Справа № 713/808/23
Провадження №1-кп/713/78/23
Вирок

Іменем України

05.04.2023 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Вижниця обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості укладеною 05.04.2023 року, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000301 від 07.08.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), уродженця с.Розтоки, Путильського району, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючого водієм-експедитором ПП ОСОБА_4 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України, з участю потерпілої ОСОБА_5 , законного представника потерпілої ОСОБА_6 , представника потерпілої адвоката ОСОБА_7 , з участю сторін кримінального провадження: обвинувачення - прокурора Вижницької окружної прокуратури ОСОБА_8 , захисту - обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_9 ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , 28 липня 2022 року біля 20:18 год. на автомобілі марки «Citroen Jamper» номерний знак НОМЕР_2 рухаючись автодорогою Т-2601 сполученням пункт контролю Руська - Путила - Кути - Вижниця - Вашківці - Чернівці в межах населеного пункту с. Банилів, вул. Гостинець, Вижницького району Чернівецької області, діючи в порушення вимог п. 12.4 Правил дорожнього руху, в якому зазначено «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.» допустив зіткнення із мотоциклом марки «Senke SK250GY-5» без номерного знаку під керуванням ОСОБА_5 , яка рухалася в попутному напрямку та здійснювала маневр повороту ліворуч, внаслідок чого ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді садна в ділянці волосистої частини голови, кінцівок та тулуба, перелом кісток склепіння черепа з переходом на основу, забій головного мозку середнього ступеня важкості, лівобічний посттравматичний середній отит, лівобічний посттравматичний кохлеарний неврит, які згідно висновку експерта відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Вказану дорожньо-транспортну пригоду водій ОСОБА_3 скоїв в результаті порушення та невиконання вимог п.12.4 встановлених «Правилами дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету міністрів України за №1306 від 10.10.2001 року та ведених в дію з 01.01.2002 року, які вимагають від водія: п.12.4 - у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год., що з технічної точки зору перебуває в причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.286 ч.2 КК України, порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій тяжке тілесне ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні даного злочину визнав повністю та беззастережно. Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України, підтверджується доказами, зазначеними в обвинувальному акті, з якими він повністю погодився у судовому засіданні.

В ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 з участю захисника, та прокурор, за письмової згоди прокурору на укладення угоди від потерпілої, законного представника потерпілої та представника потерпілої, на підставі ст.ст. 468, 469, 470, 472 КПК України 05.04.2023 року уклали угоду про визнання винуватості на тих умовах, що ОСОБА_3 повністю визнає свою винуватість, яка полягає у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Сторони погодились на призначення ОСОБА_3 покарання за ст.286 ч.2 КК України, у вигляді трьох років позбавлення волі, без позбавлення права керування транспортними засобами. На підставі ст.ст.75, 76 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом року не вчинить нового кримінального правопорушення. Покласти наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

На момент підписання угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений розуміли наслідки укладення такої угоди, викладені в ст.473 КПК України, і підстави оскарження обвинувального вироку в апеляційному порядку (ст.394 ч.4 КПК України) та касаційному порядку (ст.424 ч.3 КПК України), про що їм було роз`яснено.

Обвинувачений відмовився від здійснення прав, передбачених ст.474 ч.4 п.1 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 розуміє, що в разі невиконання ним угоди про визнання винуватості (ст.476 КПК України) прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та вимагати судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку. Також ОСОБА_3 розуміє, що умисне невиконання цієї угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , захисник та прокурор підтвердили факт визнання обвинуваченим винуватості, просять затвердити укладену між ними угоду про визнання винуватості і призначити ОСОБА_3 покарання визначене в угоді.

В судовому засіданні потерпіла, законний представник потерпілої та представник потерпілої, підтвердили надання згоди прокурору на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, не заперечували щодо затвердження угоди про визнання винуватості. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не мають, просять суворо не карати та не позбавляти волі і права керування транспортним засобом, так як це його єдиний заробіток. В подальшому мають намір отримати страхове відшкодування. Також подали письмову заяву про залишення цивільного позову без розгляду.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 цілком розуміє своє право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо злочину, у вчиненні якого його обвинувачують, та роз`яснено його права, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України. Також з`ясовано у прокурора, що він розуміє наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України.

Укладення угоди про визнання винуватості є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а сама угода відповідає вимогам закону та нормам КПК України.

Кваліфікація вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення за ст.286 ч.2 КК України є вірною і не підлягає іншій кваліфікації, в тому числі за більш тяжке кримінальне правопорушення, ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення цієї угоди про визнання винуватості.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Укладення угоди було добровільним і обвинувачений має можливість виконати взяті на себе за цією угодою зобов`язання.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України, згідно зі ст.12 КК України є тяжким злочином.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує умови угоди про визнання винуватості, укладеної 05.04.2023 року між ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_9 та прокурором в кримінальному провадженні, і узгоджену сторонами міру покарання, а саме: на призначення ОСОБА_3 покарання за ст.286 ч.2 КК України у виді трьох років позбавлення волі, без позбавлення права керування транспортними засобами. На підставі ст.ст.75, 76 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом року не вчинить нового кримінального правопорушення, покласти обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Суд вважає, що таке покарання належить йому призначити з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, виключно позитивно характеризується по місцю проживання, раніше не судимий, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, працює водієм-експедитором у ПП ОСОБА_4 . Потерпіла, законний представник потерпілої та представник потерпілої дали письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості, не має до обвинуваченого претензій матеріального та морального характеру.

Таке визначене покарання обвинуваченому, на думку суду, буде відповідати завданням та загальним засадам призначення покарання, його меті, відповідно до вимог ст.ст.50, 65 КК України, та буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Згідно з положенням п.7 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити цивільний позов.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо: позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Враховуючи те, що цивільний позивач (потерпіла) ОСОБА_5 , представники цивільного позивача законний представник потерпілої ОСОБА_6 та представник потерпілої адвокат ОСОБА_7 , до початку судового розгляду подали до суду заяву про залишення цивільного позову до цивільного відповідача (обвинуваченого) ОСОБА_3 , представник цивільного відповідача (захисник) ОСОБА_9 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, без розгляду, а тому суд вважає можливим залишити вказаний цивільний позов без розгляду.

Речові докази і документи вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Витрати на залучення експерта для проведення судової автотехнічної експертизи №СЕ-19/126-22/5878-ІТ від 05.09.2022 року складають 1321,46 грн. та за проведення комплексної фото-технічної та судово-автотехнічної експертизи №КСЕ-19/126-22/8365 від 14.12.2022 року в сумі 4153,16 грн., всього 5474,62 грн.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.100, 124, 128, 129, 368, 369-371, 373, 374, 376, 474, 475 КПК України, Суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 05 квітня 2023 року між обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_9 , та прокурором Вижницької окружної прокуратури ОСОБА_8 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України та призначити покарання у виді трьох років позбавлення волі, без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст.75 ст.76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на засудженого судом обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувався та до набрання вироком законної сили не обирати.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 , в інтересах якої також діє законний представник ОСОБА_6 , представник потерпілої адвокат ОСОБА_7 , до обвинуваченого (цивільного відповідача) ОСОБА_3 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, - залишити без розгляду.

Речовий доказ: відеозапис «server 3_ch25_1840_1912» розміром 12298 КБ, який знаходиться на оптичному диску формату «DVD-R» об`ємом 4.7 GB, фірми виробника «Verbatim», який згідно постанови про визнання речових доказів та прилучення їх до кримінального провадження від 17 серпня 2022 року визнано речовим доказом, - залишити при матеріалах кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000301 від 07.08.2022 року.

Процесуальні витрати пов`язані із залученням експертів:

Стягнути з ОСОБА_3 витрати на залучення експертів, а саме, за проведення судової автотехнічної експертизи №СЕ-19/126-22/5878-ІТ від 05.09.2022 року в сумі 1321,46 грн. та за проведення комплексної фото-технічної та судово-автотехнічної експертизи №КСЕ-19/126-22/8365 від 14.12.2022 року в сумі 4153,16 грн., всього в сумі 5474 (П`ять тисяч чотириста сімдесят чотири) гривні 62 (Шістдесят дві) копійки на користь держави.

На вирок може бути подано апеляцію до Чернівецького апеляційного суду через Вижницький районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, зокрема: обвинуваченим з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1