ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №:953/3679/22 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-кп/818/1582/22 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: ст.110, ч.2 ст.436-2 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 грудня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурорів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , з участю обвинуваченої ОСОБА_8 та її захисника ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в залі суду в м.Валках справу за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Київського районного суду м. Харкова від 27 09 2022 року,-

В С Т А Н О В И Л А:
Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
Вказаним вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, українку, уродженку м. Новоазовськ Донецької області, з вищою освітою, розлучену, яка має неповнолітнього сина ОСОБА_10 , 2005 р.н., не працюючу, зареєстровану та фактично мешкаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму, - визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.110, ч.2 ст.436-2 КК України та призначено їй покарання:

- за ч.2 ст.110 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі, без конфіскації майна;

- за ч.2 ст.436-2 КК України у вигляді 3 (трьох) років обмеження волі, без конфіскації майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено до відбуття ОСОБА_8 , покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі, без конфіскації майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 визначено обчислювати з моменту фактичного затримання, а саме з 05.04.2022.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили вирішено залишити раніше обраний, - у вигляді тримання під вартою.

Вирішено питання щодо судових витрат та речових доказів.

Згідно вироку, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , перебуваючи в невстановлених судовим розглядом місцях, на території м. Харкова, в період з 06 години 45 хвилин 17.03.2022 по 04 годину 56 хвилин 31.03.2022, використовуючи аккаунти в соціальній мережі «facebook» « ОСОБА_11 » (посилання профілю: ІНФОРМАЦІЯ_2 ), а також « ОСОБА_12 » (посилання профілю: ІНФОРМАЦІЯ_3 діючи умисно та свідомо, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на розповсюдження матеріалів із закликами до зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, поєднаних з розпалюванням національної ворожнечі, розміщувала звернення до військово-політичного командування РФ, в яких наполягала на необхідності нанесення ракетних ударів по західноукраїнських територіях, матеріали щодо підтримки т.зв. «солдат новоросії» у війні проти України, а також проекту РФ «новоросія» в цілому. При цьому, висловлюючи своє бажання щодо приєднання частини території України до складу РФ, ОСОБА_8 публікувала матеріали, направлені на переконання користувачів соціальної мережі «facebook» у необхідності розділення України та «Новоросії» по Дніпру, при цьому поширення нею вказаних матеріалів були поєднані з розпалюванням національної ворожнечі, оскільки акцентувалась увага на розподілі громадян України на «західних» та «східних». Разом з цим, ОСОБА_8 здійснювались заклики проводити підриви залізничних доріг, з метою унеможливлення потрапляння осіб, проживаючих у західних регіонах України, на територію східних, висловлювалась підтримка вимушеній евакуації з м. Харкова населення, яке родом з західноукраїнських регіонів, а також висловлювала думки про недопустимість шлюбів між уродженцями західноукраїнських та східноукраїнських областей.

Крім цього, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в невстановлених досудовим розслідуванням місцях на території м. Харкова, в період з 06 години 45 хвилин 17.03.2022 по 04 годину 56 хвилин 31.03.2022, використовуючи аккаунти в соціальній мережі «facebook» « ОСОБА_11 » (посилання профілю: ІНФОРМАЦІЯ_2 ), а також « ОСОБА_12 » (посилання профілю: ІНФОРМАЦІЯ_3 ), діючи умисно та свідомо, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, виправдовування, визнання правомірною тимчасової окупації частини території України, а також глорифікації осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, представників збройних формувань Російської Федерації, іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих Російською Федерацією, розміщувала матеріали із зверненням до військово-політичного командування РФ, в яких наполягала на необхідності нанесення ракетних ударів по західноукраїнських територіях, чим висловлювала виправдовування та визнавала правомірною збройну агресію вказаної країни проти України, глорифікувала президента країни-агресора та представників збройних формувань Російської Федерації, іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих Російською Федерацією, а саме «солдат Новоросії» шляхом поширення матеріали щодо їх підтримки у війні проти України, а також проекту РФ «новоросія» в цілому, при цьому висловлюючи своє бажання щодо приєднання частини території України, зокрема Харківського регіону до складу РФ, чим здійснювала виправдовування, визнання правомірною тимчасової окупації частини території України.

Вказані дії обвинуваченої ОСОБА_8 були кваліфіковані судом за ч.2 ст.110, ч.2 ст.436-2 КК України, а саме: розповсюдження матеріалів із закликами до вчинення умисних дій, поєднаних з розпалюванням національної ворожнечі, з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, та поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, виправдовування, визнання правомірною тимчасової окупації частини території України, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році, представників збройних формувань російської федерації, іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих російською федерацією.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.
Не погодившись з вироком суду першої інстанції, обвинувачена ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати оскаржуваний вирок та призначити їй умовний строк покарання або домашній арешт.

В обґрунтування своїх вимог посилається на відсутність доказів у слідчого та прокурора щодо її причетності до військових російської федерації та переслідування людей. Вважає, що обвинувачення ґрунтується тільки на висловлюванні її думок, згідно Конституції України, Свободи слова та Свободи думки, оскільки, на думку обвинуваченої, кожна людина має право на висловлювання своїх думок. Вказала, що в судовому засіданні в суді першої інстанції визнала свою провину частково, оскільки дійсно розміщувала в своєму акаунті на сторінці «facebook» публікації, а саме історичні карти 1919 року, так як мала на меті нагадати історію нашої країни та хвилювалась за місто Харків, що з ним буде те, що і з Маріуполем, оскільки бачила велику кількість військових, які приїхали зі зброєю із Західної України та вважала, що по місту Харкову будуть стріляти. З метою запинити війну, щоб зберегти людям життя, намагалась молитися за Україну та рідний край. Зазначила, що не підтримує ворожнечу між Україною та російською федерацією. Вважає, що висновки експертів щодо текстових повідомлень, які вона розміщувала на своїй сторінці в «facebook» не доказують її причетність до країни-агресора, оскільки вони ґрунтуються на її висловлюваннях на сторінці «facebook».

Зазначила, що у зв`язку з розпочатими бойовими діями, повинна була захищати права рідного краю та «языка Конституции Украины», оскільки вважає, що кожна людина має право на свою думку та свої висловлювання в соціальних мережах«facebook» та не несе за це кримінальну відповідальність, згідно Конституції України.

Також посилалась на процесуальні порушення з боку працівників СБУ під час її затримання, 05.04.2022 р., пошкодження вхідної двері її квартири та пограбування її квартири, оскільки після її затримання вхідні двері не були опечатані співробітниками СБУ, внаслідок чого сталося пограбування її майна. У зв`язку з цим, вважає, що їй повинна бути відшкодована матеріальна шкода співробітниками СБУ в сумі 50 000 грн.

Враховуючи вищевикладене, вважає, що вирок підлягає скасуванню, внаслідок неповноти судового розгляду.

Позиції учасників апеляційного провадження.
Обвинувачена та її захисник підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Прокурор вважав необґрунтованими доводи апеляційної скарги та просив оскаржуваний вирок в частині призначеного покарання залишити без змін, вважаючи його обґрунтованим та законним.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченої ОСОБА_8 та її захисника, з`ясувавши позицію прокурора щодо поданої апеляційної скарги, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Так, перевіряючи апеляційні доводи обвинуваченої ОСОБА_8 щодо незаконності прийнятого рішення, через неповноту судового розгляду та відсутність доказів вчинення інкримінованих їй кримінальних правопорушень, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження в судовому засіданні під час ухвалення вироку обвинувачена ОСОБА_8 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.2 ст.110, ч.2 ст.436-2 КК України визнала частково. Обвинувачена в судовому засіданні пояснила, що дійсно розміщувала вказану інформацію використовуючи аккаунти в соціальній мережі «facebook» « ОСОБА_11 », а також « ОСОБА_12 », однак не мала на меті зміну меж території або державного кордону України, розпалювання національної ворожнечі, виправдовування, визнання правомірною збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, виправдовування, визнання правомірною тимчасової окупації частини території України, а також глорифікації осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, представників збройних формувань Російської Федерації, іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих Російською Федерацією, а лише мала на меті нагадати історію нашої країни, переживала, що з містом Харковом буде як з містом Маріуполем, оскільки бачила велику кількість військових, які приїхали зі зброєю із Західної України та вважала, що по місту Харкову будуть стріляти як з росії так і з Західної України. Її метою було зупинити війну, щоб зберегти людям життя. Розміщувала не інформацію про розподіл України, а намагалася молитися за Україну та Новоросію. Зазначила що не підтримує ворожнечу між Україною та російською федерацією.

Проте, такі твердження обвинуваченої повністю спростовуються об`єктивними відомостями, дослідженими судом першої інстанції в судовому засіданні за участю сторін, внаслідок чого судом надано їм обґрунтовану оцінку в нарадчій кімнаті за наслідками проведення всього судового розгляду.

Зокрема, суд першої інстанції послався у вироку в обґрунтування винуватості ОСОБА_8 за пред`явленим обвинуваченням за ч.2 ст.110, ч.2 ст.436-2 КК України на низку доказів, які походять з різних джерел, що безпосередньо стосуються події злочину та його наслідків, тому є належними та допустимими доказами.

В якості доказів на підтвердження того, що в публікаціях ОСОБА_8 розміщених нею з використанням аккаунтів в соціальній мережі «facebook» « ОСОБА_11 » (посилання профілю: ІНФОРМАЦІЯ_2 ), а також « ОСОБА_12 » (посилання профілю: ІНФОРМАЦІЯ_3 ), які було розповсюджено обвинуваченою міститься виправдовування, визнання правомірною збройної агресії російської федерації проти України; глорифікація осіб, які здійснювали (здійснюють) збройну агресію рф проти України, представників збройних формувань рф, іррегулярних незаконних збройних формувань, підпорядкованих, керованих рф є результати проведення лінгвістичної експертизи, комплексної судової психолого-лінгвістичної експертизи.

Так, під час судового розгляду судом було досліджено наявні в матеріалах справи висновки експертів, зокрема Висновок експертів Полтавського відділення ННЦ «ІСЕ ім. Засл. проф.М.С. Бокаріуса» № 436/437/438-439/882-904/905-927 від 04.05.2022 та Висновок експерта ЗЕС ІСТЕ СБУ в УСБУ у Дніпропетровській області № 64 від 26.05.2022.

З наданого обвинуваченою на дослідження експертів мобільного телефону «Xiaomi Redmi 9» imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_8 та був нею добровільно наданий слідству, експертами ЗЕС ІСТЕ СБУ в УСБУ у Дніпропетровській області було встановлено, що із вказаного мобільного телефону, за допомогою інтернет-браузеру CHROME здійснювався авторизований доступ до сторінки користувача « ОСОБА_12 » у соціальній мережі «fаcebook». Доступна для перегляду у автономному режимі телефону інформація щодо публікацій зазначеного користувача збережена у відеофайлі « ІНФОРМАЦІЯ_4 ». Історія відввідування веб-сторінок у браузері CHROME, за період з 24 лютого по 28 березня поточного року, включаючи відвідування сторінки користувача « ОСОБА_12 », збережена у вигляді знімків екрану та скопійована до каталогу «Історія CHROME». Також за допомогою інтернет-браузера OPERA здійснювався перегляд сторінки користувача « ОСОБА_11 » у соціальній мережі «facebook». Вказане зазначено у висновку експерта ЗЕС ІСТЕ СБУ в УСБУ у Дніпропетровській області № 64 від 26.05.2022.

Згідно висновку експертів Полтавського відділення ННЦ «ІСЕ ім. Засл. проф.М.С. Бокаріуса» № 436/437/438-439/882-904/905-927 від 04.05.2022 встановлено, що заклики ОСОБА_8 , викладені нею з використанням аккаунтів в соціальній мережі «facebook» « ОСОБА_11 » (посилання профілю: ІНФОРМАЦІЯ_2 ), а також « ОСОБА_12 » (посилання профілю: ІНФОРМАЦІЯ_3 ), є прямими, а також публічними. З урахуванням того, що у наданих на дослідження текстових повідомленнях міститься негативна інформація публічного характеру, який передбачає її розповсюдження указане потенційно може вплинути на сприймання цієї інформації особами, які з нею ознайомились, з метою зміни їх свідомості, системи цінностей та світогляду в напряму формування позитивного ставлення збройної агресії Російської Федерації проти України і змін меж території України та негативного ставлення до українців із західних регіонів України і територіальної цілісності України. Як зазначено у висновку, в об`єктивному змісті наданих на дослідження текстових повідомленнях, розміщених в акаунтах соціальній мережі «facebook» « ОСОБА_11 » (посилання профілю: ІНФОРМАЦІЯ_2 а також « ОСОБА_12 » (посилання профілю: ІНФОРМАЦІЯ_3 міститься: переконання користувачів соціальної мережі «facebook» у необхідності існуючих подій, розділенні України та «Новоросії» по Дніпру і спонукання підтримати «воинов Новороссии», тим паче, що на підставі журналістського опитування мешканці Харкова висловили бажання бути з Росією, а також звертання до Росії та її президента звільнити Харків від «западенских террористов», «украинских фашистов», зупинити фашизм, підірвати залізничні шляхи, запустити ракети по західній Україні, щоб вони відчепились назавжди від східної; публічні заклики до користувачів мережі «facebook» підтримати «воинов Новороссии» та до Росії і ОСОБА_13 звільнити Харків від «западенских террористов», «украинских фашистов», зупинити фашизм, підірвати залізничні шляхи, запустити ракети по західній Україні, у тому числі, заклики, в об`єктивному змісті яких йдеться про територіальні зміни шляхом від`єднання частини України («Давайте помилимся сейчас что бы НОВОРОССИЯ и Украина разделились по Днепру», «Давайте помолимся вместе, что бы Украина и НОВОРОССИЯ отделились», «Харьков за Россию…»). Встановлені заклики є прямими, а також публічними. З урахуванням того, що у наданих на дослідження текстових повідомленнях міститься негативна інформація публічного характеру, який передбачає її розповсюдження указане потенційно може вплинути на сприймання цієї інформації особами, які з нею ознайомились, з метою зміни їх свідомості, системи цінностей та світогляду в напряму формування позитивного ставлення збройної агресії Російської Федерації проти України і змін меж території України та негативного ставлення до українців із західних регіонів України і територіальної цілісності України;

Вказаними доказами повністю спростовуються твердження обвинуваченої щодо відсутності доказів її причетності до інкримінованих ї злочинів та відсутності у обвинуваченої мети зміни меж території або державного кордону України, розпалювання національної ворожнечі, виправдовування, визнання правомірною збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

Виходячи з об`єктивної сторони злочину, передбаченого ст. 110 КК України, безпосереднім об`єктом цього злочину є відносини щодо забезпечення територіальної цілісності і недоторканності України в межах встановлених кордонів. Територіальна недоторканність України є невід`ємною складовою її самостійності та незалежності. Частина 3 ст. 2 Конституції України проголошує, що територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Відповідно до ст. 73 Конституції України виключно всеукраїнським референдумом вирішуються питання про зміну території України.

Об`єктивна сторона злочину може виявлятися у трьох різних формах: 1) дії, вчинені з метою зміни меж території або державного кордону на порушення порядку, встановленого Конституцією України; 2) публічні заклики до вчинення цих дій; 3) розповсюдження матеріалів із закликами до вчинення таких дій.

Суб`єктивною стороною цього злочину є прямий умисел. Обов`язковою ознакою є мета - змінити межі території або державний кордон України.

Основним безпосереднім об`єктом злочину, передбаченого ст.436-2 КК України, є національна безпека у політичній сфері, яка полягає у відсутності загрози порушення встановлених Конституцією, законами України і міжнародними правовими актами територіальної цілісності України та порядку визначення її території.

Об`єктивна сторона цього злочину характеризується активними діями, які можуть проявитися у таких формах, як : 1) дії, вчинені з метою зміни меж території або з метою зміни державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України; 2) публічні заклики до вчинення дій, метою яких є зміна меж території (державного кордону) України; 3) розповсюдження матеріалів із закликами до вчинення дій, метою яких є зміна меж території (державного кордону) України.

Дії, вчинені з метою зміни меж території України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, це будь-які дії, спрямовані на передачу частини території України під юрисдикцію іншої держави або на зменшення території України шляхом утворення на її території іншої суверенної держави. Питання про зміну території України вирішуються виключно всеукраїнським референдумом, який може бути призначений тільки Верховною Радою України. Логічне тлумачення словосполучення "зміна меж території" може означати і збільшення території України за рахунок території іншої держави чи нейтральної території (але, оскільки Україна будує свою зовнішньополітичну діяльність на загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права, зокрема відмовляється від будь-якої територіальної експансії, в даному випадку під зміною території слід розуміти передусім її можливе зменшення).

Враховуючи викладене, у публікаціях ОСОБА_8 у соціальній мережі «facebook» прямо вбачається склад злочинів, передбачених ч.2 ст.110, ч.2 ст.436-2 КК України, оскільки обвинувачена здійснювала поширення, розповсюдження матеріалів із закликами до вчинення умисних дій, поєднаних з розпалюванням національної ворожнечі, з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, та поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, виправдовування, визнання правомірною тимчасової окупації частини території України, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році, представників збройних формувань російської федерації, іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих російською федерацією,

Суб`єктивна сторона вказаних злочинів характеризується прямим умислом: винний бажає нав`язати певному колу осіб певну думку. Тому, враховуючи характер поширених та розповсюджених обвинуваченою публікацій в мережі «facebook» з використанням акаунтів « ОСОБА_11 » та « ОСОБА_12 » , а також беручи до уваги об`єктивну встановлену послідовність і хронологію подій вчинення злочину, а також те, що вказані дії обвинувачена вчинила у період дії воєнного стану на території України, у зв`язку з агресією російської федерації проти України, твердження обвинуваченої ОСОБА_8 щодо відсутності в її діях ознак складу інкримінованих їй злочинів, передбачених ч.2 ст.110, ч.2 ст.436-2 КК України, є безпідставними та підтверджують намагання обвинуваченої уникнути кримінальної відповідальності та справедливого покарання за вчинені нею злочини.

Прохання обвинуваченої щодо можливості призначення їй більш м`якого покарання, зокрема умовного строку покарання, колегія суддів вважає безпідставними, при цьому виходить з наступного.

Так, відповідно до ст.65 КК України - особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети та принципів справедливості і індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 682/956/17 вказала про те, що визначені у ст.65 КК загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за Вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Суд індивідуалізує покарання, необхідне і достатнє для виправлення засуджених, а також для запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину та особі правопорушника випливає з статті 61 Конституції України, відповідно до якої юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, а також з принципу правової держави, з суті конституційних прав та свобод людини і громадянина.

Відповідно до статті 414 КПК України невідповідним тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанцій, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті (частини статті) Особливої частини КК, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Відповідно до ст.50 КК України метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Загальні засади призначення покарання, визначені в ст.65 КК України, наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації це покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

В даному випадку, суд врахував, що обвинуваченою скоєно нетяжкий та тяжкий злочини, а також ступінь суспільної небезпеки вчиненого нею злочину.

Крім того, судом враховано особу обвинуваченої, яка раніше не судима, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, незаміжня, має неповнолітню дитину, не працює. Крім того, судом було враховано відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, та обґрунтовано вирішено призначити обвинуваченій ОСОБА_8 покарання у вигляді позбавлення волі, без конфіскацій майна, оскільки саме такий вид покарання, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_8 та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Таким чином, судом першої інстанції вже враховано ті обставини, на які посилається обвинувачена в своїй апеляційній скарзі при призначенні їй покарання.

Отже, під час апеляційного розгляду колегією суддів не встановлено будь-яких порушень норм матеріального чи процесуального права, наслідком яких є зміна чи скасування судового рішення, у зв`язку із чим, вирок суду слід залишити без змін, як законний, обґрунтований та вмотивований, а апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_8 без задоволення

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Вирок Київського районного суду м. Харкова від 27 09 2022 року по справі щодо обвинуваченої ОСОБА_8 , - залишити без змін.

Апеляційну скаргу обвинуваченої залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на дане судове рішення, в порядку ч.1 ст.424 КПК України, може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

____________ ________________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3