Справа № 496/2092/19
Провадження № 1-кп/496/96/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2023 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченої ОСОБА_9 , захисника адвоката ОСОБА_10 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі Біляївського районного суду Одеської області кримінальне провадження № 0000066 від 29.01.2019 за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки с. Нерубайське Одеського району Одеської області, з повною середньою технічною освітою, не заміжньої, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

-у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Судом встановлено, що ОСОБА_9 29.01.2019 року біля 14:00 годин, знаходячись на своєму робочому місті у приміщені 2-го Нерубайського відділення «Нова Пошта», яке розташоване в с.Нерубайське, Одеської області, Одеського (Біляївського) району, вул. Зелена № 69, під час видачі заказу отримувачу, виявила розбіжність в товарі зазначеному в експрес накладній «Нова Пошта» № 3824 від 16.01.2019 року, (Більярдне приладдя) та запакованого пакету, в якому побачила картонну коробку з ноутбуком фірми «DELL Inspiron 15 500 Series» 5577(і5577-5335BLK-PUS», після чого в неї виник умисел направлений на неправомірне привласнення вказаного майна, яке було ввірене останній відповідно до умов договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 19.10.2018 року

З цією метою, ОСОБА_9 , маючи умисел на привласнення чужого майна, привласнила ввірений ноутбук фірми «DELL Inspiron 15 5000 Series» 5577 (і5577-5335BLK-PUS» та сховала його під стійкою у приміщенні видачі та оформлення заказів 2-го Нерубайського відділення «Нова Пошта».

Далі ОСОБА_9 , дочекавшись завершення робочого дня, та скориставшись тим, що всі працівники відділення «Нова Пошта» покинули службові приміщення, о 16 годині 00 хвилин разом з ноутбуком «DELL Inspiron 15 500 Series» 5577 (і5577-5335BLK-PUS) покинула приміщення 2-го Нерубайського відділення «Нова Пошта», розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинила ФОП « ОСОБА_11 » матеріальний збиток на суму 24500 гривень.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_9 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України визнала повністю та пояснила, що злочин скоєно нею при обставинах встановлених в судовому засіданні, однак не визнає цивільний позов, оскільки ноутбук був нею повернутий слідчому. Так, за обставина скоєного пояснила, що 19.01.2019 р. прийшов на роботу ноутбук с подвійною накладною. Потім прийшов клієнт за посилкою, йому винесли посилку з двох позицій «мест», клієнт сказав, що ноутбук не його, тому ОСОБА_9 забрала ноутбук та принесла йому його другу позицію, клієнт забрав дві посилки і пішов. Обвинувачена ввечері поставила ноутбук під стіл, потім в кінці робочого дня віднесла його на задні двері, де не працюють камери, закрила двері, закінчила зміну. ОСОБА_9 не бажала його продавати, думала, що якщо ніхто не помітить, то залишить собі, а якщо помітять, то поверне.

З урахуванням визнання вини обвинуваченої у скоєнні злочину передбаченого ст. 191 КК України, суд вважає недоцільним дослідження доказів відносно тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежується допитом обвинуваченої в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідженням характеризуючих матеріалів, допитом цивільного позивача, потерпілої, а також з урахуванням не визнання цивільного позову, дослідити докази та матеріали, що стосуються цивільного позову. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники процесу зміст обставин, які ніким не оспорюються, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що в такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Прокурор, обвинувачена та її захисник в судовому засіданні не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

Від представника цивільного позивача надійшла заява про розгляд кримінального провадження за їх відсутності, цивільний позов просить задовольнити, ноутбук повернути власнику, покарання просить призначити на розсуд суду.

Потерпіла ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що працює в ФОП « ОСОБА_13 » менеджером. Пояснила, що їй зателефонував співробітник з іншого відділення, сказав, що до авто, що обслуговує с. Нерубайське, було завантажено ноутбук, штрихкоди на нього пропали. За даними програми, ноутбук завантажувався. Відділення, де працювала обвинувачена, невелике, тому просто пропасти ноутбук не міг, тому ОСОБА_12 приїхала до відділення та продивилась камери спостереження, де побачила, як клієнт не забрав ноутбук, а ОСОБА_9 забрала його. ОСОБА_12 запитала обвинувачену про ноутбук, однак остання казала, що не знає де він, тоді потерпіла попросила щоб ноутбук просто «виявився десь у відділенні», натякаючи, що остання може повернути його, однак ноутбук обвинувачена так і не повернула, що стало підставою для виклику поліції. Обвинувачена була хорошим співробітником, характеризувалась, як відповідальна особа. У своїх заявах від 12.10.2021 року, міру покарання просила призначити на розсуд суду (а.с. 133).

Вина обвинуваченої, крім особистого визнання нею вини, також підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами:

- постановою про визнання речовими доказами від 11.02.2019 року;

- ухвалою про накладення арешту від 14.02.2019 року;

- претензією про відшкодування вартості відправлення;

- накладною щодо вартості ноутбука на суму 24 499,00 грн.;

- експертною- накладною Нової пошти про доставку з після оплатою на суму 24 499 грн.;

- договором про повну індивідуальну матеріальну відповідальність ОСОБА_9 .

Суд вважає ОСОБА_9 винною у скоєнні вказаного злочину і її дії кваліфікує за ч. 1 ст. 191 КК України, а саме: у привласненні чужого майна, яке було ввірене особі.

Згідно досудової доповіді з органу пробації, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість гр. ОСОБА_9 , її спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення та середній рівень небезпеки для суспільства, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченої без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої безпеки для суспільства..

На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень

У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покласти на правопорушницю обов`язків відповідно до ч. 3 ст. 76 КК України.

Відповідно до ст. 65 КК України, п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003р. із змінами «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суд має дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи ч.ч. 2, 4 ст. 12 КК України (в редакції на дату скоєння кримінального правопорушення), кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 191 КК України є злочином середньої тяжкості.

Згідно довідки-характеристики з останнього місця проживання обвинуваченої, скарги та заяви від жителів села щодо неї не надходили, характеризується з позитивної сторони, на обліку нарколога не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання згідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання згідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням ступеню тяжкості, обставин злочину, а також те, що обвинувачена раніше не притягувалась до кримінальної відповідальності, має позитивну характеристику, щиро розкаялась у скоєному, добровільно видала ноутбук, що було привласнено, суд приходить до висновку про призначення обвинуваченій покарання в межах санкції ч. 1 ст. 191 КК України у виді штрафу, в редакції КК України, станом на дату скоєння правопорушення, що буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та запобіганню скоєнню нею нових злочинів.

Щодо додаткового покарання у вигляді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років щодо обвинуваченої, суд вирішив наступне.

ОСОБА_9 притягується до кримінальної відповідальності вперше, є молодою особою, яка починає свій життєвий шлях. На думку суду, час протягом якого розглядалось кримінальне провадження, з огляду на визнання вини, щирого каяття, поведінки в судовому засіданні є в даному випадку достатнім для здійснення висновків обвинуваченою щодо своєї поведінки в майбутньому, та дозволяє суду дійти висновку про достатність покарання у вигляді штрафу без застосування додаткового покарання.

Від представника цивільного позивача ФОП ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_14 надійшов цивільний позов в якому просить стягнути з ОСОБА_9 на користь ФОП ОСОБА_11 матеріальну шкоду у сумі 30 433,54 грн. та моральну шкоду у розмірі 6 000 грн.

Позовна заява обґрунтована тим, що ОСОБА_9 будучі працівником відділення ТОВ Нової пошти, привласнила ноутбук, що був наданий ТОВ Нова пошта згідно накладної. У скоєному зізналась. Відповідно договору надання послуг № У-709 від 19.10.018 року ФОП ОСОБА_11 є партнером замовника послуг ТОВ Нова пошта та надає послуги відповідно до п.п. 1.1, 1.2, 1.3, 1.4, 1.5 Договору, серед яких приймання відправлень від замовника для доставки відправлень територією України та видача прийнятих відправлень клієнтам замовника (одержувачам відправлення).

Так, відповідно до п. 4.8 Договору надання послуг у випадку, якщо замовник поніс витрати у зв`язку із задоволенням претензії або позову клієнта, що були пред`явлені таким клієнтом замовнику у зв`язку з порушенням строків доставки відправлень, пошкодженням, втратою, нестачею відправлень або інших обставин, що настали з вини Партнера, його дій чи бездіяльності, партнер зобов`язаний відшкодувати замовнику такі витрати у повному обсязі, включаючи суму неустойки, моральної шкоди, що були фактично сплачені клієнту та суму податків і зборів, що були утримані і перераховані до бюджету Замовником із суми відшкодування у зв?язку з його виплатою. Сума відшкодування повинна бути сплаченою протягом 30 (тридцяти) календарних днів, починаючи за днем пред`явлення відповідної вимоги Замовником.

Згідно пункту 2.2 Договору партнер має право за власний рахунок, для виконання своїх зобов`язань, передбаченим Договором, серед іншого, наймати працівників, залучати підрядників, перевізників, тощо.

Згідно до вимоги № HП-00000174 у зв`язку із зникненням, складена претензія на відправлення, що сталося з вини обвинуваченої під час надання послуги з організації його перевезення за EH № 7750, ТОВ «Нова Пошта» задовольнила претензію клієнта пред`явлену 28.01.2019 року, шляхом перерахування грошових коштів на банківську карту/розрахунковий рахунок клієнта.

На підставі вищенаведеного ФОП ОСОБА_11 відшкодував ТОВ «Нова Пошта» 30 433,54 грн. у зв`язку із задоволенням вищезазначеної претензії. Таким чином, просить стягнути зазначену суму з відповідача обвинуваченої ОСОБА_9 .

Також, представник цивільного позивача просить стягнути з відповідача моральну шкоду у сумі 6 000 грн., яку ФОП ОСОБА_11 було завдано внаслідок скоєння даного злочину, і судові витрати (а.с. 60-74).

У своєму відзиві на позов захисник обвинуваченої просить відмовити у задоволенні позову повністю. 19.10.2018 року між ФОП ОСОБА_11 та ТОВ «Нова пошта» був укладений договір про надання послуг № 709. 29.03.2019 року ФОП ОСОБА_11 отримав від ТОВ «Нова пошта» вимогу, відповідно якої ТОВ «Нова пошта» задовольнила претензію клієнта про втрату ноутбука та перерахувала йому 30 433,54 грн.

07.05.2019 року ФОП ОСОБА_11 було задоволено цю вимогу та перерахував на рахунок товариства 30 433,54 грн. ОСОБА_9 працювала у ФОП ОСОБА_11 касиром-оператором та внаслідок привласнення ноутбука завдала шкоду ФОП ОСОБА_11 на суму вартості ноутбука 24 499 грн. Однак, захисник обвинуваченої зазначає, що згідно постанови слідчого про визнання речових доказів, ОСОБА_9 добровільно видала ноутбук та його було вилучено та опечатано, таким чином вона відшкодувала завдану шкоду.

Відповідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Оскільки, ОСОБА_9 повністю відшкодувала завданні збитки, добровільно повернувши ноутбук. Крім того, в справ не проведено експертизи щодо встановлення вартості ноутбука (а.с. 87-93).

Ознайомившись із цивільним позовом та відзивом на нього, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

У ст. 129 КПК України передбачено, що, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

19.10.2018 року між роботодавцем ФОП ОСОБА_11 з одного боку та працівником ОСОБА_9 з другого боку було укладено Договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність. Згідно п. 1 Договору, остання, займаючи посаду касира приймає на себе повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження ввірених їй підприємством матеріальних цінностей.

Відповідно п. 3 Договору у випадку незабезпечення з вини працівника збереження ввірених йому матеріальних цінностей, визначення розмірів збитків, завданих підприємству, та їх відшкодування відбувається у відповідності до чинного законодавства, зокрема, але не виключено, згідно із ст. 135-3 КЗпП України.

Відповідно ст. 135-3 КЗпП України- розмір заподіяної підприємству, установі, організації шкоди визначається за фактичними втратами, на підставі даних бухгалтерського обліку, виходячи з балансової вартості (собівартості) матеріальних цінностей за вирахуванням зносу згідно з установленими нормами.

У разі розкрадання, недостачі, умисного знищення або умисного зіпсуття матеріальних цінностей розмір шкоди визначається за цінами, що діють у даній місцевості на день відшкодування шкоди.

У решті випадків покриття шкоди провадиться шляхом подання роботодавцем позову до місцевого загального суду.

Згідно п.п. 3.2.3 Договору надання послуг № У-709 замовник (ТОВ «Нова пошта») має право вимагати від партнера (ФОП ОСОБА_11 ) відшкодувати збитки, завданих йому в результаті невиконання/неналежного виконання Партнером зобов`язань за Договором, відповідно п.п. 4.3 партнер несе повну матеріальну відповідальність за збитки завдані замовнику внаслідок порушення партнером умов цього Договору. Відповідно п.п. 4.4 у випадку пошкодження, нестачі або втрати відправлення, що сталося з вини партнера або третіх осіб, залучених партнером для виконання покладених на партнера зобов`язань, партнер зобов`язаний відшкодувати замовнику всі завдані збитки, які виникли в результаті пошкодження, нестачі або втрати відправлення, у тому числі збитки, зазначені у цьому пункті Договору протягом 20 (двадцяти) календарних днів з дати складання Акту нестачі. Акт нестачі складається за участі представника замовника та партнера та підписується сторонами. У Акті нестачі вказується експрес-накладні відправлення по яких були втрачені/пошкодженні та інші дані. У разі немотивованої відмови партнера від підписання Акту нестачі, замовник вказує про це у акті нестачі та підписує його в односторонньому порядку. Підписанням цього Договору партнер підтверджує та погоджується, що Акт нестачі складений замовником в односторонньому порядку, згідно умов цього пункту Договору, має юридичну силу, а всі відправлення зазначенні в Акті нестачі є втраченими/пошкодженими Партнером.

Відповідно до п.4.8 Договору надання послуг у випадку, якщо замовник поніс витрати у зв?язку із задоволенням претензії або позову клієнта, що були пред?явлені таким клієнтом замовнику у зв?язку з порушенням строків доставки відправлень, пошкодженням, втратою, нестачею відправлень або інших обставин, що настали з вини Партнера, його дій чи бездіяльності, партнер зобов`язаний відшкодувати замовнику такі витрати у повному обсязі, включаючи суму неустойки, моральної шкоди, що були фактично сплачені клієнту та суму податків і зборів, що були утримані і перераховані до бюджету Замовником із суми відшкодування у зв?язку з його виплатою. Сума відшкодування повинна бути сплаченою протягом 30 (тридцяти) календарних днів, починаючи за днем пред`явлення відповідної вимоги Замовником.

ФОП ОСОБА_11 задовольнив Вимогу ТОВ «Нова пошта» № НП-00000174 від 29.03.2019 р., та перерахував ТОВ «Нова пошта» 30 433,54 грн., що підтверджено платіжним дорученням № 283 від 07.05.2019 року.

Ціна ноутбуку фірми «DELL Insprion 15 5000 Series чорного кольору згідно експрес-накладної Нової пошти складає 24 499 грн.

Обвинувачена ОСОБА_9 добровільно видала ноутбук, що підтверджується протокол огляду предмета від 11.02.2019 року, таким чином суд вважає, що з обвинуваченої підлягає стягненню різниця ноутбука фірми «DELL Inspiron 15 5000 Series» чорного кольору та виплаченої претензії, що складає 5 934,54 грн.

Щодо вимоги про стягнення на користь позивача понесені витрати на правничу допомогу, суд вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про відмову в їх задоволенні.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша друга статті 133 ЦПК України).

Позивач просить стягнути на його користь судові витрати, які відповідно попереднього (орієнтованого) розрахунку суми судових витрат, поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, підписаного представником цивільного позивача, на правничу допомогу у сумі 10 510 грн.

Відповідності до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат.

Оскільки, суду надано лише орієнтований розрахунок судових витрат на правничу допомогу за підписом самого адвоката, суд не вбачає підстав для стягнення їх на користь позивача та приходить до висновку, що до матеріалів справи не надано документального підтвердження (платіжні документи про оплату таких послуг) щодо зазначених витрат на правничу допомогу, в розумінні ст. 141 ЦПК України.

Щодо стягнення моральної шкоди, то суд в цій частині відмовляє у задоволенні з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

На підставі ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. При цьому, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, моральна шкода відшкодовується незалежно від наявності вини.

Відповідно до п. 5 Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Відповідні обставини встановлюються судом на підставі доказів, поданих сторонами та іншими учасниками справи. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Як вказано у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.12.2020 у справі № 752/17832/14-ц (провадження N 14-538цс19) розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Позивач просить стягнути моральну шкоду з відповідача, враховуючи усі душевні страждання та переживання, які пов`язанні з зміною укладу життя, внаслідок участі у досудовому розслідуванні, у судовому розгляді та підриві ділової репутації. Суму моральної шкоди оцінює в 6000 грн.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. (ч.3, 4 ст.12 ЦПК України).

Згідно частин 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Разом з тим, відповідно до ч.7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення 6 000 грн. моральної шкоди, суд виходить з того, що жодних доказів на підтвердження перенесеної стурбованості підвищеного емоційного стану, тиску негативних емоцій, що призвели до моральних страждань позивачем не надано.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення експертиз відсутні.

Керуючись ст. ст. 369, 349, 370, 371, 374, ч. 15 ст. 615 КПК України, ст. ст. 65, 66, 67, ч. 1 ст. 191 КК України,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України і призначити їй покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. (вісімсот п`ятдесят) гривень без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 14 лютого 2019 року справа 496/575/19, провадження 1-кс/496/367/19 скасувати.

Речові докази по справі: ноутбук фірми «DELL Inspiron 15 5000 Series» чорного кольору, зарядний пристрій до вищевказаного ноутбука чорного кольору, який складається з двох частин: прямокутний блок з кабелем з написом «CN- OHG5D1», які знаходяться в картонній коробці білого кольору повернути ФОП ОСОБА_11 .

Цивільний позов ФОП ОСОБА_11 до ОСОБА_9 про відшкодування майнової та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ФОП ОСОБА_11 матеріальну шкоду у розмірі 5 934,54 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Речовий доказ: цифровий компакт диск «АRITA», діаметром 129 мм, у пластиковому корпусі сірого кольору. На корпусі маються написи «DVD+R 4,7GB 120мін 16Х»_«АRITA» з відео записом подій залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1