Справа № 932/4152/22
Провадження № 1-кс/932/2113/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 липня 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_7 по кримінальному провадженню № 0001291 від 28.07.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Дніпропетровська, громадянину України, маючому середню освіту, офіційно не працевлаштованому, не одруженому, маючому на утриманні малолітню дитину, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому,-

ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тривання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

В обґрунтування заявленого клопотання слідчий зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимим, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову скоїв умисний злочин.

27.07.2022 року, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, у ОСОБА_5 та ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою, змовою групою осіб та погрози застосування насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, яке знаходилось у користуванні ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме «ВMW 318І», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 , визначивши вищевказаний транспортний засіб предметом свого злочинного посягання.

Так, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб та погрози застосування насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , прибули за адресою: АДРЕСА_2 , де зустрілись з потерпілим ОСОБА_9 , який в той момент перебував у автомобілі марки «ВMW 318І», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 . Після чого, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , погрожуючи застосування насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я, наказали потерпілому ОСОБА_9 сісти на заднє пасажирське місце належного йому автомобіля марки «ВMW 318І», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 , при цьому ОСОБА_5 сів за кермо вказаного автомобіля, а ОСОБА_8 , на переднє пасажирське місце. В подальшому ОСОБА_5 та ОСОБА_8 разом із потерпілим ОСОБА_9 , почали рухатись в бік вул. Богомаза, у м. Дніпрі, де біля буд. 196, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб та погрози застосування насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я, наказали потерпілому ОСОБА_9 , покинути салон вищезазначеного автомобіля та діючи всупереч волі власника заволоділи транспортним засобом, після чого зникли у невідомому напрямі на вказаному автомобілі, при цьому заподіяли потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду.

Злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфікується за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, тобто, як незаконне заволодіння транспортним засобом, за попередньою змовою осіб та погрози застосування насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.

29.07.2022 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
У ході досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що існують ризики, вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав, пояснення надав аналогічні тексту клопотання, прохав таке задовольнити.
Підозрюваний у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав, проти клопотання слідчого заперечував, прохав обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки ОСОБА_5 має на утриманні малолітню дитину.
Захисник у судовому засіданні прохав відмовити у задоволенні клопотання та обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, ризики вважав недоведеними.

Заслухавши доводи прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, дослідивши надані докази та матеріали, слідчим суддею встановлено наступне.
Як вбачається із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, до реєстру за № 0001291 від 28.07.2022 року, було внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.
28.07.2022 року ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

29.07.2022 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення ч.2 ст.289 КК України.

Згідно повідомленої підозри, ОСОБА_5 підозрюється у незаконному заволодінні транспортним засобом, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з погрозою застосування насильства, що є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Про причетність підозрюваного ОСОБА_5 до неправомірних дій та обґрунтованість підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень свідчать докази, які долучені до матеріалів клопотання, а саме: протокол заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 27.07.2022 року; протокол обшуку від 28.07.2022 року; протокол допиту потерпілого ОСОБА_9 ; протокол допиту свідка ОСОБА_10 ; протокол затримання ОСОБА_5 від 28.07.2022 року; протокол впізнання особи за фотознімками з потерпілим від 29.07.2022 року; докази у їх сукупності.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, а також здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить із наступного.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Не вдаючись до детальної оцінки дій та винуватості особи, на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.
З врахуванням вищевказаних письмових доказів, що були надані органом досудового розслідування, та досліджені в судовому засіданні, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя, приходить до висновку, що повідомлена ОСОБА_5 підозра у вчиненні кримінального правопорушення не є очевидно не обґрунтованою.
Щодо застосування заявленого запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою та вирішуючи питання про існування передбачених ст. 177 КПК України ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя зазначає таке.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років; до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки. Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Інкриміноване підозрюваному ОСОБА_5 кримінальне правопорушення передбачає застосування покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, тобто тримання під вартою, як запобіжний захід, може бути застосований до підозрюваного.
Доведеними, наданими суду поясненнями прокурора та матеріалами справи в їх сукупності, є наявність ризику у вигляді можливого переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, оскільки ОСОБА_5 , у випадку доведеності його вини у вчиненні злочину, загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років з конфіскацією майна, що є тривалим, його вік та стан здоров`я не є перешкодою для зміни місця мешкання та вчинення дій із можливого переховування від слідства та суду, підозрюваний засуджений до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та наразі звільнений від відбування покарання з випробуванням. Посилання підозрюваного на наявність у нього малолітньої дитини, жодними доказами не підтверджується.
Ризик незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного або експерта у вказаному кримінальному провадженні не є доведеним, оскільки стороною обвинувачення не було надано достатніх доказів того, що ОСОБА_5 вже намагався або буде намагатися в майбутньому безпосередньо, або через довірених осіб здійснювати вплив на потерпілого, свідків або іншого підозрюваного у вказаному кримінальному провадженні.
З огляду на те, що підозрюваний ОСОБА_5 не має офіційного працевлаштування, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, вважаю, що ризик вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження вчинення вказаного кримінального правопорушення є доведеним.

Запобігти встановленим у судовому засіданні ризикам шляхом обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу не є можливим, через те, що інші, більш м`які запобіжні заходи, не здатні забезпечити унеможливлення реалізації ризиків, встановлених у судовому засіданні.
Викладене вище дає підстави для твердження про те, що тримання ОСОБА_5 під вартою відповідає інтересам суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, в даному випадку, переважають інтереси забезпечення поваги до його особистої свободи.
Спираючись на норми ст. 178 КПК України, якими встановлено ті обставини, що враховуються при обранні запобіжного засобу, прихожу до висновку про можливість обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 196 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту, дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Нормою ч. 2 цієї статті встановлено, що строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого - з моменту його затримання.
Враховуючи те, що фактично ОСОБА_5 затримано 28.07.2022 року, датою закінчення дії ухвали про тримання його під вартою є 25.09.2022 року.
З огляду на пред`явлену підозру та на матеріальний стан ОСОБА_5 , заставу визначаю у розмірі п`ятдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 124050 гривень.
На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 7-9, 176-178, 181, 193, 194, 196,309, 372,376 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою тривалістю 58 днів, тобто до 25.09.2022 року включно.
Визначити заставу у розмірі п`ятдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 124050 гривень.
При внесенні визначеної суми застави підозрюваного ОСОБА_5 , з-під варти звільнити.
У випадку внесення застави у визначеному слідчим суддею розмірі, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 зобов`язання про виконання обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, у провадженні якого буде знаходитись справа, прокурора, слідчого судді чи суду, в залежності від стадії кримінального провадження; утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у вказаному кримінальному провадженні, без дозволу слідчого, прокурора або суду, в залежності від стадії кримінального провадження; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та фактично мешкає, без дозволу слідчого, прокурора або суду, в залежності від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд, в залежності від стадії кримінального провадження, про зміну свого фактичного місця проживання, у разі невиконання яких, слідчим суддею або судом буде вирішено питання про звернення застави в дохід Держави.
Відповідно до вимог ст.182 КПК України, роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Дана ухвала діє до 25 вересня 2022 року включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1