обставини справи, слідчим не надано доказів того, що вказане майно використовується як засіб чи предмет вчинення кримінального правопорушення, а також не доведено, що вказане майно має значення для кримінального провадження та можливість його тимчасового вилучення, та не встановлено власника майна. Наявність визначених кримінальним процесуальним законодавством ризиків не підтверджується наявними матеріалами, вони, на переконання слідчого судді, лише формально наведені у клопотанні слідчого, а тому у задоволенні клопотання відмовлено.

В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою, незаконною, такою, що підлягає скасуванню. Стверджує, що клопотання про арешт майна подане з метою забезпечення збереження речових доказів. На думку апелянта, слідчий суддя, відмовивши у задоволенні клопотання, не надав органу досудового розслідування необхідний та достатній час для здійснення належної перевірки, у тому числі шляхом проведення необхідних слідчий, процесуальних дій, призначення та проведення відповідних судових експертиз для встановлення всіх обставин кримінального провадження та прийняття законного і обґрунтованого судового рішення, що у свою чергу нівелює визначені ст. 2 КПК України завдання кримінального провадження. Отже, враховуючи вищевикладене, просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою клопотання про накладення арешту на майно задовольнити та накласти арешт на майно із забороною розпоряджатися, користуватися та відчужувати таке.

Заслухавши доповідь судді про зміст ухвали, вимоги і доводи, викладені в апеляційній скарзі, пояснення прокурора ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга прокурора ОСОБА_10 підлягає задоволенню.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності власника майна, неявка якого, з огляду на положення ст. 405 цього Кодексу, не перешкоджає її розгляду. При цьому, береться до уваги те, що: власник майна належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги; апеляційним судом не визнавалась обов`язковість явки власника майна та прокурора на розгляд апеляційної скарги; заяв чи клопотань про відкладення апеляційного розгляду не надходило.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення колегія суддів задовольняє з таких підстав.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів із метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладеним арешт у кримінальному провадженні, зокрема, шляхом витребування необхідної інформації в Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частина 3 ст. 170 КПК України передбачає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу.

Як убачається із клопотання, досудовим розслідуванням установлено, що «14.10.2022, до чергової частини Тячівського РВП надійшов рапорт начальника сектору дізнання, капітана поліції ОСОБА_8 , про те, що ним у мережі Інтернет виявлено публікації з приводу функціонування на території Тячівського району незаконних АЗС. 14.10.2022, у ході проведення огляду місця події на території торгівельного комплексу «Plaza» за адресою №123/Б по вул. Армійська в м. Тячів, слідчим СВ Тячівського РВП ОСОБА_9 виявлено дві бензоколонки, які опечатано биркою з підписами слідчого та понятих».

Із витягу з ЄРДР від 17.10.2022 убачається, що 15.10.2022 за вищевказаними обставинами 15.10.2022 внесено відомості до ЄРДР за № 0000625 за ч. 1 ст. 204 КК України (а. с. п. 3).

З постанови старшого слідчого відділення Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 від 16.10.2022 убачається, що дві бензоколонки, які знаходяться на території торгівельного комплексу «Plaza» за адресою №123/В по вул. Армійська в м. Тячів, - визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000625 (а. с. 5).

Колегія суддів вважає, що дійшовши висновку про відмову в задоволенні клопотання слідчого про арешт вищевказаного майна, слідчий суддя не врахував вищенаведені обставини та приєднані до клопотання докази, не дотримався наведених вище норм кримінального процесуального закону, з огляду на таке.

Встановлені органом досудового розслідування обставини підтверджуються і доданими до клопотання копіями рапорту начальника СД Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_11 від 14.10.2022 (а. с. 6), протоколу огляду місця події з фото таблицею від 14.10.2022 (а. с. п. 7-14), рапорту слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_12 від 14.10.2022 (а. с. п. 15).

Вищенаведене, на переконання апеляційного суду, свідчить про те, що зазначене у клопотанні слідчого майно: дві бензоколонки, які знаходяться на території торгівельного комплексу «Plaza» за адресою №123/В по вул. Армійська в м. Тячів, - відповідає визначеним у ст. 98 КПК України критеріям, оскільки являється предметом кримінально-протиправних дій, зберегло на собі сліди кримінального правопорушення.

Разом із тим, приймаючи рішення про відмову в задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя не взяв до уваги те, що повернення вищевказаного майна його власнику, може призвести до приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, і в подальшому фактично перешкоджатиме встановленню всіх обставин кримінального правопорушення. Тому, колегія суддів доходить висновку про те, що повернення вилученого майна, без встановлення на нього обтяжень може призвести до продовження кримінального правопорушення шляхом його подальшого використання власником.
Також колегія суддів вважає, що у ході досудового розслідування є необхідність у проведенні відповідної експертизи з бензоколонками, у зв`язку з чим, збереження майна у первинному стані буде безпосередньо впливати на результати її проведення.

Тому, апеляційний суд вважає, що обмеження власника майна на час проведення досудового розслідування кримінального провадження у користуванні та розпорядженні цим майном є необхідним з метою проведення повного, всебічного, неупередженого, об`єктивного досудового розслідування кримінального провадження, оскільки має важливе доказове значення та містить відомості, необхідні для подальшого виконання завдань кримінального провадження.

Вищенаведене, на переконання колегії суддів, свідчить про те, що слідчим суддею постановлено судове рішення, яке не можна визнати належним чином умотивованим, таким, що ґрунтується на вимогах закону, і яке, з огляду на наведене вище, підлягає скасуванню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали.

При цьому, колегія суддів вважає, що вищевказані обставини та наявні в матеріалах судового провадження докази викликають необхідність накладення арешту на майно: дві бензоколонки, які знаходяться на території торгівельного комплексу «Plaza» за адресою №123/В по вул. Армійська в м. Тячів, шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження ним, оскільки існують достатні підстави вважати, що таке є об`єктом кримінально-протиправних дій, а також з метою збереження речових доказів та запобіганню передбачених абз. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України ризиків.

Колегія суддів також зазначає, що характер та обставини вчинених діянь, призводять до висновку про обґрунтованість доводів клопотання та доводів апеляційної скарги прокурора.

Також колегія суддів вважає, що в даному кримінальному провадженні потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи власника майна як арешт цього майна, і що прокурором поза розумним сумнівом доведено законність такого арешту, оскільки, на переконання апеляційного суду, незастосування того заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна із забороною його відчуження, розпорядження та користування ним, може призвести до його зникнення, втрати, пошкодження, відчуження або настанні інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, і завдання кримінального провадження можуть бути досягнуті лише шляхом застосування такого заходу забезпечення цього провадження.

З огляду на наведене, доводи апеляційної скарги прокурора заслуговують на увагу.

При цьому, слушними апеляційний суд визнає і доводи апеляційної скарги про те, що слідчий суддя залишив поза увагою той факт, що на паливних колонках містилися маркування «А 95» та «ДП» у якості реклами і такі були під`єднані до мережі, що в свою чергу дає обґрунтовані підстави для висновку про реалізацію пального за допомогою цього обладнання, а отже, слідчий суддя, відмовивши у задоволенні клопотання, не надав органу досудового розслідування необхідний та достатній час для здійснення належної перевірки, у тому числі шляхом проведення необхідних слідчий, процесуальних дій, призначення та проведення відповідних судових експертиз для встановлення всіх обставин кримінального провадження та прийняття законного і обґрунтованого судового рішення, що у свою чергу нівелює визначені ст. 2 КПК України завдання кримінального провадження.

Колегія суддів також звертає увагу суду першої інстанції на те, що за приписами КПК України при вирішенні питань пов`язаних із забезпеченням заходів кримінального провадження слідчим суддею не вирішуються питання, пов`язані з допустимістю доказів, оскільки ці питання вирішуються під час розгляду кримінального провадження по суті.

Відповідно до ст. ст. 409-410 КПК України неповнота судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, тягнуть скасування судового рішення, а з урахуванням вимог ст. 407 цього Кодексу, зі скасуванням ухвали слідчого судді й постановленням нової ухвали.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням апеляційним судом нової ухвали, якою клопотання слідчого підлягає задоволенню, з накладенням арешту на майно: дві бензоколонки, які знаходяться на території торгівельного комплексу «Plaza» за адресою №123/В по вул. Армійська в м. Тячів, шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження ними.

Приймаючи рішення колегія суддів бере до уваги вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; положення ст. ст. 220, 317 цього ж Кодексу про те, що саме за клопотанням учасників процесу сторони обвинувачення чи захисту апеляційний суд визначає необхідність дослідження тих чи інших доказів для з`ясування фактичних обставин справи і те, що власник майна не подавав будь-яких клопотань про дослідження доказів, які б спростовували чи впливали на вищенаведені висновки апеляційного суду, а не з`явившись на розгляд апеляційної скарги без поважних причин позбавив себе такої можливості.

Керуючись ст. ст. 170-173, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу, яку подав прокурор ОСОБА_10 , задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 19 жовтня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000625, внесеному 15.10.2022 до ЄРДР про накладення арешту на майно, - дві бензоколонки, які знаходяться на території торгівельного комплексу «Plaza» за адресою №123/В по вул. Армійська в м. Тячів із забороною розпоряджатися цим майном, користуватися ним та відчужувати його, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000625, внесеному 15.10.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, про накладення арешту на майно, задовольнити.

Накласти арешт на дві бензоколонки, які знаходяться на території торгівельного комплексу «Plaza» за адресою № 123/В по вул. Армійська в м. Тячів, шляхом заборони їх відчуження, розпорядження та користування ними.

Організацію виконання цієї ухвали покласти на прокурора ОСОБА_10 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді: