Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2025/23
Номер провадження 1-кс/711/626/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2023 року

м.Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції клопотання слідчого відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого управління Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження №0000233 від 10.02.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289, ч.1 ст.309 КК України про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гельмязів, Золотоніського району, Черкаської області, українця, громадянина України, маючого повну середню освіту, не одруженого, стрільця снайпера 2 мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону в/ч НОМЕР_1 , інвалідом будь-якої групи не являється, на утриманні має неповнолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , депутатом будь-якого рівня, постраждалим внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, учасником ООС (АТО) не являється, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого управління Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 , звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із клопотанням, погодженим прокурором Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження №0000233 від 10.02.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289, ч.1 ст.309 КК України про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що СУ ГУНП в складі слідчої групи проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000233 від 10.02.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289, ч.1 ст.309 КК України.

Під час досудового розслідування установлено, що ОСОБА_5 , 09.02.2023 близько 19 год. 00 хв., маючи корисливий мотив на заволодіння чужим майном та умисел спрямований на позбавлення життя потерпілої, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді настання смерті та бажаючи їх настання, прибув на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_8 , де на подвір`ї домоволодіння зустрів останню та умисно наніс їй близько шести ударів рукояткою пістолета Макарова в область голови, чим спричинив ушкодження у вигляді забійних ран на голові з розтрощенням кісток черепа, від чого настала смерть потерпілої. Після цього, продовжуючи свій злочинний умисел, проник до середини житлового будинку, де знайшов та заволодів грошовими коштами загальною сумою 550 грн. 00 коп. та 8000 американських доларів США, після чого з місця скоєння злочину зник.

Крім того, 09.02.2023 близько 19 год. 00 хв., за місцем проживання ОСОБА_8 , після застосування відносно останньої насильства, небезпечного для життя, а саме після нанесення ним тілесних ушкоджень у вигляді забійних ран на голові з розтрощенням кісток черепа, від чого настала смерть потерпілої, умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, з метою обернення транспортного засобу на свою користь, шляхом відкриття дверей салону за допомогою ключів, виявлених ним перед цим у прихожій кімнаті житлового будинку, проник до салону автомобіля марки «Volkswagen Tiguan», 2016 року випуску, який на праві приватної власності належить ОСОБА_8 , та незаконно заволодів ним, шляхом запуску двигуна та подальшим зникненням на ньому з місця вчинення злочину.

11.02.2023 ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України та повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом огляду місця події від 10.02.2023, протоколом обшуку від 11.02.2023, показаннями підозрюваного ОСОБА_5 та слідчим експериментом з останнім, а також показаннями свідків в даному кримінальному провадженні та іншими документами та речовими доказами.

Ухвалою слідчого судді Золотоніського МРС Черкаської області від 13 лютого 2023 року підозрюваному ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 11 квітня 2023 року.

Строк досудового розслідування по кримінальному провадженню закінчувався 11.04.2023, однак по справі необхідно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, результати яких мають значення для судового розгляду, а саме: отримати висновки призначених 33 судово-медичних (імунологічних та цитологічних) експертиз; призначити трасологічні та молекулярно-генетичні експертизи; після отримання висновку судово-медичної експертизи про причину смерті потерпілої призначити додаткову судово-медичну експертизу по механізму отримання тілесних ушкоджень за обставин вказаних в слідчому експерименті з підозрюваним; на підставі отриманих даних визначитись з додатковою кваліфікацією за ч.4 ст. 187 КК України та зміною підозри.

В зв`язку з вищевикладеним постановою першого заступника керівника Черкаської обласної прокуратури строк досудового розслідування було продовжено до 11.05.2023.

Строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 закінчується 11.04.2023, але встановлено, що на даний час ризики передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КК України не зменшилися і продовжують існувати.

-п.1 ч.1 ст.177 КПК України переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, так ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 10 до 15 років, або довічне позбавлення волі, під тягарем відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення, а також можливості бути засудженим до позбавлення волі може залишити місце свого проживання, таким чином переховуватись від суду, крім того, враховуючи, те, що ОСОБА_5 має нестійкі соціальні зв`язки, не одружений, на даний час фактично не працює, так як самовільно залишив військову частину, а тому існує ймовірність, що при обранні більш м`якого запобіжного заходу, останній може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду.

-п.3 ч.1 ст.177 КПК України незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки знайомий з свідками у вказаному кримінальному провадженні, проживає в одному населеному пункті з свідками,

-п.5 ч.1 ст.177 КПК України ризик можливого вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, підтверджується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні двох кримінальних правопорушень, умисного вбивства та незаконному заволодінні транспортним засобом, а також відповідно до показів самого підозрюваного, після вчинення кримінального правопорушення ним було придбано наркотичний засіб, що підтверджується протоколом обшуку від 11.02.2023, в ході якого в підозрюваного було виявлено та вилучено поліетиленовий пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору. Вищевказане свідчить про можливу залежність підозрюваного від наркотичних чи психотропних речовин, що в сукупності з відсутністю офіційних доходів може підштовхнути останнього до вчинення підозрюваним майнових злочинів з метою незаконного збагачення.

Ініціатор клопотання вважає, що підстави для обрання більш м`якого запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 відсутні, а тому у відповідності до п.3 ч.1 ст.194 КПК України інший, більш м`який запобіжний захід, не буде достатнім для запобігання вказаним ризикам, а його вік, стан здоров`я не перешкоджають перебувати під вартою.

Враховуючи викладене вище, слідчий, за погодженням із прокурором, звернувся до слідчого судді з даним клопотанням, в якому просив продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 підтримали подане клопотання, просили врахувати те, що ОСОБА_5 вчинив особливо тяжкий злочин. Таким чином, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, продовжують існувати та не зменшились, а відтак є доцільним продовжити строк тримання під вартою підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 , в судовому засіданні фактично не заперечували проти задоволення клопотання. Враховуючи тяжкість інкримінованого та наслідки, які настали. Адвокат звернув увагу на неправильність кваліфікації, яку пропонує орган досудового розслідування.

Слідчий суддя, вислухавши прокурора, слідчого, захисника та підозрюваного, вивчивши надані сторонами докази приходить до наступних висновків.

Згідно ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до приписів ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, а також наявність доказів, яким обґрунтовуються відповідні обставини.

Виходячи зі змісту зазначених норм вбачається, що виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Крім того, при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя відповідно до вимог ст.199 КПК зобов`язаний впевнитися в тому, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також встановити обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Судом встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289КК України, санкція яких передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі; позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років з конфіскацією майна або без такої.

Згідно положень ст.12 КК України вказані кримінальні правопорушення відноситься до категорії особливо тяжких злочинів та нетяжких злочинів.

11.02.2023 ОСОБА_5 затриманий в порядку ст.208 КПК України.

11.02.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289 КК України.

Відомості щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України внесені 11.02.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, однак, в підозрі, на момент розгляду клопотання, ОСОБА_5 не відображено.

Ухвалою слідчого судді Золотоніського МРС Черкаської області від 13.02.2023 підозрюваному ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 11.04.2023. (справа №695/499/23, провадження №1-кс/695/177/23). Обираючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри та існування ризику передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України. Існування інших ризиків стороною обвинувачення не було доведено, оскільки будь-яких доказів на їх підтвердження в судовому засіданні не надано, а тому їх існування ґрунтується на припущеннях.

Висновок про те, що повідомлена ОСОБА_5 підозра у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289 КК України, залишається обґрунтованою, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та доданими до клопотання доказами.

При цьому слідчий суддя враховує усталену практику ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86), згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Разом з тим, слід наголосити, що слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Таким чином, на думку слідчого судді, надані стороною обвинувачення докази переконали б неупередженого спостерігача в тому, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушеннях, передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289 КК України.

При вирішенні питання доцільності продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених п.1 ч.1 ст.177 КПК України та встановлених під час досудового розслідування слідчим суддею при обрані запобіжного заходу.

Зокрема, існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, що ОСОБА_5 може переховуватися від суду, оцінюється судом в світлі обставин цього кримінального правопорушення та особистої поведінки підозрюваного, його сімейного стану, те, що він є військовослужбовцем ЗСУ, приходить до висновку, що ризик переховування є актуальним, зважаючи на тяжкість ймовірного покарання, оскільки останній підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, не має міцних соціальних зв`язків, з метою уникнення відповідальності за вчинений ним злочин може переховуватися від суду.

В розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не узявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 року ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Також, слідчий суддя вважає не доведеним існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Таким чином, стороною обвинувачення не доведено існування ризиків можливості підозрюваного незаконно впливати на потерпілого, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки будь-яких доказів на підтвердження наявності зазначених ризиків у судовому засіданні не надано, а тому їх існування ґрунтується на припущеннях.

Враховуючи викладене, встановлені обставини кримінального провадження, особи підозрюваного, поведінки після вчинення кримінального правопорушення, залишення місця вчинення, нехтуючи наслідками, які настали від його дій, що свідчить про недостатність застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, а ніж тримання під вартою, оскільки такі запобіжні заходи не забезпечать гарантій його належної процесуальної поведінки.

Отже, підстави, за яких слідчим суддею було застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а також обставини які при цьому враховувались не змінились, а ризики, передбачені п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились, при цьому, слідчий суддя враховує, що з моменту застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою сплинуло два місяці, відтак слідчий суддя вважає, що запобігти вказаним вище ризикам, можливо виключно продовживши строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обраного ОСОБА_5 , ухвалою слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 13.02.2023.

Крім того, на переконання слідчого судді, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, про який ідеться в клопотанні, оскільки існує обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_5 особливо тяжких злочинів, досудове розслідування щодо якого не завершене. Також відповідний ступінь втручання є розумним і співмірним із завданнями цього кримінального провадження.

Під час оцінки виправданості втручання у права і свободи підозрюваного слідчий суддя також враховує доводи прокурора про необхідність додаткового часу для проведення та завершення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні, що мають важливе значення для кримінального провадження, а також доводи щодо обставин, які перешкоджали здійснити ці дії раніше та строку, необхідного для їх проведення або завершення.

Статтею 197 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Постановою першого заступника керівника Черкаської обласної прокуратури від 29.03.2023 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 11.05.2023.

З огляду на зазначене, враховуючи дані про особу підозрюваного, особливості його життєдіяльності, вагомість доказів на підтвердження обґрунтованості підозри на даній стадії досудового розслідування, обставини кримінального правопорушення (спосіб, місце, час вчинення, тяжкість наслідків, тощо), суспільну небезпеку інкримінованого органом досудового розслідування злочину проти життя та здоров`я людини, слідчий суддя вважає, що єдиним запобіжним заходом, спроможним досягнути мети його застосування в кримінальному провадженні є тримання під вартою, а тому такий запобіжний захід має бути продовжений в межах строку досудового розслідування, а саме до 11.05.2023 включно.

Даних про те, що підозрюваний ОСОБА_5 за станом здоров`я чи з інших причин не може утримуватися під вартою в умовах Черкаського слідчого ізолятору, слідчим суддею не встановлено.

З урахуванням положень ч.4 ст.183 КПК України, оскільки вчинено кримінальне правопорушення, що спричинило смерть людини, слідчий суддя вважає за необхідне при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначати підозрюваному ОСОБА_5 розмір застави.

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст. 3, 177, 178, 193, 196-199, 309, 372 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого управління Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження №0000233 від 10.02.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289, ч.1 ст.309 КК України про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 11.05.2023 включно.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1