У Х В А Л А

21 листопада 2022 року

м. Київ

Провадження № 13-52зво22

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді - доповідачаОСОБА_2,

суддів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20

розглянула заяву про самовідвід судді Великої Палати Верховного Суду (далі - Велика Палата) ОСОБА_21 у провадженні за заявою ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами судових рішень і

встановила:

До Великої Палати 18 листопада 2022 року надійшла заява засудженого ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами судових рішень щодо нього.

Посилаючись на встановлення Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 01 квітня 2021 року в справі «Фарзієв та інші проти України» (заява № 63747/14 та 23 інших, у тому числі ОСОБА_1 ) порушення ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, заявник вважає неправомірними засудження до довічного позбавлення волі.

Вироком Апеляційного суду Одеської області від 13 квітня 2005 року ОСОБА_1 засуджено пунктами 1, 6 ч. 2 ст. 115, за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 187 Кримінального кодексу України та на підставі ч. 1 ст. 70 цього Кодексу призначено остаточне покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить засудженому на праві власності.

Верховний Суд України ухвалою від 05 липня 2005 року вирок щодо ОСОБА_1 залишив без зміни.

Справу було розглянуто за процедурою Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року (далі - КПК 1960 року).

Суддя Великої Палати ОСОБА_21, керуючись приписами ст. 54, ч. 4 ст. 55, ст. 56 КПК 1960 року, ч. 1 ст. 80 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), 21 листопада 2022 року заявила самовідвід від участі у розгляді заяви ОСОБА_1 . Свою позицію аргументувала тим, що 04 листопада 2019 року вона брала участь у справі заявника під час її перегляду за нововиявленими обставинами й в ухвалі об?єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду (далі - Касаційний кримінальний суд) вже висловила свою позицію про необґрунтованість доводів засудженого.

Перевіривши заяву судді ОСОБА_4 та наявні у Верховному Суді матеріали, Велика Палата дійшла висновку про необхідність задоволення заяви на таких підставах.

Згідно з положеннями ст. 54 КПК 1960 року суддя не може брати участі в розгляді справи при наявності обставин, що викликають сумнів в об`єктивності судді.

Частиною 1 ст. 56 КПК 1960 року встановлено обов`язок судді за наявності обставин, передбачених статтями 54 і 55 цього Кодексу, заявити самовідвід.

У силу ч. 4 ст. 55 КПК 1960 року суддя, який брав участь у розгляді справи, не може брати участі в перегляді цієї справи за нововиявленими обставинами та перегляді Верховним Судом.

Наведені в заяві судді обставини підтверджуються наявними у Верховному Суді даними, відображеними у постанові об?єднаної палати Касаційного кримінального суду від 04 листопада 2019 року.

Отже, матеріали провадження містять обставини, які можуть викликати сумнів у сторін стосовно об`єктивності, безсторонності та неупередженості судді ОСОБА_4, що відповідно до статей 54, 55 КПК 1960 року, а також п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК унеможливлює її участь у розгляді заяви ОСОБА_1 .

Такий підхід узгоджується з практикою ЄСПЛ (наприклад, рішення у справі «Пероте Пелон проти Іспанії» від 25 липня 2002 року (№ 45238/99)).

З огляду на викладене, керуючись статтями 55, 57 КПК 1960 року, ст. 75 КПК, Велика Палата Верховного Суду

постановила:

Заяву про самовідвід судді Великої Палати Верховного Суду ОСОБА_21 задовольнити.

Відвести суддю ОСОБА_21 від участі в розгляді заяви засудженого ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами судових рішень щодо нього.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач ОСОБА_22

Судді:

ОСОБА_26 ОСОБА_23

ОСОБА_27 ОСОБА_24

ОСОБА_28 ОСОБА_25

ОСОБА_29 ОСОБА_35

ОСОБА_30 ОСОБА_36

ОСОБА_31 ОСОБА_37

ОСОБА_32 ОСОБА_38

ОСОБА_33 ОСОБА_39

ОСОБА_34 ОСОБА_40