ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1060/22 Справа № 192/1419/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000425 від 15 липня 2019 року, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2022 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Солоне Солонянського району Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2022 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та призначено покарання у виді 1 року обмеження волі.
Згідно з обставинами, встановленими судом, 06.07.2019 в період часу з 06-40 годині по 07-00 годин в приміщенні КП Солонянської ЦРЛ ДОР розташовано за адресою: вул. Усенко, 13А, смт. Солоне Дніпропетровська область ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, в ході виниклої сварки з заступником головного лікаря КП Солонянської ЦРЛ ДОР ОСОБА_9 , керуючись раптово виниклим умислом спрямованим на спричинення тілесних ушкоджень, діючи умисно, наніс ОСОБА_9 два удари кулаком правої руки та три удари кулаком лівої руки в область тім`яної та потиличної частини голови. Після чого ОСОБА_9 приклав свої руки зжаті в кулак до грудей з метою захисту вразливої частини тіла, а ОСОБА_7 , продовжуючи свої злочинні дії, наніс три удари кулаком правої руки в область тильної поверхні правої кисті потерпілого, три удари кулаком правої руки в область передньої поверхні грудної клітини ліворуч потерпілого та три удари в область спини потерпілого кулаками лівої та правої руки.
Внаслідок вказаних дій ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_9 спричинено тілесні ушкодження у вигляді лінійного перелому основи V п`ясної кістки правої кисті без зміщення, які відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

В апеляційній скарзі захисник в інтересах обвинуваченого просить вирок скасувати та ухвалити новий, яким призначити останньому покарання у виді виправних робіт на строк 6 місяців із відрахуванням у дохід держави 10 % із суми заробітку обвинуваченого.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги захисник посилається на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок суворості. На переконання адвоката, суд не надав оцінки тим обставинам, що кримінальне правопорушення є нетяжким, ОСОБА_7 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, офіційно одружений та має на утриманні двох малолітніх дітей. Окрім цього, захисник зауважує, що 14.02.2022 обвинувачений працевлаштувався, що наразі не перешкоджає призначенню йому покарання у виді вправних робіт.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та захисника, які апеляційну скаргу підтримали, прокурора, який просив вирок залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду в межах апеляційної скарги.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що висновки суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, за обставин, встановлених судом і викладених у вироку, та кваліфікація його дій учасниками провадження не оскаржуються, а тому апеляційним судом не переглядаються.
Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин кримінального провадження, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого та на кваліфікацію його дій, колегією суддів не встановлено.
Вирішуючи питання про правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність та відповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і особі обвинуваченого ОСОБА_7 , колегія суддів зазначає наступне.
Так, згідно з вимогами ст. 50 КК України, покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нею нових злочинів.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
На думку колегії суддів, покарання обвинуваченому ОСОБА_7 судом першої інстанції призначено відповідно до вказаних вимог закону України про кримінальну відповідальність.
Так, призначаючи обвинуваченому покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії нетяжких, а також особу ОСОБА_7 , який раніше не судимий, одружений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні малолітню дитину, 2017 року народження.
В якості обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, суд врахував вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння та не встановив таких, які б в силу ст. 66 КК України його пом`якшували.
Надавши оцінку зазначеним судом відомостям та доказам на їх підтвердження, що містяться в матеріалах кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про те, що призначене ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 122 КК України відповідає вимогам ст. 65 КК України та за своїм видом та розміром є справедливим по відношенню до нього.
З висновками суду першої інстанції про можливість виправлення останнього лише шляхом ізоляції від суспільства, протягом визначеного судом строку обмеження волі, колегія суддів погоджується та не вбачає підстав для застосування положень ст.ст. 69, 75 КК України або призначення покарання іншого виду, як зазначає захисник.
Ті обставини, що обвинувачений вчинив нетяжке кримінальне правопорушення, раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки та позитивно характеризується, хоча і мають місце, проте підстав для призначення більш м`якого покарання суду не дають.
З огляду на характер дій обвинуваченого, який перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння наніс тілесні ушкодження лікарю у медичному закладі, який надавав йому допомогу, колегія суддів вважає, що призначене судом першої інстанції покарання за своїм видом та розміром слід вважати справедливим.
Отже, колегія суддів приходить до висновку про законність, обґрунтованість і належну вмотивованість оскаржуваного вироку, який зміні чи скасуванню з викладених в апеляційній скарзі мотивів не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2022 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4