Справа № 946/1423/23
Провадження № 1-кс/946/513/23
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2023 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі: головуючого слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

слідчого - ОСОБА_3 , прокурора - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 , захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника відділення №2 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Київ, громадянки України, працюючої за наймом, з інвалідністю 2 групи, маючої на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваної у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 305 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні відділення №2 СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування за № 0000271 від 25.02.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 305 КК України.

В своєму клопотанні, погодженому з прокурором, слідчий вказує, що в невстановлених досудовим розслідуванням місці та часі, громадянка України ОСОБА_5 , придбала наркотичні засоби - канабіс та метадон та у подальшому зберігала при собі, та в невстановлений досудовим розслідуванням час у неї виник злочинний умисел, направлений на незаконне переміщення через митний кордон України наркотичних засобів - канабіс та метадон.

Надалі, ОСОБА_5 , 24.02.2023, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне контрабандне переміщення через державний кордон України, слідуючи в якості пасажира на пасажирському автобусі марки "Vanhool" реєстраційний номер НОМЕР_1 , через паромний пункт пропуску «Орлівка», сполучення «Орлівка-Ісакча», в зоні діяльності Одеської митниці Держмитслужби, на виїзд з України, де завідомо для неї поклала у власну жіночу сумку чорного кольору один силіконовий контейнер з речовиною схожою на мазь, світло-жовтого кольору з характерним запахом канабісу, два силіконові контейнери у власну валізу серед особистих речей та поліетиленовий пакет з кристалічною речовиною, ззовні схожою на речовину метадон, не заявила представникам будь-якого правоохоронного органу про наявність у неї наркотичних засобів, тим самим заявила про відсутність у неї товарів, які під час переміщення через митний кордон України підлягають обов`язковому письмовому декларуванню, а також на переміщення яких через митний кордон України встановлено заборони або обмеження, не задекларувавши зазначені речовини у встановленому порядку при здійсненні митного контролю.

Проте, злочинний умисел ОСОБА_5 спрямований на контрабандне переміщення наркотичних засобів канабісу та метадону через кордон України не був доведений до кінця з причин, що не залежали від її волі, оскільки 24.02.2023 приблизно о 20:35 годин під час здійснення митного контролю та проведення митного огляду співробітниками Одеської митниці Держмитслужби виявлено приховану у зазначений вище спосіб наркотичні засоби - канабіс та метадон, які ОСОБА_5 незаконно намагалась перемістити через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» від 06.05.2000 № 770, канабіс та метадон віднесено до Списку № 1 Таблиці І як наркотичні засоби, обіг яких заборонено.

За наявності достатніх доказів 25.02.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 305 КК України за ознаками контрабанди наркотичного засобу, тобто переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю наркотичних засобів, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

25.02.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 305 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними на даний час в кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом огляду місця події від 24.02.2023;

- повідомленням інспектора Одеської митниці ОСОБА_8 №11 від 24.02.2023

- протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 25.02.2023;

- протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 25.02.2023;

- протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення у порядку ст. 208 КПК України від 25.02.2023;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Сукупність отриманих доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку свідчить про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 305 КК України, за ознаками: контрабанда наркотичного засобу, тобто його переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, та який відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні підтримали клопотання та просили його задовольнити.

Підозрювана та захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання та просили відмовити у задоволенні клопотання слідчого. Захисник наголосив на тому, що ризики не доведені, вона є інвалідом, сама виховує неповнолітню дитину, до підозрюваної може бути застосовано більш м`який запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, допитавши підозрювану, а також вислухавши думку слідчого, прокурора, захисника, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Однією з підстав необхідності обрання підозрюваному запобіжного заходу в виді тримання під вартою слідчий привів тяжкість злочину, що інкримінується підозрюваному.

Разом з тим Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, шо сама по собі тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його вини не може бути підставою для застосування до нього найбільш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В рішенні «Мамедова проти Росії» (Mamedova v Russia) 7064/05 від 01 червня 2006 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ, висловлено позицію, викладену у п.1 листа за №511-550/0/4-13 від 04.04.2013 року, згідно якої, вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний: здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону; враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ); при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року у справі «Харченко проти України») тощо.

Згідно з вимогами п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції та практики ЄСПЛ (рішення від 25.03.1999 року у справі «Ніколова проти Болгарії», рішення від 06.11.2008 року у справі «Єлоєв проти України»), обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що в провадженні відділення №2 СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування за № 0000271 від 25.02.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 305 КК України.

25.02.2023 року ОСОБА_5 була затримана в порядку ст. 208 КПК України.

25.02.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 305 КК України.

Сукупність отриманих доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку свідчить про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 305 КК України, за ознаками: контрабанда наркотичного засобу, тобто його переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, та який відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними на даний час в кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом огляду місця події від 24.02.2023;

- повідомленням інспектора Одеської митниці ОСОБА_8 №11 від 24.02.2023

- протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 25.02.2023;

- протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 25.02.2023;

- протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення у порядку ст. 208 КПК України від 25.02.2023;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Враховуючи вищезазначені обставини, наявність у підозрюваної постійного місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , проживання разом з родиною, наявність на утриманні неповнолітньої дитини, тобто наявні міцні соціальні зв`язки, наявності інвалідності 2 групи, відсутність судимості, слідчий суддя вважає, що відсутні підстави для обрання самої суворої міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому у задоволенні клопотання начальника відділення №2 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , необхідно відмовити.

Слідчим, прокурором в судовому засіданні не було доведено, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Разом з тим, приходжу до висновку, що виходячи з наявних доказів, досліджених в ході судового засідання ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, підозрювана може вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тому виходячи з вказаного, та в зв`язку з недоведеністю достатніх підстав вважати, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів передбачених ч.1 ст.176 КПК України не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, приходжу до висновку, щодо можливості застосування відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з забороною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , цілодобово залишати місце свого проживання.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі "Манчіні проти Італії", за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції.

Керуючись ст.ст. 176-178, 179, 181 -184, 193, 194, 196 КПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання начальника відділення №2 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з забороною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 цілодобово залишати місце свого проживання.

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки до закінчення строку досудового розслідування, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

2) не залишати місце свого проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з - під варти в залі судового засідання.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 58 (п`ятдесят вісім) днів і обчислюється з 27.02.2023 року. Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію 25 квітня 2023 року.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст судового рішення проголошено 01.03.2023 року о 14 год. 00 хв. в залі судових засідань № 1 Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області.

Слідчий суддя: ОСОБА_1