Єдиний унікальний номер 205/2254/22
Провадження № 1-кп/205/694/22
У Х В А Л А

23 вересня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Ленінського районного суду м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Тауса М.М.

суддів - Нощенко І.С., Калініченко Г.П.

при секретарі - Мікуновій К.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження №0001006 за обвинуваченням

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, п.п. 4, 6, 12 ч.2 ст.115 КК України, та

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 4, 6, 12 ч.2 ст.115 КК України

за участю учасників судового провадження:

прокурора Д`яковського Г.Л.,

захисників адвокатів Нестерчук С.В., Тертишної К.О.,

обвинувачених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, п.п. 4, 6, 12 ч.2 ст.115 КК України та ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 4, 6, 12 ч.2 ст.115 КК України.

У судовому засіданні прокурором Д`яковським Г.Л. було заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у якому прокурор зазначив, що на його думку наявні ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризиків переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення. Зокрема, прокурор зазначив, що ОСОБА_1 з метою уникнення кримінальної відповідальності, усвідомлюючи можливість покарання за вироком суду за вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання від 10 до 15 років позбавлення волі, або довічне позбавлення волі, може переховуватись від суду. Окрім того, прокурор вказав, що обвинувачений офіційно не працевлаштований, постійного джерела доходу не має, що не виключає той факт, що останній може вчиняти злочини проти власності з метою збагачення, на це вказує і те що злочин вчинений по відношенню до ОСОБА_3 вчинений з корисливих мотивів. Також, прокурор зазначив, що ОСОБА_1 може незаконно впливати на потерпілого, свідків та другого обвинуваченого у цьому кримінальному провадженні, шляхом вмовлянь та погроз, з метою зміни показань у кримінальному провадженні та уникнення кримінальної відповідальності за вчинене діяння, оскільки обвинувачений знайомий із деякими свідками особисто, є родичем другого підозрюваного та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а також дізнався анкетні дані інших свідків, потерпілого та його родичів з матеріалів кримінального провадження.

Окрім того, прокурором було заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_2 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у якому прокурор зазначив, що на його думку наявні ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризиків переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення. Зокрема, прокурор зазначив, що ОСОБА_2 з метою уникнення кримінальної відповідальності, усвідомлюючи можливість покарання за вироком суду за вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання від 10 до 15 років позбавлення волі, або довічне позбавлення волі, може переховуватись від суду. Окрім того, прокурор вказав, що обвинувачений офіційно не працевлаштований, постійного джерела доходу не має, що не виключає той факт, що останній може вчиняти злочини проти власності з метою збагачення, на це вказує і те що злочин вчинений по відношенню до ОСОБА_3 вчинений з корисливих мотивів. Також, прокурор зазначив, що ОСОБА_2 може незаконно впливати на потерпілого, свідків та другого обвинуваченого у цьому кримінальному провадженні, шляхом вмовлянь та погроз, з метою зміни показань у кримінальному провадженні та уникнення кримінальної відповідальності за вчинене діяння, оскільки обвинувачений знайомий із деякими свідками особисто, є родичем другого підозрюваного та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а також дізнався анкетні дані інших свідків, потерпілого та його родичів з матеріалів кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_1 у судовому засіданні відніс вирішення питання щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на розсуд суду.

Захисник адвокат Нестерчук С.В. в інтересах ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав позицію свого підзахисного та також відніс вирішення питання щодо продовження запобіжного заходу ОСОБА_1 у вигляді тримання під вартою на розсуд суду

Обвинувачений ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечував проти продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив змінити йому запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, посилаючись на тривалість перебування під вартою.

Захисник адвокат Тертишна К.О. в інтересах ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримала позицію свого підзахисного, посилаючись на тривалий розгляд справи та тривале перебування ОСОБА_2 під вартою. Окрім того, зазначила, що на її думку дії ОСОБА_2 за ч.2 ст.115 КК України кваліфіковані неправильно, тому дії її підзахисного слід кваліфікувати за ч.1 ст. 396 КК України як заздалегідь не обіцяне приховування тяжкого чи особливо тяжкого злочину.

Колегія суддів, дослідивши клопотання про продовження запобіжного заходу та додані до нього матеріали, вислухавши доводи прокурора, заслухавши думку обвинувачених та їх захисників приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

З контексту ст. 177 КПК України випливає, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що обвинувачений, може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Колегія суддів вважає, що зазначені у клопотанні прокурора ризики незаконного впливу обвинуваченими ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні доведені, оскільки на теперішній час потерпілі та свідки не допитані у судовому засіданні та обвинувачені знайомі із деякими свідками особисто, є родичами між собою та родичами деяких свідків, а також дізналися анкетні дані інших свідків, потерпілого та його родичів з матеріалів кримінального провадження. Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про доведеність ризику незаконного впливу обвинувачених ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, оскільки останнім достеменно відомо їх місце проживання.

Крім того, колегія суддів приходить до висновку про доведеність ризиків переховування обвинувачених ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від суду.

Так, обвинувачений ОСОБА_2 не має сталих соціальних зв`язків, неодружений, дітей та родини не має. У сукупності з вищенаведеними обставинами, враховуючи, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання до довічного позбавлення волі, відсутність сталих соціальних зв`язків додатково обумовлює ризик переховування останнього від суду.

Обвинувачений ОСОБА_1 , незважаючи на те, що він одружений та має неповнолітніх дітей, офіційно непрацевлаштований, не має постійного джерела доходу. У сукупності з вищенаведеними обставинами, враховуючи, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання до довічного позбавлення волі, додатково обумовлює ризик переховування останнього від суду.

Також суд вважає доведеним ризик вчинення обвинуваченими ОСОБА_2 та ОСОБА_1 інших кримінальних правопорушень, оскільки останні офіційно не працевлаштовані, постійного джерела доходу не мають, що не виключає той факт, що останні можуть вчиняти злочини проти власності з метою збагачення, на це вказує і те що злочин по відношенню до ОСОБА_3 вчинений з корисливих мотивів.

Відповідно до п. 4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше несудимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Окрім того, відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання або продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд враховує у сукупності всі обставини, а саме вік обвинувачених, стан їх здоров`я, наявність неповнолітніх дітей у ОСОБА_1 та відсутність неповнолітніх дітей у ОСОБА_2 тощо.

При цьому, колегія суддів наголошує, що доводи захисника адвоката Тертишної К.О. щодо неправильної, на її думку, кваліфікації дій її підзахисного ОСОБА_2 не можуть бути взяті до уваги при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому, оскільки питання правильності кваліфікації дій обвинуваченого вирішується судом у нарадчій кімнаті під час ухвалення остаточного судового рішення у кримінальному провадженні після повного та всебічного дослідження всієї сукупності доказів, досліджених під час судового розгляду.

На теперішній час у судовому засіданні не допитані потерпіла та свідки у кримінальному провадженні, не досліджені докази тощо, у зв`язку з чим, доводи сторони захисту щодо неправильності кваліфікації дій обвинуваченого колегія суддів вважає передчасними.

При вирішенні питання про продовження обвинуваченим запобіжного заходу, суд враховує, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, а саме умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, вчинене з особливою жорстокістю, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб та під загрозою можливого застосування до них суворого покарання у разі визнання винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, яке, у свою чергу, передбачено санкцією статті обвинувачення у вигляді позбавлення волі від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, у сукупності з наявністю інших встановлених обставин, таких як відсутність сталих соціальних зв`язків, переконливо доводить ризики переховування ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від суду та їх незаконного впливу на свідків та потерпілого у кримінального провадженні, а також доводить неможливість застосування до них більш м`яких запобіжних заходів, зокрема домашнього арешту.

Керуючись ст.ст.110, 170, 174, 177, 183, 331, 369, 371, 372 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченим ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24-00 години 21 листопада 2022 року включно.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24-00 години 21 листопада 2022 року включно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Судді

Таус М.М. Нощенко І.С. Калініченко Г.П.