печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2022 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу представника заявника ОСОБА_3 ОСОБА_4 на постанову слідчого першого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 18 вересня 2020 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000686 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 371 КК України,

ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді надійшла скарга представника заявника ОСОБА_3 ОСОБА_4 на постанову слідчого першого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 18 вересня 2020 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000686 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 371 КК України.

Скарга мотивна тим, що оскаржуване рішення слідчим прийнято без проведення жодних процесуальних дій, направлених на перевірку відомостей та обставин, викладених у заяві ОСОБА_3 , без урахування матеріалів кримінального провадження, як наслідок воно є формальним, невмотивованим та прийнятим за відсутності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди.

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_3 заподіяно моральної, матеріальної шкоди, у зв`язку з чим він звернувся до слідчого із заявою про залучення його потерпілим та вручення йому пам`ятки про права та обов`язки потерпілого. Проте слідчий виніс постанову про відмову у визнанні потерпілим, у зв`язку з тим що в ході досудового розслідування не встановлено достатньо даних, які свідчать про завдання кримінальним правопорушенням ОСОБА_3 матеріальної, моральної чи фізичної шкоди.

Учасники справи до судового засідання не з`явилися. Представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 направив на адресу суду заяву про розгляд скарги за його відсутності. Доводи скарги підтримує в повному обсязі.

Слідчий до судового засідання не з`явився з невідомих суду причин. Тому слідчий суддя, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, розглянув вказану скаргу без його участі та на підставі ст. 26 КПК України за відсутності представника заявника та його представника.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні першого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000686 від 31.08.2020, за заявою адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 щодо можливих неправомірних дій службових осіб Національного антикорупційного бюро України, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.371 КК України.

18.09.2020 слідчому на розгляд надійшла заява ОСОБА_3 від 17.09.2020 про залучення його до вказаного кримінального провадження як потерпілого, у зв`язку з тим, що кримінальним правопорушенням ОСОБА_3 завдано матеріальної та моральної шкоди.

18 вересня 2020 року постановою слідчого першого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000686 відмовлено.

В оскаржуваній постанові слідчого від 18.09.2020 не наведено жодних очевидних та достатніх підстав вважати, що ОСОБА_3 у кримінальному провадженню не заподіяно будь-якої шкоди, підстави для відмови у задоволенні клопотання є формальними.

Крім того, статтею 371 КК України передбачена кримінальна відповідальність за завідомо незаконне затримання або незаконний привід та караються позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до п`яти років або обмеженням волі на строк до трьох років.

Отже, внаслідок умисного завідомо незаконного затримання ОСОБА_3 , завдано істотної шкоди охоронюваним законом його правам, свободам та інтересам.

Крім того, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого, проте щодо наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що ОСОБА_3 не заподіяно будь-якої шкоди, слідчим не доведено.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення скарги та скасування постанови слідчого від 18.09.2020 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000686 та зобов`язання слідчого вчинити процесуальні дії, передбачені ч. 2 ст. 55 КПК України щодо ОСОБА_3 .

Керуючись ст. 303, 305-307, 309, 55 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Скаргу представника заявника ОСОБА_3 ОСОБА_4 на постанову слідчого першого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 18 вересня 2020 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000686 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 371 КК України, задовольнити.

Скасувати постанову слідчого першого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 18 вересня 2020 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000686 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 371 КК України.

Зобов`язати слідчого першого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 чи іншого слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, виконати вимоги ч. 2 ст. 55 КПК України та вручити ОСОБА_3 або його представнику пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1