справа № 991/1297/22
Провадження №11-п/991/4/22
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2022 року місто Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретар судового засідання ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 про направлення кримінального провадження № 0000473 від 28.07.2020 з Вищого антикорупційного суду до Шевченківського районного суду м. Києва,

ВСТАНОВИЛА:

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подала клопотання про направлення кримінального провадження № 0000473 від 28.07.2020 з Вищого антикорупційного суду (далі ВАКС) до Шевченківського районного суду м. Києва.

На обгрунтування клопотання посилається на таке.

У кримінальному провадженні нема підстав для визначення підсудності ВАКС за ознакою вчинення злочину службовою особою з переліку, що міститься в абзацах 2-9 п.1 ч.5 ст.216 КПК України.

Оскільки посада заступника Генерального прокурора - керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури зазначається в п.4-1 Закону України «Про прокуратуру», і вказаний пункт не входить до переліку, вказаному в п.3 ч.5 ст.216 КПК України, відсутні умови підсудності цього кримінального провадження ВАКС.

Прокурор не виносив постанову про підслідність вказаного кримінального провадження детективам НАБУ, а тому кримінальне провадження не підсудне ВАКС з підстав, визначених абз. 3 п.3 ч.5 ст.216 КПК України.

В доповненні до клопотання захисник стверджує, що:

- ОСОБА_7 не належить до кола осіб, визначених п.2 ч.5 ст.216 КПК України, інкримінований йому злочин не охоплює кримінальні правопорушення, перелік яких наведено в абз. 1 п.3 ч.5 ст.216 КПК України, і, що у кримінальному провадженні не встановлено наявність умов здійснення досудового розслідування детективами НАБУ, передбачених абз. 2 і 3 п.3 ч.5 ст.216 КПК України;

- в діях ОСОБА_9 під час винесення постанови про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні наявний реальний конфлікт інтересів, тобто суперечності між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень або вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень, оскільки відповідно до обвинувального акта неправомірна вигода, як предмет злочину, передбачалась для передачі ОСОБА_9 , як заступнику Генерального прокурора керівнику Спеціалізованої антикорупційної прокуратури;

- обставини, встановлені ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 24.12.2020 в провадженні №0000362 під час здійснення досудового розслідування, в тому числі і щодо підслідності, є аналогічними для кримінального провадження № 0000473;

- обставини, встановлені ухвалою Апеляційної палати ВАКС від 13.05.2021 у кримінальному провадженні №0000362, стосуються іншого складу інкримінованих статей, іншого опису фактичних обставин, а тому не можуть прийматись до уваги при розгляді клопотання щодо кримінального провадження № 0000473.

Захисник ОСОБА_8 в судове засідання не прибула та подала клопотання про відкладення судового засідання після 20.05.2022, посилаючись на те, що в зв`язку з бойовими діями в районі її проживання в м. Києві виїхала за кордон, та, що питання, яке є предметом розгляду клопотання не відноситься до невідкладних.

Інші учасники судового провадження про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.138 КПК України поважними причинами неприбуття особи на виклик є обставини непереборної сили (епідемії, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини).

Згідно з абзацом 2 частини 3 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з Вищого антикорупційного суду до іншого суду вирішується колегією у складі п`яти суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду за поданням складу суду, визначеного для розгляду кримінального провадження, або за клопотанням сторін не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Враховуючи вказані положення закону, колегія суддів вважає, що оскільки в м. Києві не проводиться організоване застосування військ, сил і засобів для воєнних операцій в стратегічному й оперативному вимірах, нема підстав вважати, що військові події на півдні та сході України є обставиною непереборної сили, яка свідчить про поважність причин неприбуття особи на виклик.

Крім того, ст.34 КПК України встановлено скорочені строки розгляду клопотання про направлення кримінального провадження з Вищого антикорупційного суду до іншого суду, а тому посилання на те, що питання розгляду клопотання не відноситься до невідкладних є безпідставним.

Згідно із ч.4 ст.34 КПК України про час та місце розгляду подання чи клопотання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого повідомляються учасники судового провадження, проте їх неприбуття не перешкоджає розгляду питання. А тому клопотання розглядається без участі учасників судового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали клопотання, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання не є обгрунтованим.

Як вбачається з обвинувального акта, затвердженого 01.03.2022 року, ОСОБА_7 обвинувачується в організації надання службовій особі, яка займає особливо відповідальне становище, неправомірної вигоди за вчинення нею в інтересах третьої особи дії з використанням наданої їй влади, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27, ч.4 ст.369 КК України.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 33-1 КПК України Вищому антикорупційному суду підсудне кримінальне провадження стосовно корупційного злочину, передбаченого ст. 369 КК України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 Кримінального процесуального кодексу України.

Пунктом 2 частини п`ятої статті 216 Кримінального процесуального кодексу України визначено, зокрема, таку умову підсудності кримінальних проваджень Вищому антикорупційному суду - розмір предмета кримінального правопорушення, передбаченого ст.369 Кримінального кодексу України, у п`ятсот і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до обвинувального акта неправомірною вигодою є 6000000 доларів США. На 12.06.2020 НБУ встановлено курс долара США 26,59 грн. Тому 6000000 доларів США у гривневому еквіваленті складає 159540000 грн. (6000000 х 26,59 = 159540000).

П`ятсот прожиткових мінімумів для працездатних осіб на час вчинення кримінального правопорушення - 12.06.2020 становить 1051000 грн. (2102 х 500 = 1051000)

З наведеного слідує, що розмір предмета кримінального правопорушення, передбаченого ст. 369 Кримінального кодексу України, яким є грошові кошти, еквівалентні 159540000 грн., більше ніж у п`ятсот разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінального правопорушення - 1051000 грн., а відтак, відповідно до положень ст.33-1, п.2 ч.5 ст.216 КПК України кримінальне провадження № 0000473 від 28.07.2020 підсудне Вищому антикорупційному суду.

Крім того, пунктом 3 частини п`ятої статті 216 Кримінального процесуального кодексу України встановлено зокрема таку умову підсудності кримінальних проваджень Вищому антикорупційному суду - кримінальне правопорушення, передбачене статтею 369 Кримінального кодексу України, вчинено щодо службової особи, визначеної у пункті 1 цієї частини.

Відповідно до обвинувального акту кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.27, ч.4 ст.369 КК України, вчинено щодо заступника Генерального прокурора - керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_9 .

Пунктом 1 частини 5 ст.216 КПК України визначено прокурорів органів прокуратури згідно з пунктами 1-4, 5-11 частини першої статті 15 Закону України "Про прокуратуру".

Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України «Про прокуратуру» прокурором органу прокуратури є: 1) Генеральний прокурор; 2) перший заступник Генерального прокурора; 3) заступник Генерального прокурора; 4-1) заступник Генерального прокурора - керівник Спеціалізованої антикорупційної прокуратури; 5) керівник підрозділу Офісу Генерального прокурора; 6) заступник керівника підрозділу Офісу Генерального прокурора (у тому числі Спеціалізованої антикорупційної прокуратури на правах самостійного структурного підрозділу Офісу Генерального прокурора); 7) прокурор Офісу Генерального прокурора (у тому числі Спеціалізованої антикорупційної прокуратури на правах самостійного структурного підрозділу Офісу Генерального прокурора); 8) керівник обласної прокуратури; 9) перший заступник керівника обласної прокуратури; 10) заступник керівника обласної прокуратури; 11) керівник підрозділу обласної прокуратури.

Таким чином п.4-1 ч.1 ст.15 Закону України «Про прокуратуру» відсутній в п.1 ч. 5 ст.216 КПК України. В зв`язку з цим захисник в клопотанні стверджує, що дане кримінальне провадження не підсудне ВАКС. Однак дане твердження є помилковим.

Так, відповідно до п.3 ч.1 ст.15 Закону України «Про прокуратуру» прокурором органу прокуратури є заступник Генерального прокурора.

Пункт 4 частини першої статті 15 Закону України «Про прокуратуру», на яке міститься посилання п .1 ч.5 ст.215 КПК України, виключено на підставі Закону № 113-IX від 19.09.2019.

Диспозиції п.3 та п.4-1 ч.1 ст.15 Закону України «Про прокуратуру» є сумісними і відповідно загальною та спеціальною правовими нормами. Вони є видами, родом стосовно яких є поняття прокурор органу прокуратури.

Несумісною з правовою нормою, що текстуально закріплена в п.3 ч.1 ст.15 Закону України «Про прокуратуру» є правова норма, яка логічно закріплена в п.4-1 ч.1 ст.15 Закону України «Про прокуратуру» і виявляється при тлумаченні висновку від протилежного. Відповідно до цієї правової норми Генеральний прокурор не має інших заступників крім заступника - керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури. Але ця правова норма виявлена при тлумаченні за допомогою висновку від протилежного із законодавчого положення, що не містить слів «лише», «тільки», а тому не може застосовуватись всупереч загальній правовій нормі, що текстуально закріплена в п.3 ч.1 ст.15 Закону України «Про прокуратуру».

Отже нема підстав для висновку, що законодавець, виключаючи з ч.1 ст.15 Закону України «Про прокуратуру» п.4 та доповнюючи цю частину п.4-1 без внесення змін до п .1 ч.5 ст.215 КПК України щодо виключення з нього п.4 ч.1 ст.15 Закону України «Про прокуратуру», мав на меті виключити з числа службових осіб, щодо яких вчиняється кримінальне правопорушення, передбачене ст.369 КК України, заступника Генерального прокурора - керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.

Таким чином, оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.27, ч.4 ст.369 КК України, вчинено щодо заступника Генерального прокурора - керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_9 , відповідно до положень ст.33-1, п.3 ч.5 ст.216 КПК України кримінальне провадження № 0000473 від 28.07.2020 підсудне Вищому антикорупційному суду.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання та направлення вказаного кримінального провадження за територіальною підсудністю на розгляд з ВАКС у інший суд.

Посилання в клопотанні на те, що в діях ОСОБА_9 під час винесення постанови про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні наявний реальний конфлікт інтересів, тобто суперечності між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень або вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень, оскільки відповідно до обвинувального акта неправомірна вигода, як предмет злочину, передбачалась для передачі ОСОБА_9 , як заступнику Генерального прокурора керівнику Спеціалізованої антикорупційної прокуратури визнається колегією суддів неспроможним, так як питання про реальний конфлікт інтересів та об`єктивності чи неупередженості прийняття рішень або вчинення чи невчинення дій підлягають вирішенню згідно з положеннями Закону України «Про запобігання корупції» та положеннями КПК України, що регулюють підстави для відводу прокурора, а відтак не можуть бути предметом розгляду клопотання про направлення справи до іншого суду.

Твердження в клопотанні, що обставини, встановлені ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 24.12.2020 в провадженні №0000362 під час здійснення досудового розслідування, в тому числі і щодо підслідності, є аналогічними для кримінального провадження № 0000473, а обставини, встановлені ухвалою Апеляційної палати ВАКС від 13.05.2021 у кримінальному провадженні №0000362, стосуються іншого складу інкримінованих статей, іншого опису фактичних обставин, а тому не можуть прийматись до уваги при розгляді клопотання щодо кримінального провадження №0000473, колегія суддів вважає безпідставним, так як згідно з ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права, з чого слідує, що не враховуються при застосуванні норм права висновки місцевих та спеціалізованих, на яких захисник посилається в клопотанні.

Керуючись ст.ст. 33-1, 34 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 про направлення кримінального провадження №0000473 від 28.07.2020 з Вищого антикорупційного суду до Шевченківського районного суду м. Києва залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3
ОСОБА_4
ОСОБА_5