УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

підготовчого судового засідання

13.09.2022 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши обвинувальний акт, який надійшов із Приморської окружної прокуратури м. Одеси, який зареєстрований у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000617 від 29.06.2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Орджонікідзе, Нікопольського району, Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого за ч.4 ст.296 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4 ,

потерпілих - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

законного представника

неповнолітнього

обвинуваченого ОСОБА_3 - ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_3

адвоката - ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 , суд

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшло письмове клопотання захисника ОСОБА_8 , у якому він просив повернути указаний обвинувальний акту прокурору Приморської окружної прокуратури м. Одеси, мотивуючи тим, що зазначений обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 заперечувала проти повернення указаного обвинувального акту прокурору, так як він відповідає ст.291 КПК України, із підстав зазначених письмово.

У підготовчому судовому засіданні потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , кожний окремо, погодились із думкою прокурора.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_8 просив повернути указаний обвинувальний акту прокурору Приморської окружної прокуратури м. Одеси, мотивуючи тим, що зазначений обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України, та із інших підстав зазначених письмово.

У підготовчому судовому засіданні законний представник обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_3 , кожний окремо,погодились із думкою захисника.

Суд, розглянувши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку учасників судового провадження, приходить до наступного.

Відомості, які має містити обвинувальний акт, передбачені ст.291 КПК України.

Згідно п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, а також формулювання обвинувачення.

Відповідно до вимог ч.3 ст.314 КПК України на стадії підготовчого судового засідання суд має встановити, чи відповідає по формі обвинувальний акт вимогам ст.291 КПК України. Обставини, викладені в обвинувальному акті, формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення, тобто суть обвинувального акту є предметом розгляду в судовому засіданні провадження по суті.

Згідно до ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у редакції від 22.03.2022 року висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Крім того, згідно до ч.6 ст.368 КПК України обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Тому суд враховує висновок у постанові Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі №273/1053/17, за яким кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, у тому числі й у сторону збільшення, повертати за наслідком підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого тощо, оскільки визначення обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акту до суду належить виключно до повноважень прокурора.

Суд вважає, що повернення обвинувального акту є правом, а не обов`язком суду, й тому для такого не може бути підставою будь-яка формальна невідповідність акту вимогам КПК, а лише та, яка перешкоджає призначенню судового розгляду, і в кожному конкретному випадку суд має перевірити наявність реальних перешкод для призначення судового розгляду. Тобто питання про відповідність викладення обвинувального акту фактичним обставинам справи, про узгодженість викладених фактичних обставин справи з формулюванням обвинувачення та з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, про наявність чи відсутність тих чи інших відомостей, не може бути предметом розгляду під час підготовчого судового провадження, оскільки на цій стадії судового провадження суд позбавлений можливості дослідити докази, що стосуються прийнятих процесуальних рішень слідчими (детективами) та прокурорами, які можуть бути досліджені лише під час судового розгляду.

Також, відповідно до частини 4 статті 291 КПК забороняється надання суду до початку судового розгляду інших документів, ніж обвинувальний акт та додатки до нього. Тому оцінка судом під час підготовчого судового провадження законності та обґрунтованості проведених під час досудового розслідування процесуальних дій та прийнятих рішень слідчого (детектива) чи прокурора виключно на підставі доводів однієї сторони порушить принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, зміст якого за частинами 1, 2 статті 22 КПК полягає у самостійному обстоюванні стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим кодексом, та рівних прав сторін кримінального провадження на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим кодексом.

Щодо доводів захисника із приводу невідповідності реєстру матеріалів досудового розслідування до обвинувального акта вимогам КПК України суд зазначає неступне.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України єдиним процесуальним документом, що підлягає дослідженню судом під час підготовчого судового засідання є обвинувальний акт. Додатки до обвинувального акта, визначені ч.4 ст.291 КПК України, не є, і не можуть бути предметом судового контролю під час підготовчого судового засідання.

П.3 ч.3 ст.314 КПК України не передбачена можливість повернути прокурору обвинувальний акт у зв`язку із недоліками у реєстрі матеріалів досудового розслідування.

Зазначені в клопотанні доводи захисника ОСОБА_8 про відсутність печатки не є підставою для повернення обвинувального акту, оскільки відповідно до вимог ч.3 ст.291 КПК України обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно, вимога про скріплення печаткою у процесуальному законі відсутня.
Доводи захисника ОСОБА_8 про те, що зазначений обвинувальний акт, у порушення ст.293 КПК України, був переданий слідчим, а не прокурором не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків, відповідно до вимог п.3 ч.3 ст.314 КПК України.

На думку суду, обвинувальний акт, повністю відповідає ст.291 КПК України, а доводи захисника жодним чином не перешкоджають призначенню кримінального провадження до судового розгляду, та розгляду кримінального провадження по суті.

Суд приходить до висновку, що у письмовому клопотанні від 13.09.2022 року захисник ОСОБА_8 не зазначив законні підстави, передбачені КПК України, для повернення обвинувального акту прокурору.

На підставі вище зазначеного, суд приходить до висновку, що клопотання захисника ОСОБА_8 від 13.09.2022 року про повернення обвинувального акту прокурору Приморської окружної прокуратури м. Одеси не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.27, 291, 314-316, 376, 392, 395, 496 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання захиснику обвинуваченого ОСОБА_3 адвокату ОСОБА_8 , та обвинуваченому ОСОБА_3 про повернення обвинувального акту прокурору Приморської окружної прокуратури м. Одеси відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України в частині окремого доручення.

Суддя ОСОБА_1

13.09.2022