Справа № 524/5730/22
Провадження № 1-кп/524/575/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2022 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

Головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Кременчук Полтавської області кримінальне провадження, що зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0001326, по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Рокитне, Кременчуцького району, Полтавської області, українки, громадянки України, освіта середньо-спеціальна, заміжня, на утриманні є малолітня дитина - син ОСОБА_6 , 2006 року нардження, не працює, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судима,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 13.08.2022 року, близько 17:55 годин, обвинувачена ОСОБА_5 , перебуваючи в черзі в приміщенні магазину «Оптовичок», розташованого за адресою: місто Кременчук, вулиця Тараса Бульби будинок 15-А, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів та мети, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи в умовах воєнного стану, таємно, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що її дії будуть непомітні, забрала з полиці біля каси мобільний телефон марки ««Xiaomi Redmi 9 Sunset Purple 4/64Gb» ІМЕЙ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , належний потерпілому ОСОБА_7 , яким користувалась ОСОБА_8 , вартість якого у відповідності до висновку судово-товарознавчої експертизи № 2422/22 від 09.09.2022 становить 4836,75 грн.

З місця вчинення кримінального правопорушення обвинувачена ОСОБА_5 зникла, викраденим розпорядилась на власний розсуд, чим завдала потерпілому ОСОБА_7 шкоду на вище вказану суму.

30 вересня 2022 року між прокурором Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 , за письмової згоди потерпілого ОСОБА_7 , в присутності захисника ОСОБА_4 , укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з угодою ОСОБА_5 беззаперечно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначене покарання за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75,76 КК України, обвинувачену ОСОБА_5 буде звільнено від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 підтвердила добровільність укладення угоди про визнання винуватості між нею та прокурором, просить її затвердити і призначити узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості їй зрозумілі.

Захисник ОСОБА_4 також підтвердив добровільність угоди та просив її затвердити.

Потерпілий ОСОБА_7 до суду надав письмову заяву в якій просив слухати справу без його присутності, претензій до обвинуваченої не має, щодо затвердження угоди про визнання винуватості між прокурор та обвинуваченою не заперечує матеріальних та моральних претензій не має.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні просить затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченій узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі. Прокурор підтвердив, що угода укладена добровільно.

Суд, заслухавши думку сторін, вивчивши матеріали обвинувального акту з угодою про визнання винуватості, приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Дії обвинуваченої ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як умисні дії, що виразились в таємному викрадені чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану.

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення шкоду завдано правам та інтересам окремих осіб, однак наявна письмова згода потерпілого ОСОБА_7 щодо укладення угоди при визнання винуватості обвинуваченої з прокурором.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України. Підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст.ст. 473,474 КПК України.

Поясненнями сторін угоди встановлено, що вони уклали угоду про визнання винуватості добровільно.

Судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та на їх основі може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченої. Суд також бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості та характеру кримінального правопорушення, а також особі обвинуваченої.

Виходячи з викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_5 .

Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_5 не обирався.

По кримінальному провадженні процесуальні витрати та речові докази відсутні

Керуючись ст. ст. 373, 374, 474,475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 30.09.2022 року, укладену між прокурором Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 ..

Визнати винною ОСОБА_5 за ч.4 ст. 185 КК України і призначити їй узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 30.09.2022 року покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та встановленням іспитового строку на 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації , повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Роз`яснити ОСОБА_5 наслідки невиконання угоди, передбачені ч.1, ч.5 ст.476 КПК України.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію даного вироку.

Суддя Ліна ОБРЕВКО