Справа № 209/1875/22
Провадження № 1-кп/209/206/22
13 грудня 2022 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, з середньо-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштований, розлучений, утриманців не має, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,
ОСОБА_4 , будучи раніше обізнаним про те, що указом Президента України від № 64/2022 від 24.02.2022 року "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку зі збройною агресією РФ та повномасштабним вторгненням на територію України введено режим воєнного стану, вчинив умисне кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин. Так, 11.06.2022 в період часу з 20:50 год. до 22:30 год., ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем мешкання потерпілої ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_2 , де побачив на трюмо у коридорі мобільний телефон «Samsung J7» в чохлі, що належить ОСОБА_6 , та у нього раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення вказаного майна. Реалізуючи свій прямий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, 11.06.2022 в період часу з 20:50 год. до 22:30 год., ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що він діє в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-ІХ, від 18.04.2022 № 259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 № 2212-ІХ та від 17.05.2022 № 341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 № 2263-ІХ), продовженого з 05:30 год. 25.05.2022 строком на 90 діб - до 23.08.2022, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, керуючись корисливим мотивом та корисливою метою, користуючись тим, що потерпіла ОСОБА_6 відволіклась та за його діями ніхто не спостерігає, пройшов у коридор вказаної квартири, де, розуміючи, що своїми діями здійснює безоплатне незаконне вилучення чужого майна поза волею власника, таємно, з трюмо, викрав належний потерпілій ОСОБА_6 мобільний телефон «Samsung J7», ІМЕІ 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 вартість якого, згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 2140/22 від 16.08.2022 станом на 11.06.2022 р. становить 2228 грн. в чохлі формату «книжка» з синтетичної шкіри (майнової цінності не має) з сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 (майнової цінності не має). Після чого ОСОБА_4 , утримуючи викрадене майно при собі, покинув місце вчинення кримінального правопорушення, та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 2228 гривень 00 копійок.
Сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій за ч.4 ст. 185 КК України, обставин, які пом`якшують його покарання, якою є щире каяття, та погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України - позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, на період якого покласти на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та за невиконання згідно вимог ст.ст. 394, 424, 473, 474, 476 КПК України.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що розуміє та обізнаний із наданими йому законом правами, наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.ст. 473, 474, 476 КПК України, пред`явлене йому обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості, визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні у повному обсязі. У вчиненому щиро кається. Угоду уклав добровільно, будь-якого насильства, примусу та погроз до нього не застосовувалося, укладення ним угоди не є наслідком будь-яких обіцянок чи інших обставин, ніж ті, що зазначені в угоді. Просить затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджену міру покарання.
Прокурор ОСОБА_3 зазначила, що надана суду угода відповідає вимогам закону, тому просить її затвердити та призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.
Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості, пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.ст. 473, 474, 476 КПК України та просив затвердити зазначену угоду.
Потерпіла ОСОБА_6 надала до суду письмову заяву - згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим підтримує, не заперечувала проти затвердження угоди про визнання винуватості, цивільний позов не заявляла, оскільки шкода відшкодована повністю.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Так, згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до п. 2 ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів у випадку надання потерпілими письмової згоди прокурору на укладення угоди.
Суд пересвідчився, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди обвинуваченим ОСОБА_4 є добровільним, тобто не є наслідком застосування до нього насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Таким чином, виходячи з меж судового розгляду, які визначаються змістом угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку, що факт вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_4 знайшов своє підтвердження в суді, а його дії при укладенні угоди вірно кваліфіковано за ч.4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання, суд враховує суспільну небезпеку вчиненого обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення, обставини, які пом`якшують його покарання, особу обвинуваченого.
Так, обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 не судимий, офіційно не працевлаштований, в реєстрі у лікаря-нарколога та в реєстрі у лікаря-психіатра не перебуває.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд, на підставі ч.1 ст.66 КК України, відносить його щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 на підставі ч.1 ст.67 КК України судом не встановлено.
Сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій, обставин, які пом`якшують його покарання, якою є щире каяття, та погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України - позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, на період якого покласти на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.
У відповідності до п.7 ч.4 ст. 314-1 КПК України досудова доповідь відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не складалася.
Запобіжний захід під час судового розгляду до обвинуваченого не застосовувався. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Відповідно до положень статті 174 КПК України, вирішити питання щодо скасування арешту майна.
Процесуальні витрати за проведену експертизу стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 .
Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 376, 468, 469, 472- 475 КПК України, суд, -
Визнати винним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 Кримінального кодексу України та призначити йому узгоджене сторонами покарання за ч. 4 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк 2 (два) роки.
Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 не обирати.
Зняти арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 11.07.2022 року на мобільний телефон «Samsung J7» та чохол темно-рожевого кольору, шляхом зняття заборони на його відчуження та розпорядження.
Стягнути із засудженого ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судових експертиз в сумі 240,00 ( двісті сорок) гривень.
Речові докази: мобільний телефон «Samsung J7», в чохлі темно-рожевого кольору, а також коробку з мобільного телефону - повернути за належністю потерпілій ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1