Справа № 199/8292/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2022 року

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

колегії суддів:

головуючий - суддя ОСОБА_1

- судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретар - ОСОБА_4

прокурор - ОСОБА_5

потерпіла - ОСОБА_6

представник потерпілої - ОСОБА_7

обвинувачені - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

захисники - ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження №0000458 за обвинуваченням ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.187, п. 6 ч. 2 ст.115, ч. 1 ст.358 КК України, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , кожного з них, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В с т а н о в и в:

Дане кримінальне провадження підсудне Амур-Нижньодніпровському районному суду міста Дніпропетровська. Угод про примирення або визнання винуватості в даному провадженні в порядку ст.ст.468 - 475 КПК України немає. Підстави, передбачені КПК України для закриття кримінального провадження на теперішній час відсутні.

Обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України та відсутні підстави для його повернення. Клопотань щодо обрання заходів забезпечення кримінального провадження не надходило. Обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування були вручені обвинуваченим та захисникам.

Обвинувачений ОСОБА_8 повідомлений про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст.115 КК України, за яке у разі визнання винуватості йому може бути призначене покарання у вигляді довічного позбавлення волі.

Відповідно припису ч. 3 ст. 31 КПК України кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено довічне позбавлення волі, здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів, а за клопотанням обвинуваченого - судом присяжних у складі двох суддів та трьох присяжних. Кримінальне провадження стосовно кількох обвинувачених розглядається судом присяжних стосовно всіх обвинувачених, якщо хоча б один з них заявив клопотання про такий розгляд.
Відповідно до роз`яснень та розписок від 31.10.2022 року прокурором ОСОБА_5 обвинуваченому ОСОБА_8 роз`яснено право на розгляд кримінального провадження судом присяжних, а саме можливість, особливості і правові наслідки розгляду кримінального провадження судом присяжних.
Також судом у підготовчому судовому засіданні, відповідно до припису частин 1 та 2 ст. 384 КПК України, обвинуваченому ОСОБА_8 роз`яснено у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді довічного позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних , та він має право заявити клопотання про розгляд кримінального провадження стосовно нього судом присяжних.

Крім того, обвинуваченому ОСОБА_8 роз`яснено, що на період воєнного стану який триває в Україні діє обмеженість правової норми, передбаченої ч. 3 ст. 31 КПК України.

Так, відповідно до ч. 10 ст. 615 КПК України кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено довічне позбавлення волі, здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів, крім здійснення кримінального провадження у суді, в якому до моменту введення воєнного стану та набрання чинності цією частиною було визначено склад суду за участю присяжних.

Обвинувачений ОСОБА_8 у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді довічного позбавлення волі, під час підготовчого судового засідання не скористався своїм правом заявити клопотання про розгляд кримінального провадження судом присяжних, та яке відповідно до ч. 10 ст. 615 КПК України у теперішній час обмежено, а тому кримінальне провадження відносно обвинувачених має бути здійснено відповідно до ч. 3 ст. 31 КПК України колегіально судом у складі трьох суддів.

Підстав для здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні не встановлено, клопотань від учасників про розгляд провадження у закритому судовому засіданні не надходило, а тому воно повинно бути розглянуте у відкритому судовому засіданні із забезпеченням повного фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на 60 днів, який закінчується 15.11.2022 року, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Своє клопотання прокурор обґрунтовує тим, що, враховуючи ймовірну тяжкість покарання обвинуваченим, у разі визнання останніх винуватими у кримінальних правопорушеннях, враховуючи особливу тяжкість злочинів, за які передбачено покарання ОСОБА_8 із застосуванням вимоги ст. 70 КК України у виді позбавлення волі від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна, враховуючи тяжкість злочину, за який передбачено покарання ОСОБА_9 у виді позбавлення волі від 5 до 8 років позбавлення волі, перебуваючи під загрозою застосування тяжкого покарання, є підстави вважати, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 переховуватися від суду та вчинити інший злочин, здійснювати тиск на потерпілу, свідків, які ще не допитувалися.
Ці обставини, у свою чергу, можуть зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства.

Клопотання прокурора підтримала потерпіла та її представник.

Обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , захисники, заперечували проти клопотання, заявленого прокурором, звернулися до суд із власним клопотанням про зміну обвинуваченим запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, проти чого заперечували прокурор, потерпіла, її представник.

Вирішуючи заявлені клопотання суд враховує наступне.

Відповідно до вимог ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначеним у п.п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України.
При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Оцінивши доводи, наведені у клопотанні та наявність ризиків на існування яких посилається сторона обвинувачення, суд вважає, що сторона обвинувачення у підготовчому судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що існує ризик того, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 зможуть переховуватися від суду.

В розумінні Кримінального кодексу України інкримінований ОСОБА_8 злочин, передбачений частиною 2 ст. 115 та ч. 4 ст. 187 КК України, є особливо тяжкими, а інкримінований ОСОБА_9 злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, є тяжким.
Щодо суспільної небезпеки, суд приходить до висновку, що такі злочини мають, відповідно, дуже високий ступінь суспільної небезпеки та підвищений ступень суспільної небезпеки.
За даним кримінальним провадженням суд враховує, що у відповідності до ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 стала наявність обґрунтованої підозри у можливої причетності останнього до скоєння особливо тяжких умисних злочинів проти життя особи та проти власності, обвинуваченого ОСОБА_9 до скоєння умисного тяжкого злочину проти власності, а підставою для продовження дії запобіжного заходу є наявність обвинувального акта, відповідно до якого, кожен з них, продовжує обвинувачуватися у вчиненні зазначених злочинів.

На думку суду вже лише ця обставина спонукає людину до вчинення дій, спрямованих на ухилення від кримінальної відповідальності, що кореспондується з позицією ЄСПЛ щодо необхідності оцінки ризику втечі у світлі фактів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення у справах «Бекчиєв проти Молдови», «Панченко проти Росії»).

При цьому, не будучи самостійною підставою для утримання особи під вартою, тяжкість обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, що ґрунтується на позиції в рішенні ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії», у відповідності з якою суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Також суд враховує рішення ЄСПЛ по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993, який зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинувачених, суд враховує обсяг пред`явленого ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обвинувачення, приймає до уваги репутацію обвинувачених.

Так ОСОБА_8 та ОСОБА_9 є особами, які за анкетними даними з обвинувального акту, відповідно до ст. 89 КК України не судимі, не працювали, неодружені, на утриманні дітей або непрацездатних осіб не мають, зареєстровані та проживають по за межами міста Дніпро, міцних соціальних зв`язків не мають.

Крім того, ОСОБА_8 повідомлений органом досудового розслідування у скоєнні інших умисних тяжких злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, переховувався, що підтверджено письмовими документами, які суду надав прокурор.

Суд вважає, що з огляду на викладене є достатні підстави вважати, що, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у разі визнання останніх винуватими у кримінальних правопорушеннях, перебуваючи під загрозою застосування тяжкого покарання, можуть переховуватися від суду, скоювати інші злочини, що передбачено пунктом 5 частини 1 статті 177 КПК.

Крім того, на теперішній час ризик, передбачений пунктом 3 частини 1 статті 177 КПК, незаконно впливати на свідків, у цьому кримінальному провадженні продовжує існувати.
При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати визначену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК).
Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).
За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Ця обставини, у свою чергу, може зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства.
Досліджуючи питання щодо можливості зміни обвинуваченим запобіжного заходу на більш м`який суд, враховуючи вік та задовільний стан здоров`я обвинувачених, відомості про їх соціальні зв`язки, репутацію обвинувачених, їх майновий стан, вважає, що вказані відомості про особу кожного з обвинувачених в сукупності із обсягом пред`явленого кожному з них обвинувачення та встановленим ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, дають достатні підстави вважати, що альтернативні запобіжні заходи не здатні запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених, тому клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу задоволенню не підлягає.

З огляду на викладене клопотання прокурора в частині продовження строку тримання під вартою обвинуваченим на 60 днів підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України суд, при постановленні ухвали про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 , враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, не визначає розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_8 повідомлені про підозру у скоєнні злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Керуючись ст.ст.176-178,183,199, 314-316,331,350,369,371,372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:
Призначити судовий розгляд по кримінальному провадженні №0000458 за обвинуваченням ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.187, п. 6 ч. 2 ст.115, ч. 1 ст.358 КК України, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у відкритому судовому засіданні на 15-00 годину 17.11.2022 року в залі судового засідання Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська за адресою: вул.Новоселівська,9, місто Дніпро.

Відповідно до ч.2 ст.31 КПК України судове провадження здійснювати колегіально судом у складі трьох суддів.

У судове засідання викликати: прокурора ОСОБА_5 , потерпілу, представника потерпілої, обвинувачених та захисників.

Клопотання прокурораОСОБА_5 задовольнити.
Продовжити обвинуваченим ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , кожному з них, строк раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у Державній установі виконання покарань (№ 4) управління Державної пенітенціарної служби України, - до 08 січня 2023 року включно.

Відмовити стороні захисту у задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_14 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Копію ухвали в частині продовження обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою направити керівнику Державній установі виконання покарань (№ 4) управління Державної пенітенціарної служби України для виконання.

Відповідно до п. 1-1 ч.2 ст. 395 КПК України ухвала суду про продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає, а заперечення можуть бути включені до апеляційної скарги на судові рішення, яким закінчується судовий розгляд кримінального провадження.

Судді:

ОСОБА_15