Справа № 344/5853/22
Провадження № 11-сс/4808/174/22
Категорія ст.183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2022 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду у складі:

головуючого-судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську матеріали за апеляційною скаргою (далі АС) захисника підозрюваного ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 10 травня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді триманння під вартою щодо ОСОБА_9 , -

в с т а н о в и в :

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 10 травня 2022 року задовольнено клопотання слідчого, яке погоджене з прокурором та застосовано щодо ОСОБА_9 , який обвинувачується у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України (далі КК), запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 16 липня 2022 року включно, з визначення розміру застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 198 480,00 гривень 00 коп.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що прокурор та слідчий довели наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК, а наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтверджуються наявними в матеріалах кримінальних проваджень доказами. З урахуванням тяжкості інкримінованого ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК, слідчий суддя дійшов висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у своєму клопотанні, дають підстави вважати, що застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню ризиків, і є співмірним та доцільним для забезпечення дієвості кримінального провадження.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_9 - захисник ОСОБА_8 , подала АС, в якій покликається на незаконність та необґрунтованість ухвали, оскільки таке судове рішення порушує законні права та інтереси її підзахисного, а також те, що слідчий суддя, розглядаючи дане клопотання, всебічно не з`ясував усіх обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування до підозрюваного такого виняткового заходу забезпечення кримінального провадження, як тримання під вартою. Крім цього, зазначає, що застосований щодо її підзахисного запобіжний захід, є занадто суворим.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову, якою застосувати до ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та встановити йому зобов`язання відповідно до вимог ч.5 ст.194 КПК .

Заслухавши доповідь судді ОСОБА_3 , пояснення захисника та підозрюваного, які просять скасувати ухвалу слідчого судді, застосувати до ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту; пояснення прокурора, який вважає АС захисника безпідставною, просить залишити її без задоволення, а ухвалу слідчого суддді без змін, перевіривши матеріали за клопотанням слідчого, які надійшли з Івано-Франківського міського суду, обговоривши доводи і мотиви АС, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

У відповідності до ст.370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказаних вимог закону слідчий суддя в повній мірі дотримався.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимогами ч. ч. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя повинен враховувати положення ст. ст. 176, 177, 178, 182, 183 КПК.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, що проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000612 від 07 травня 2022 року про вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК .

З ухвали слідчого судді вбачається, що 18 травня 2022 року ОСОБА_9 затримано в порядку статті КПК та 19 травня 2022 року повідомлено йому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185КК.

Суд апеляційної інстанції вважає, що, вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_9 , слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні цього кримінального правопорушення і це під час апеляційного перегляду ніким не оспорюється, підозрюваний визнав себе винуватим..

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК, підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів у їх взаємозв`язку, зокрема: відомостями, що містяться у протоколах: огляду місця події, огляду предметів (відеозаписів), пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , а також інші матеріали кримінального провадження в їх сукупності.

На думку суду апеляційної інстанції, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов правильного висновку, що наявні у провадженні докази, свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.

Також суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя вмотивовано прийшов до висновку, дотримавшись вимог закону, що в даному випадку мають місце відповідні ризики, а саме спроби підозрюваного здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК.

Вказані обставини дають достатні підстави вважати, що, перебуваючи на волі, підозрюваний, з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від слідства та суду, позаяк ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років та усвідомлює неминучість покарання за його вчинення. Відповідно до довідки від 11 квітня 2016 року № 2615-1788 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, ОСОБА_9 визначено фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , однак останній за вказаною адресою не проживає; може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки місце знаходження речових доказів, а саме викрадених товарно-матеріальних цінностей, на теперішній час досудовим розслідуванням не встановлено; може вчинити інше кримінальне правопорушення, позаяк підозрюваний ОСОБА_9 офіційно не працює, не має постійного джерела прибутку, не має стійких соціальних зв`язків. Будучи раніше неодноразово судимим за вчинення злочинів майнового характеру, після направлення до суду 28 березня 2022 року обвинувального акту за обвинуваченням його у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК, ОСОБА_9 продовжив систематично вчиняти кримінальні правопорушення на території м. Івано-Франківська. Також, відповідно до довідки КНП «Прикарпатський наркологічний центр Івано-Франківської обласної ради», ОСОБА_9 вперше 30 листопада 2021 року встановлено діагноз: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів, стан відміни неускладнений.

Врахувуючи дані про особу підозрюваного, тяжкість інкримінованого ОСОБА_9 злочину, вагомість доказів щодо повідомленння підозри, покарання, яке може бути призначено підозрюваному в разі засудження останнього, слідчий суддя прийшов до правильного висновку, що перебуваючи на волі, він може викликати ризики переховування від органів слідства та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Дослідивши всі обставини справи та наявність ризиків, що вказані вище, слідчий суддя прийшов до правильного висновку про необхідність обрання підозрюваному ОСОБА_9 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, з визначенням розміру застави.

Колегія суддів визнає, що тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_9 в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу щодо нього, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та повністю відповідає практиці Європейського суду з прав людини та вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Що стосується доводів захисника щодо незаконності та необґрунтованості ухвали, то такі, на думку колегії суддів, є безпідставними, позаяк судом було належним чином перевірено та досліджено матеріали клопотання, дані, які характеризують особу підозрюваного, а також мотивовані висновки та наведені обґрунтовані підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_9 , які б були безумовною підставою для скасування оскарженої ухвали.

За таких обставин, АС захисника підозрюваного ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 не підлягає до задоволення.

З урахуванням наведеного та керуючись, ст.ст. 182, 183, 404, 405, 407 418, 419, 422 КПК, колегія суддів,
постановила:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 20 травня 2022 року про обрання щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без змін.

Ухвала оскраженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

ОСОБА_5

ОСОБА_4