ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/558/22 Справа № 182/1441/22 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Судді доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Нікопольської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 квітня 2022 року у кримінальному провадженні № 000392 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, щодо:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Нікополя Дніпропетровської області, громадянки України, не заміжньої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_6

в режимі відеоконференції:

прокурора ОСОБА_4

підозрюваної ОСОБА_5
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 квітня 2022 року року частково задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 02 червня 2022 року.
Слідчим суддею була врахована наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. Окрім цього, слідчий суддя встановив наявність заявлених прокурором ризиків переховування від органів досудового слідства або суду та ризику вчинення іншого кримінального правопорушення. Однак, слідчий суддя дійшов висновку про те, що слідчим та прокурором не доведено неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

В апеляції:
- прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нове рішення, яким застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В обґрунтування вказує, що при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрювана не буде позбавлена можливості зберігати та збувати наркотичні засоби, фактично не порушуючи обраний запобіжний захід.
Окрім цього зазначає, що санкція інкримінованої статті передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від 6 до 10 років, а тому, підозрювана, розуміючи невідворотність покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування або суду.
Також прокурор вважає до доцільне встановити заставу в розмірі 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки застава саме в такому розмірі забезпечить виконання підозрюваною ОСОБА_5 покладених на неї обов`язків.
Заслухавши сторони кримінального провадження, прокурора, який підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, підозрювану та її захисника, які кожен окремо просили відмовити в задоволенні апеляційних вимог прокурора оскільки підозрювана не порушувала умов домашнього арешту, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно до вимог ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
За ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби і може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
За положеннями ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Зазначені вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дотримані в повному обсязі та, вирішуючи це питання стосовно підозрюваної ОСОБА_5 , слідчий суддя належно дослідив обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, що передбачені ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий.
За матеріалами, долученими до клопотання, вбачається, що 31 березня 2022 року до ЄРДР за № 0000392 внесені відомості за ч. 1 ст. 307 КК України щодо ОСОБА_5
01 квітня 2022 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту особливо небезпечних наркотичних засобів та психотропних речовин, вчинене повторно.
З наданих суду апеляційної інстанції матеріалів слідує, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй злочину, з чим погоджується колегія суддів з огляду на наявність відповідних доказів, а саме: протоколу обшуку від 31 березня 2022 року; протоколів допитів свідків від 31 березня 2022 року та 01 квітня 2022 року; протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 31 березня 2022 року; висновком експерта № СЕ-19/104/22/8-341ж-НЗПРАП від 01 квітня 2022 року; висновком експерта № СЕ-19/104/22/8-343ж-НЗПРАП від 01 квітня 2022 року; а також іншими доказами, які підтверджують вірогідну причетність підозрюваної до вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та є достатніми для застосування до неї обмежувального заходу.
Перевіряючи доведеність заявлених у клопотанні ризиків, слідчий суддя врахував обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою; дані про особу підозрюваної, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Однак, слідчий суддя, враховуючи наведені вище обставини дійшов висновку та прийняв до уваги, що підозрювана ОСОБА_5 має постійне місце проживання, а також те, що прокурором не доведено вчинення підозрюваною перешкод в розслідуванні кримінального правопорушення, та дійшов обґрунтованого висновку, що слідчим та прокурором не доведено неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.
З таким висновком погоджується й колегія суддів, оскільки він в повній мірі відповідає вказаним вище нормам кримінального процесуального закону та фактичним обставинам кримінального провадження.
Більш того, в судовому засіданні в апеляційному суду підозрювана повідомила, що умов запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту вона не порушувала, що також не заперечував і прокурор, при цьому матеріали кримінального провадження також не містять доказів того, що підозрювана ОСОБА_5 порушувала або намагалася порушувати умови домашнього арешту.
Колегія суддів також зважає на наявність у підозрюваної ОСОБА_5 постійного місця проживання та міцних соціальних зв`язків, що підтверджується відповідною довідкою про склад сім`ї за місцем її проживання.
Таким чином, застосування до підозрюваної ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, відповідає вимогам вищевказаних норм закону, і, зокрема, правовій позиції, викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України», та є дієвим механізмом контролю його поведінки під час здійснення досудового розслідування та відповідає завданням кримінального провадження.
З урахуванням вищевказаних обставин, положень кримінального процесуального закону, колегія суддів не знаходить підстав для скасування ухвали слідчого судді з мотивів, наведених прокурором в апеляційній скарзі.
Запобіжний захід щодо підозрюваної обраний у відповідності з вимогами ст. ст. 181, 194, 196 КПК України, тому колегія суддів вважає, що вимоги апеляційної скарги слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Нікопольської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 квітня 2022 року у кримінальному провадженні № 000392 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_5 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3