ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/1390/22
Провадження № 1-в/210/242/22

"13" червня 2022 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2
за участю:
прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4
представника КВК№80 ОСОБА_5 , ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференцзв`язку заяву засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

В С Т А Н О В И В:
До Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу надійшла заява засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
В судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення заяви.

Представник КВК №80 заяву не підтримав.

Засуджений ОСОБА_7 підтримав заяву, просив задовольнити.

Суд, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи засудженого, щоденник індивідуальної роботи засудженого, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно зі ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Висновок про можливість застосування умовно - дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за умови, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, та після фактичного відбуття ним призначеної судом частини строку покарання, яка визначена у ч. 3 ст. 81 КК України.
Отже, зі змісту вказаної норми випливає, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання являє собою звільнення засудженого від подальшого відбування покарання за наявності таких обов`язкових умов, як відбування покарання у виді позбавлення волі, доведення засудженим свого виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці, фактичне відбуття встановленої законом частини призначеного покарання в залежності від класифікації злочину за ступенем тяжкості, формою вини та об`єктом суспільно-небезпечного посягання, наявності попередніх судимостей.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений 06.06.2019 року Покровським районним судом Дніпропетровської області за ст.ст. 27 ч. 5; 28 ч. 2; 121 ч. 2; 69 КК України до 4 років позбавлення волі. Зараховано в строк відбування покарання, строк попереднього ув`язнення з 19.08.2018 року до 13.09.2018 року включно з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі.

Вирок набрав законної сили 18.07.2019 року.

Початок строку: 02.08.2019 року, кінець строку: 08.07.2023 року

Засуджений ОСОБА_7 , в місцях позбавлення волі знаходиться з 05.08.2019 року.

Під час утримання в Установі виконання покарань № 4 (місто Дніпро) характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.

З 14.08.2019 року відбував покарання в Державній установі Криворізька виправна колонія (№80), де за час відбування покарання характеризувався негативно, за допущене порушення вимог режиму відбування покарання 1 (один) раз притягувався до дисциплінарної відповідальності. Заохочень не мав.

З 15.09.2019 року проходив курс лікування в Дніпропетровській міжобласній лікарні, де характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.

З 04.10.2019 року відбував покарання в Державній установі Криворізька виправна колонія (№80), де за час відбування покарання характеризувався негативно, за допущені порушення вимог режиму відбування покарання 2 (два) рази притягувався до дисциплінарної відповідальності. Заохочень не мав

З 09.04.2020 року утримувався в Київському слідчому ізоляторі, де характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.

З 29.10.2020 року по теперішній час відбуває покарання в Державній установі «Криворізька виправна колонія (№80)». За час відбування покарання характеризується посередньо, стягнень та заохочень не має.

До праці на виробництві установи не залучався, так як являється інвалідом війни II групи.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 2 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким» від 26.04.2002 року, умовно - дострокове звільнення від відбування покарання, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Під сумлінною поведінкою засудженого слід розуміти зразкове дотримання вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації установи виконання покарань, відсутність порушень дисципліни, товариське ставлення до інших засуджених, а під сумлінним ставленням до праці - участь у суспільно корисній роботі, добросовісне виконання трудових обов`язків, використання форм і методів отримання доходів, які допустимі з точки зору не лише індивідуальних, а й суспільних інтересів (сплата податків, обов`язкових платежів тощо), підвищення кількісних і якісних показників у роботі, ощадливе ставлення до обладнання та інструментів, додержання правил охорони праці та техніки безпеки.
Вирішуючи питання щодо ступеню виправлення засудженого, суд виходить з наступного.

Суд приймає до уваги, що згідно останнього запису від 01.03.2022 року у розділі V«Оцінка ступеню виправлення засудженого» Щоденника індивідуальної роботи з засудженим, ступінь виправлення ОСОБА_7 оцінено адміністрацією установи виконання покарань як «Стає на шлях виправлення».

Водночас, у даному, виключному випадку, суд не може погодитися з вказаним висновком адміністрації установи виконання покарань виходячи з наступного:

Згідно з положеннями п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України та п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно- дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване лише після повного, всебічного вивчення даних про особу засудженого та після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

Згідно з вимогами ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.
Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.
Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Необхідною умовою ресоціатізації є виправлення засудженого.

Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Таким чином, висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, у тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не стільки факт відбуття певної частини покарання, а факт доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

У мовно-дострокове звільнення - це право засудженого, гарантоване йому законом в обмін на повернення до нормального життя у суспільстві.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

При цьому при прийнятті судом рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, необхідно довести, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Інших критеріїв чинним законодавством не визначено, так як і чітко не розтлумачено суть даних критеріїв. Більш конкретну інформацію з цього приводу можна дізнатися лише з узагальнень положень кримінально- виконавчого законодавства: Кримінально-виконавчого кодексу України, підзаконних нормативно-правових актів, розроблених пенітенціарною службою

Під критеріями, зазначеними у ч. 2 ст. 81 КК України, слід розуміти наступне:

- під сумлінною поведінкою розуміють, що засуджений за період відбування покарання сумлінно виконував вимоги встановленого режиму утримання у колонії, не допускав порушень, визнав вину у скоєному злочині, розкаюється у вчиненому, сплатив повністю або частково завдані злочином збитки, за час відбування покарання поводив себе як у загальній масі засуджених, так і при спілкуванні з представниками адміністрації ввічливо, тактовно, виконував законні вимоги представників адміністрації, приймав активну участь у виконанні умов розробленої для нього програми диференційованого-виховного впливу, тощо.

Засуджений довів готовність до самокерованої поведінки, аналіз його поведінки дає підстави зробити висновок, що особа готова до сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, готовий дотримуватися норм чинного законодавства тобто є ресоціалізованою. Оцінку ступеня виправлення здійснюють представники адміністрації колонії на підставі матеріалів особової справи. У матеріалах особової справи містяться різного роду документи, які підтверджують підстави перебування засудженого у місцях відбування покарань, характеристики на засудженого, копії усіх заяв та клопотань засудженого, витяги з наказів та постанови про застосування до засудженого засобів заохочення та постанов про застосування стягнень, а також інша інформація на засудженого;

- під сумлінним ставленням до праці розуміють, що засуджений працевлаштований робітником на певній дільниці, цеху колонії, самостійно, без додаткової мотивації виходить на роботу, виконує роботу, бережно ставиться до робочого інструменту, не порушує правил техніки безпеки, тощо.

Як видно з тих же записів від 01.03.2022 року у розділі V «Оцінка ступеню виправлення засудженого» Щоденника індивідуальної роботи з засудженим, ОСОБА_7 вимоги режиму відбування покарання не порушує, стягнень не має.

Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин.

Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику.

Намагається самостійно виконувати роботи з самообслуговування.

Спальне місце та тумбочку утримує в чистоті. Має охайний зовнішній вигляд.

Приймає участь у ПДВВ. Зауважень не має.

Аналогічні за змістом записи маються в усіх попередніх розділах оцінки ступеню виправлення засудженого а також у наданій на запит суду характеристиці засудженого, що, на переконання суду, свідчить про те, що засуджений ОСОБА_7 від початку відбування покарання добросовісно поводив себе в установі виконання покарань, режиму відбування покарань не порушував, і, отже, прямо від самого початку відбування покарання своєю поведінкою, ставленням до режиму відбування покарання, правил внутрішнього розпорядку, майна установи відбування покарання, тощо, демонстрував свій достатньо високий від початку рівень виправлення, який з часом відбування покарання не погіршувався.

Більш того, відповідно до вироку, що мається в матеріалах справи та досліджений судом, ОСОБА_7 ще на стадії досудового розслідування справи виявив ознаки активного виправлення та розкаяння, повністю визнав свою вину та зайняв позицію повної співпраці зі слідством та (у подальшому) судом, надаючи повні, всебічні та правдиві свідчення про обставини скоєння ним інкримінованого йому злочину.

Вказані обставини були визнані та оцінені при винесенні вироку судом настільки високо, що ОСОБА_7 було призначено покарання з застосуванням ст.69 КК України нижче нижчої межі, що само по собі вже свідчить про високий ступінь виправлення особи ще до початку відбування покарання та про значне зниження суспільної небезпеки його особисто.

Про достатньо високий рівень виправлення засудженого свідчить також факт відсутності стягнень у нього за увесь час відбування покарання у даній установі виконання покарань.

Окрім того, з особової справи та доданих до матеріалів документів вбачається, що ОСОБА_7 є ветераном російсько-української війни та особою з інвалідністю 2 групи внаслідок війни.

За виявлені в ході бойових дій мужність та військову доблесть указом Президента України нагороджений орденом «За мужність» ІІІ ступеню; пам`ятним знаком «За військову доблесть», нагрудним знаком «За оборону Донецького аеропорту», відзнаками громадських організацій за участь у бойових діях, тощо.

Суд оцінює також той факт, що ОСОБА_7 не залучається до працевлаштування під час відбування покарання виключно внаслідок інвалідності.

Окрім того, в ході розгляду даного клопотання до суду надійшло звернення командира ВЧ НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_8 про те, що у разі умовно-дострокового звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання він буде прийнятий на військову службу у ВЧ НОМЕР_1 інструктором з підготовки та забезпечення мобілізованих осіб.

Сам засуджений також висловив бажання у разі звільнення умовно-достроково вступити на військову службу для сприяння збройної відсічі країні-агресору.

Частиною 2 ст. 50 КК України встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Оцінюючи наведене клопотання та позицію засудженого з даного приводу, суд вважає, що в умовах збройної агресії Російської Федерації проти України значний військовий та бойовий досвід засудженого (про що, зокрема, свідчать численні нагороди та пам`ятні знаки, описані вище) може спричинити суттєву користь у підготовці та навчанні солдат Збройних Сил України до протистояння загарбницьким військам, а тому суспільна користь, яка можлива та очікується внаслідок умовно-дострокового звільнення засудженого шляхом прийняття його на військову службу, у даному конкретному виключному випадку суттєво переважає суспільну користь внаслідок формальної необхідності відбуття засудженим повного строку покарання у випадку відмови в умовно-достроковому звільненні за клопотанням.

На підставі викладеного, оцінюючи у своїй сукупності усі наведені вище міркування, дані про особу засудженого, його виключні військові досягнення у збройній боротьбі за Україну, бажання і надалі застосовувати їх проти ворога, характеристику засудженого, оцінку відбуття ним покарання, поведінку та позицію засудженого щодо дієвого розкаяння та співпраці з правоохоронними органами з самого початку розслідування, повне визнання вини суд у даному конкретному, виключному випадку, не погоджується з позицією установи виконання покарань щодо ступеню виправлення даного засудженого та доходить до висновку, що ОСОБА_7 під час відбування покарання своє виправлення довів, а тому до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

На підставі викладеного, та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Клопотання ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання задовольнити.

Засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання в Державній установі «Криворізька виправна колонія (№ 80)» за вироком Покровського районного суду Дніпропетровської області від 06.06.2019 року, звільнити умовно-достроково із місць позбавлення волі на невідбутий строк покарання 1 рік 25 днів.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи діб з дня її проголошення через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу.
Повний текст ухвали суду проголошено 13 червня 2022 року о 16-00 годині.

Суддя: ОСОБА_1