Справа № 730/670/21
Провадження № 1-кп/740/97/22
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 травня 2022 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

сторони кримінального провадження:

- прокурор ОСОБА_5 ,

- потерпілий ОСОБА_6 ,

- обвинувачений ОСОБА_7 ,

- захисник ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_7

у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

установив:
У Ніжинському міськрайонному суді Чернігівської області з жовтня 2021 року перебуває на розгляді вказане кримінальне провадження.

16 лютого 2022 року судове засідання відкладено на 21 березня 2022 року.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 днів введено воєнний стан. У подальшому строк дії воєнного стану в Україні продовжувався. Останнім Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Розпорядженням Голови Верховного Суду від 08 березня 2022 року № 2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність судових справ, зокрема, Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області.

Розпорядженням Голови Верховного Суду від 04 травня 2022 року № 27/0/9-22 «Про відновлення територіальної підсудності судових справ судів Чернігівської області» відновлено територіальну підсудність судових справ, зокрема, Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області з 05 травня 2022 року.

05 травня 2022 року до суду надійшло клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 .

Клопотання мотивоване тим, що ухвалою суду від 16 лютого 2022 року обраний стосовно обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою продовжено до 15 квітня 2022 року та на підставі ч. 6 ст. 615 КПК України у зв`язку з введенням воєнного стану продовжено до 15 червня 2022 року. На цей час судовий розгляд кримінального провадження не завершився, не досліджено всіх доказів, не допитано потерпілого та свідків. Таким чином, продовжують існувати ризики, які дають підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_7 може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і запобіжний захід у виді тримання під вартою слід продовжити з метою запобігання вказаним ризикам. Так, обвинувачений ніде офіційно не працює, не має постійного джерела доходу, не має міцних соціальних зв`язків, веде антигромадський спосіб життя. Жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти зазначеним ризикам, а обрати більш м`який запобіжний захід з урахуванням особи обвинуваченого, процесуальної поведінки, тяжкості вчиненого злочину - неможливо.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 підтримала подане клопотання, яке просила задовольнити.

Потерпілий не заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

Обвинувачений та його захисник заперечили проти задоволення клопотання прокурора, пославшись на його необґрунтованість та недоведеність існування жодних указаних прокурором ризиків. Обвинувачений зазначив, що він непричетний до вчинення злочину. Захисник зауважив, що наведені прокурором ризики носять абстрактний характер, наведені обставини абсурдні, зокрема, що стосується відомостей про особу обвинуваченого, а саме про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків та безробіття. Обвинувачений має рідну сестру, а тому має міцні соціальні зв`язки. Зауважив на ситуації у країні з безробіттям, що носить масовий характер. Послався на практику Європейського суду з прав людини про те, що суворість покарання не може бути підставою для тримання особи під вартою.

Заслухавши учасників справи, суд дійшов таких висновків.

За змістом ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно із ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно із ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. У кожному випадку, як підкреслює ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Перевіривши зміст клопотання та матеріали справи, ураховуючи обставини, наведені у ст. 178 КПК України, зокрема, відомості про особу обвинуваченого, а також правову кваліфікацію кримінального провадження стосовно нього, тяжкість указаного кримінального правопорушення, його наслідки та можливу міру покарання, а також обставини про те, що на цей час у кримінальному провадженні не допитано жодного свідка, суд дійшов висновку про доведеність клопотання та наявність на цей час у кримінальному провадженні ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на цей час не зменшилися та продовжують існувати, що свідчить про наявність підстав для задоволення клопотання. Обраний стосовно обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави є співмірним з існуючими ризиками на теперішній час, відповідає особі обвинуваченого, зможе забезпечити на відміну від інших більш м`яких запобіжних заходів належне виконання ним процесуальних обов`язків, також є пропорційним легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів. Жоден з більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.

Керуючись ст. 177, 178, 194, 331, 371, 372 КПК України, суд

ухвалив:
Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави до 25 липня 2022 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її оголошення.
Повну ухвалу складено і підписано 27 травня 2022 року.

Судді: ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3