Справа №591/4412/22 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/103/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - тримання під вартою
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 08 грудня 2023 року, якою відносно підозрюваного ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, -

ВСТАНОВИЛА:

У кримінальному провадженні № 0000183 від 13.09.2022 року, яке перебуває в провадженні СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Слідчий звернувся до Зарічного районного суду м. Суми з клопотанням, в якому просив застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 строком на 60 днів з застосуванням застави в розмірі не менше 400 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

08 грудня 2022 року ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми клопотання задоволено частково та відносно підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 у період часу з 22:00 год. до 06:00 год. наступного дня, та на підозрюваного були покладені певні обов`язки. Визначено строк дії ухвали слідчого судді до 02 лютого 2023 року включно.

Не погодившись з такою ухвалою слідчого судді прокурор у кримінальному провадженні подав апеляційну скаргу, в якій оскаржувану ухвалу слідчого судді просив скасувати та постановити нову ухвалу, якою до підозрюваного ОСОБА_7 застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів з застосуванням застави в розмірі не менше 400 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Прокурор стверджував, що ухвала суду першої інстанції незаконна та така, що підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду першої інстанції, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Вказував, що судом не враховано, що вчиняючи кримінальні правопорушення, дитина підозрюваного перебувала з матір`ю, навіть при повідомленні про підозру, ОСОБА_7 перебував у Полтавській області.

Зазначав прокурор про те, що ОСОБА_7 навіть до моменту обрання запобіжного заходу не знайшов жодної роботи, а заробляв лише злочинним шляхом, що свідчить про наявність у нього непогашених судимостей.

Звертав увагу суду на те, що у протоколах ОРС вбачається, що саме ОСОБА_7 безпосередньо спілкувався з потерпілими і входив до них у довіру з метою заволодіння грошовими коштами.

Наголошував, що тільки один запобіжний захід - тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків та забезпечить належну поведінку підозрюваного.

До початку апеляційного розгляду від прокурора ОСОБА_6 надійшла заява, в якій він просив провести судовий розгляд без його участі. Від захисника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 надійшла заява про розгляд апеляційної скарги в письмовому провадженні.

За таких обставин, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу прокурора у відсутність учасників судового розгляду та без фіксування судового засідання технічними засобами, що узгоджується з вимогами ч.4 ст.405 КПК України. Тому, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Так, відповідно до ст.ст.177,178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

При цьому, слідчому судді слід мати на увазі, що обмеження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи, є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії»).

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі "Манчіні проти Італії", за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

На думку колегії суддів при вирішенні питання щодо застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу, слідчим суддею вищезазначені вимоги Закону дотримані в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів клопотання, в провадженні СУ ГУНП в Сумській області перебувають матеріали досудового розслідування № 0000183 від 13.09.2022 року за ч. 4 ст.190 КК України.

В межах зазначеного кримінального провадження 06.12.2022 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України за фактом шахрайства, тобто незаконного заволодіння чужим майном шляхом обману, кваліфікуючою ознакою якого є: «вчинене організованою групою».

В рамках вказаного кримінального провадження до слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми звернувся старший слідчий СУ ГУ НП в Сумській області ОСОБА_9 з клопотанням щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 строком на 60 днів з застосуванням застави в розмірі не менше 400 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 08 грудня 2022 року до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 у період часу з 22:00 год. до 06:00 год. наступного дня з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України. Визначено строк дії ухвали слідчого судді до 02 лютого 2023 року включно.

Розглядаючи вказане клопотання слідчого, слідчим суддею було встановлено наявність достатньо обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_7 злочину, про що свідчать додані до клопотання копії матеріалів кримінального провадження у їх сукупності.

Крім цього суд першої інстанції прийняв до уваги існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кількох корисливих особливо тяжких злочинів, йому можуть бути відомі певні відомості пов`язані з цією діяльністю, зокрема, можливі свідки у справі чи інші підозрювані (з якими він знайомий, з огляду на інформацію з НСРД, коло яких встановлюється), а також інші необхідні для слідства відомості, обізнаність про які на цій початковій стадії розслідування, зумовленій повідомленням про підозру фігурантам провадження, може бути використана підозрюваним для негативного впливу на слідство та продовження неправомірних дій, підозрюваний має судимості в тому числі за вчинення корисливих злочинів, обґрунтовано підозрюється у вчиненні неправомірних дій в період воєнного стану на території, що межує з країною-агресором. З таким висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів.

В той же час, судом першої інстанції було враховано те, що ОСОБА_7 є внутрішньо переміщеною особою (з м.Охтирка Сумської області), має малолітню дитину, якою опікується впродовж певного часу сам та яка потребує догляду в подальшому, його обмежені можливості в забезпеченні потреб дитини іншими особами чи близькими родичами (мати підозрюваного проживає в іншому місті, а підтвердження наявності інших близьких осіб в України суду не наведено), незначний дохід, а також другорядні ролі останнього у вчиненні згаданих кримінальних правопорушень (що вбачається з підозри).

Таким чином, саме з врахуванням вищезазначеного, слідчий суддя визнав доводи прокурора недостатніми для застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки прокурор не довів недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, однак, є підстави застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням відповідних обов`язків, що забезпечить його належну процесуальну поведінку під час досудового слідства та у суді, з чим також погоджується і колегія суддів, і доводи прокурора жодним чином не спростовують правильність таких висновків, оскільки при прийнятті оскаржуваного рішення слідчим суддею були враховані усі обставини, на які посилається прокурор у поданій апеляційній скарзі, і яким була надана належна правова оцінка.

Таким чином, під час апеляційного розгляду не встановлено обставин, за яких би підлягало до задоволення клопотання слідчого про продовження відносно підозрюваного ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що слідчим суддею постановлено законне та обґрунтоване рішення, у зв`язку з чим оскаржувану ухвалу слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 08 грудня 2022 року, якою відносно підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України - залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора на цю ухвалу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4