Справа № 509/4667/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2022 року смт. Овідіополь
Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000750 від 22.10.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Єнакієве Донецької області, громадянки України, не працюючої, з середньою освітою, заміжньої, утриманців не маючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
18.10.2022 року близько 09 год. 30 хв. обвинувачена ОСОБА_4 , в умовах воєнного стану, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» 24.02.2022 року Указом Президента України № 64/2022 введено на території України воєнний стан. Відповідно до Указу Президента України № 133/2022 року воєнний стан продовжено до 25.04.2022 року, Указом Президента України № 259/2022 року воєнний стан продовжено з 05 год. 30 хв. 25.04.2022 року на 30 діб. Крім того, Указом Президента України № 341/2022 воєнний стан продовжено з 05 год. 30 хв. з 25.05.2022 на 90 діб, тобто до 23.08.2022 року та наостанок, Указом Президента України № 573/2022 року воєнний стан продовжено з 05 год. 30 хв. 23.08.2022 року на 90 діб, прибула на територію ТОВ «Промтоварний ринок», розташованого за адресою: Одеська область, Одеський район, смт. Авангард, вул. Базова, 20, з метою придбання товарної продукції різноманітної споживчої групи.
Так, 18.10.2022 року близько 11 години 40 хвилин, обвинувачена ОСОБА_4 , проходячи вздовж торгівельного приміщення №525 СТРП №5 ТОВ «Промтоварний ринок», помітила на вітрині з текстильною продукцією у вигляді ковдр та подушок, мобільний телефон в корпусі чорного кольору, обравши об`єктом свого злочинного посягання зазначене майно, що належало ФОП ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій злочинний намір, скерований на таємне викрадення чужого майна, обвинувачена ОСОБА_4 під приводом покупця, упевнившись в тому, що її дії залишаються непомітними для оточуючих, користуючись прямими умислом, переслідуючи єдиний намір направлений на скоєння крадіжки, знаходячись біля вітрини з товарною продукцією вищевказаного торгівельного приміщення №525, непомітно для інших осіб, які на той час знаходились поряд з магазином, простягнувши руку до мобільного пристрою, що знаходився на вітрині з упакованою товарною продукцією, шляхом вільного доступу, таємно викрала належний ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Samsung J7», модель SM- J730FZKNSEK, в корпусі чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 , оператора мобільного зв`язку «Київстар», номер НОМЕР_3 , на рахунку якого на той час грошових коштів не було.
Сховавши мобільний телефон марки «Samsung J7», модель SM- J730FZKNSEK, в корпусі чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 до наявного полімерного пакету, обвинувачена ОСОБА_4 з місця скоєння крадіжки зникла в невідомому напрямку, розпорядившись в подальшому викраденим майном на власний розсуд.
Вказаними протиправними діями, обвинувачена ОСОБА_4 заволоділа майном потерпілої ОСОБА_5 , завдавши останній матеріальний збиток на загальну суму 3000 (три тисячі) гривень.
Дії обвинуваченої ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України, як вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчинені кримінального правопорушення, за обставин викладених в обвинувальному акті, визнала повністю, надавши показання, що вчинила кримінальне правопорушення при викладених вище обставинах, докази, що маються в матеріалах кримінального провадження не оспорює, як і не оспорює фактичні обставини вчиненого ним злочину.
У вчиненому щиро розкаялася, просила суворо не карати, не позбавляти волі, дати шанс на виправлення, збитки відшкодовано.
Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, подав письмову заяву про розгляд кримінального провадження за її відсутності, обставини справи та докази, які є в ній, нею не оспорюються, не заперечує та визнає недоцільним досліджувати докази по справі. Цивільний позов не заявила.
За згодою учасників судового провадження, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, з врахуванням свідчень обвинуваченого, судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому, суд впевнився у правильності розуміння обвинуваченою ОСОБА_4 та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, а також судом було роз`яснено обвинуваченій, учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Заслухавши обвинувачену, дослідивши письмові докази в частині характеризуючих матеріалів, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй злочину є встановленою і доведеною належними і допустимими доказами, а її дії правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України, є тяжким злочином, особу винної, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачена ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, заміжня, утриманців не має, не перебуває на обліках у лікаря-нарколога та лікаря психіатра на, раніше не судима.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_6 , суд визнає її щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Зваживши у сукупності викладені обставини, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вчинення обвинуваченою умисного тяжкого злочину, позицію потерпілої, якою не заявлено цивільний позов, що свідчить про відсутність матеріальних претензій до обвинуваченої, особу винної, її сімейний стан, наявність посередньої характеристики з постійного місця проживання, обставину, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку про те, що покарання обвинуваченій ОСОБА_4 за ч.4 ст.185 КК України слід призначити у межах мінімальної санкції даної статті у виді позбавлення волі, та із застосуванням ст.75 КК України звільнити її від відбування покарання з випробуванням, так як, на думку суду, виправлення обвинуваченої можливе без відбування призначеного виду покарання.

Таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень обвинуваченою.

У зв`язку зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, на обвинувачену ОСОБА_4 слід покласти обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експертів відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої не обирався, підстав для обрання до набрання вироком законної сили, суд не вбачає, так як остання своєчасно з`являлася на всі виклики суду.
Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити їй покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробовуванням і встановити іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
На підставі п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази після набрання вироком суду законної сили:
- оптичний диск для лазерних систем зчитування інформації формату «ANV» DVD-R (16Х), який зберігається в матеріалах кримінального провадження, - надалі зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1