Справа №359/7870/18
Провадження №1-кп/359/55/2022
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 вересня 2022 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та їх представників адвокатів ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , представника цивільного відповідача НЦ «МАНУ» - ОСОБА_13 , представників співвідповідача ПрАТ «Страхове товариство «Гарантія» адвокатів ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , обвинуваченого ОСОБА_16 , та його захисника адвоката ОСОБА_17 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні з технічною фіксацією в залі суду кримінальне провадження №0000412, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.06.2018 року, що надійшло до суду з обвинувальним актом, по обвинуваченню

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миколаївка Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, громадянина України, працюючого слюсарем-ремонтником 3-го розряду господарського відділу в Національному центрі «Мала академія наук України», одруженого, раніше не судимого, з повною професійно-технічною освітою, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

в с т а н о в и в :
ОСОБА_16 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 286 КК України, за наступних обставин.

Так, 29.06.2018 року, близько 08 год. 40 хв., водій ОСОБА_16 , керуючи автомобілем марки «ЗАЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 із причепом марки «Khot 91А», реєстраційний номер НОМЕР_3 , державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , в порушення вимог пунктів 1.5 та 2.3 б) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, відповідно до яких «дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров ю громадян, завдавати матеріальних збитків; для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатися від керування цим засобом у дорозі», проявив злочинну самовпевненість, не діяв таким чином, щоб не створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, рухаючись на 51 км. + 600 м. автодороги сполученням Київ-Харків, що в Бориспільському районі Київської області, в правій смузі для руху в бік м. Харкова, в порушення вимог пункту 12.1 Правил дорожнього руху, згідно з яким «під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», пункту 10.1 Правил дорожнього руху, згідно з яким «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху» та пункту 1.10 Правил дорожнього руху «узбіччя», відповідно до якого «узбіччя це виділений конструктивно або суцільною лінією дорожньої розмітки елемент автомобільної дороги, який прилягає безпосередньо до зовнішнього краю проїзної частини, розташований з нею на одному рівні та не призначений для руху транспортних засобів, крім випадків, передбачених цими Правилами. Узбіччя може використовуватися для зупинки і стоянки транспортних засобів, руху пішоходів, мопедів, велосипедів (за відсутності тротуарів, пішохідних, велосипедних доріжок або у разі неможливості пересуватися по них), гужових возів (саней)», перед здійсненням виїзду керованого ним автомобіля на асфальтоване узбіччя, яке розташоване праворуч від смуги його руху, не впевнившись в безпечності маневру, змінив напрямок свого руху та виїхав на асфальтоване узбіччя своєї смуги руху де відбулося подальше зіткнення автомобіля із металевим колесовідбійником.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки «ЗАЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_18 , яка знаходилась на передньому пасажирському сидінні отримала тілесні ушкодження від яких загинула на місці пригоди.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №82/268/тр від 31.07.2018 року встановлено, що смерть ОСОБА_18 настала від поєднаної травми: множинних переломів кісток скелету з ушкодженням внутрішніх органів, що супроводжувалися крововтратою та шоком. Всі тілесні ушкодження є прижиттєвими, виникли в короткий проміжок часу та об`єднані одним спільним механізмом травми - дорожньо-транспортної пригоди: травма в салоні автомобіля при його зіткненні з перешкодою. Всі зазначені тілесні ушкодження знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті потерпілої. Виявлені тілесні ушкодження могли утворитися за обставин, вказаних в описовій частині ухвали суду. При судово-токсикологічному дослідженні в крові трупу етилового спирту та його ізомерів не виявлено.

Грубе порушення водієм ОСОБА_16 вимог пунктів 1.5, 2.3 б), 10.1, 12.1 та 1.10 Правил дорожнього руху перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення смерті потерпілої ОСОБА_18 .

Таким чином, ОСОБА_16 вчинив дії, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_18 , тобто скоїв кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України.

У зв`язку з тим, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження не оспорювали фактичні обставини вчинення злочину, суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним досліджувати докази стосовно цих фактичних обставин та обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його особі, та приєднані матеріали прокурором стосовно особи обвинуваченого, процесуальних витрат та речових доказів, а також заявлених цивільних позовів.

Однак вподальшому, порядок судового розгляду було змінено, зважаючи на зміну обвинуваченим позиції в частині невизнання ним того, що саме його дії, а саме у вигляді порушення ПДР України, знаходяться в причинному зв`язку зі смертю потерпілої ОСОБА_18 .

Так, обвинувачений ОСОБА_16 у судовому засіданні вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав, та щиро розкаявся у скоєному. Проте, зазначив, що вважає, що причиною отримання тілесних ушкоджень в наслідок яких настала смерть потерпілої стало неправильне розташування та недотримання державних стандартів при встановленні дорожнього відбійника, що пошкодив транспортний засіб та безпосередньо заподіяв померлій прижиттєві тілесні ушкодження. Однак, він все одно визнає свою вину та зробив для себе висновки, в цій частині щиро кається і просив суворо не карати його.

При цьому ОСОБА_16 повністю підтвердив обставини, вчиненого ним злочину, відповідно до викладеного в обвинувальному акті, та пояснив, що 29.06.2018 року, він керував автомобілем марки «ЗАЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який перебував у технічному справному стані та забрав у м. Києві двох співробітниць ОСОБА_19 та Глініну Ольгу, з якими вони мали їхати у відрядження до м. Дніпро. Після чого, вони поїхали забрали причіп марки «Khot 91А», реєстраційний номер НОМЕР_3 , державний реєстраційний номер НОМЕР_4 до автомобіля і вирушили в сторону м. Бориспіль, звідки виїхали на автодорогу сполученням Київ-Харків. Близько 08 год.40 хв. він рухався на 51 км. + 600 м. автодороги сполученням Київ-Харків, що в Бориспільському районі Київської області, в правій смузі для руху в бік м. Харкова. В цей час в салоні автомобіля був неприємний запах і дуже душно, тому він прийняв рішення прийняти правіше до узбіччя та зупинити автомобіль для провітрювання. Однак, перед здійсненням виїзду керованого ним автомобіля на асфальтоване узбіччя, яке розташоване праворуч від смуги його руху, не впевнився в безпечності маневру, змінив напрямок свого руху та виїхав на асфальтоване узбіччя своєї смуги руху де відбулося подальше зіткнення автомобіля із металевим колесовідбійником. Після виконання маневру втратив свідомість і прийшов до свідомості під час того як приїхала швидка медична допомога. Працівники швидкої надали йому медичну допомогу і забрали до Бориспільської лікарні. В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир ОСОБА_18 , яка знаходилась на передньому пасажирському сидінні його автомобіля, отримала тілесні ушкодження від яких загинула на місці пригоди. Визнає, що під час руху він порушив вимоги пунктів Правил дорожнього руху України вказаних в обвинувальному акті. Щиро кається у скоєному, та розуміє, що внаслідок таких його дій, в тому числі, і було заподіяно тілесні ушкодження пасажирці ОСОБА_18 . Він співчуває потерпілим та вибачався перед ними за вчинене.

В цій частині судом відновлено судове слідство та призначено відповідну комплексну судово-медичну та інженерно-транспортну судову експертизу, після проведення якої та дослідження, судовий розгляд продовжено.

На вирішення експертам згідно ухвали суду від 16.10.2019 року поставлені наступні питання, а саме: якими частинами (елементами) кузову автомобіль марки «ЗАЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 із причепом марки «Khot 91 А», реєстраційний номер НОМЕР_3 контактував із металевим колесовідбійником; чи можливо встановити під яким кутом розташовувалися повздовжні вісі автомобіля марки «ЗАЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 відносно металевого колесо відбійника (яким було взаємне розташування автомобіля та колесо відбійника) в момент первинного контакту; які механічні пошкодження утворилися на автомобілі марки «ЗАЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 із причепом марки «Khot 91А», реєстраційний номер НОМЕР_3 внаслідок контактування із металевим колесо відбійником; чи мало місце проникнення частин металевого колесо відбійника до салону автомобіля марки «ЗАЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ; чи правильно спрацював металевий колесо відбійник з технічної точки зору відповідно до Національних Стандартів України та як він мав спрацювати; якщо так, чи була технічна можливість запобігти тяжких тілесних ушкоджень пасажиру ОСОБА_18 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) автомобіля марки «ЗАЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який знаходився на передньому пасажирському сидінні автомобіля марки «ЗАЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ; чи могли тілесні ушкодження отримані ОСОБА_18 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) утворитись при проникненні матеріалу металевого колесо відбійника (від колесо відбійника) до салону автомобіля марки «ЗАЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ; чи могли тілесні ушкодження отримані ОСОБА_18 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) утворитись від деталей салону автомобіля марки «ЗАЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 . В розпорядження експертів надано всі матеріали судового провадження.

Так, згідно висновку комісії експертів КНДІСЕ із залученням експертів КЗ КОР «Київське обласне бюро судово-медичної експертизи» від 01.07.2022 року №28818/21-52/13570/22-52, 132/к, на поставлені судом запитання отримано наступні відповіді: автомобіль ЗАЗ в процесі ДТП контактував: передньою частиною (Облицювання переднього бамперу, підсилювач переднього бамперу, обидва радіатори та інші деталі) із стояками бар`єрного однобічного металевого дорожнього огородження, які встановлені з правового боку автодороги га трав`яному узбіччі на відстані 3,0 м. від краю проїзної частини автодороги (крайової лінії дорожньої розмітки 1.2); правою частиною капоту, панеллю передка і моторного щита, переднім вітровим склом, правою передньою стійкою, правою частиною даху, заднім вітровим склом та іншими деталями із балкою одно хвильового овального профілю металевого дорожнього огородження, яка занурювалася від передньої частини автомобіля до салону автомобіля та проходила через салон автомобіля назовні; у момент первинного контакту автомобіля ЗАЗ із бар`єрним однобічним металевим дорожнім огородженням його повздовжня вісь могла знаходитись під незначним гострим кутом відносно площини балки одно хвильового овального профілю металевого дорожнього огородження, розкритим справа наліво відносно осі автомобіля ЗАЗ; обсяг механічних (деформаційних) пошкоджень на автомобілі ЗАЗ, який утворився в результаті наїзду на бар`єрне однобічне металеве дорожнє огородження, наведений в дослідницькій частині і проілюстрований в додатку №1 до висновку експертів; відповісти на 5 та 6 питання експертизи, з причин, викладених в дослідницькій частині, вирішити не видається можливим.

В той же час, у даній дорожній обстановці з технічної точки зору водій автомобіля ЗАЗ ОСОБА_16 мав технічну можливість уникнути наїзду на бар`єрне однобічне металеве дорожнє огородження шляхом виконання обсягу вимог п.п. 2.2 б), 12.1 ПДР та відповідно мав технічну можливість запобігти виникненню і здійснення даної ДТП. Вирішення ж питання щодо загальних технічних вимог до дорожнього огородження (вимог до стримувальної здатності) не має відношення до суті та обставин даної пригоди.

Всі ушкодження, виявлені на трупі ОСОБА_18 , могли утворитись при проникненні бар`єрного однобічного металевого дорожнього огородження до салону автомобіля ЗАЗ, так і від деталей салону вказаного автомобіля в процесі ДТП.

Зважаючи на викладене, у суду не викликає сумнівів добровільність та істинність позиції обвинуваченого щодо дачі ним показань з приводу обвинувачення, оскільки його показання достовірні і послідовні, та знаходять своє відображення в межах пред`явленого йому обвинувачення в частині порушення ним та недотримання пунктів 2.2 б) та 12.1 Правил дорожнього руху України та спричинення ДТП.

В той же час, суд оцінює критично позицію обвинуваченого в тому, що тілесні ушкодження і смерть потерпілої настала внаслідок неправильного розміщення металевого дорожнього огородження, як таку, що пов`язана з відношенням останнього до скоєного та нерозумінням того, що саме порушення водієм ПДР лежать в причинному зв`язку з виїздом транспортного засобу під його керуванням з проїзної частини, зіткнення керованого ним транспортного засобу з огородженням, отриманими потерпілою (пасажиркою) транспортного засобу тілесними ушкодженнями, які були несумісні із життям, тощо.

Відповідний висновок комплексної експертизи від 01.07.2022 року, на думку суду, усунув ці сумніви в позиції захисту та обвинуваченого ОСОБА_16 . У зв`язку з чим, суд має можливість завершити судовий розгляд та прийняти відповідне рішення, щодо наявності в порушеннях водія ОСОБА_20 відповідних пунктів ПДР та причинного зв`язку між такими порушеннями і наслідками у вигляді смерті потерпілої ОСОБА_18 .

На думку суду, такі дії водія лежать в причинному зв`язку зі смертю пасажирки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_16 , що підтверджено відповідним висновком експертів.

Розгляд кримінального провадження проводився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого обвинувачення. Зміни обвинувачення та визнання частини обвинувачення необґрунтованою судом не здійснювались, а підстав для цього не встановлено.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Дії обвинуваченого кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

Таку кваліфікацію дій ОСОБА_16 суд вважає правильною.

Адже обвинувачений під час керування автомобілем, не діяв таким чином, щоб не створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків, допустив злочинну недбалість, яка полягає у тому, що він не стежив за дорожньою обстановкою, проявив неуважність, вірно не оцінив дорожню обстановку, не виявив перешкоду яку йому становив, та не вжив заходів для зменшення швидкості руху, внаслідок чого не впорався з керуванням автомобіля. Такі діяння заборонене ПДР України. ОСОБА_16 здійснив зіткнення керованого ним автомобіля із колесовідбійником. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир ОСОБА_18 , яка знаходилася на передньому пасажирському сидінні отримала тілесні ушкодження, від яких загинула. Додаткових обставин, які сприяли настанню цих наслідків, суд не встановив. Тому між бездіяльністю обвинуваченого та смертю ОСОБА_18 існує безпосередній причино-наслідковий зв`язок. Обвинувачений не передбачав можливості настання суспільно небезпечних наслідків своїх діянь, хоча повинен був і міг їх передбачити. Це свідчить про наявність в його діяннях злочинної недбалості. Вчинений злочин є закінченим.

Враховуючи викладене, суд дійшов до переконання, що ОСОБА_16 повинен бути засуджений за ч. 2 ст. 286 КК України, за порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку про необхідність обрання покарання, визначеного санкцією ч.2 ст. 286 КК України.

Обираючи покарання, суд виходить з того, що обвинувачений вчинив тяжке кримінальне правопорушення. Разом з тим, він розкаявся в скоєному та активно сприяв розкриттю злочину. Ці обставини пом`якшують покарання у відповідності до ст. 66 КК України. Невизнання ним того, що його дії у вигляді порушень ПДР лежать в причинному зв`язку і є наслідком смерті пасажирки керованого ним автомобіля, суд розцінює як нерозуміння ОСОБА_16 механізму ДТП та його наслідків, що не може розцінюватись як невизнання ним винуватості, та не спростовує його щирого каяття.

Обставини, які обтяжують покарання, та визначені ст. 67 КК України, судом не встановлені, про них не зазначили і учасники розгляду.

Щодо характеризуючих особу даних, то обвинувачений раніше не судимий, за місцем працевлаштування характеризуються лише з позитивного боку, на обліку у лікарів психіатра та нарколога за місцем проживання не перебуває, працевлаштований, одружений.

В матеріалах провадження наявна характеристика Національного центру «Мала академія наук України», з якої вбачається, що ОСОБА_16 працював у НЦ «Мала академія наук України» на посаді водія автотранспортного засобі господарського відділу з 1 лютого 2011 року. За час роботи проявив себе як добросовісний працівник, кваліфікований робітник, неконфліктна особистість. У порушеннях трудової дисципліни помічений не був, виговорів та стягнень не має. ОСОБА_16 завжди відповідально підходить до вирішення поставлених завдань (том 2 а.с.46).

Крім того, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_16 також зазнав тілесні ушкодження: двобічна хронічна сенсоневральна приглухуватість ІІІ (третього) ступеню. Рекомендовано слухопротезування, що підтверджується консультативним висновком №1794/19 від 07.02.2019 року.

Указані обставини потребують додаткового врахування при призначенні покарання обвинуваченому, оскільки мають істотне значення щодо вивчення особистості та відношення останнього до скоєного ним.

Обвинувачений не є інвалідом, не досяг пенсійного віку, та не є військовослужбовцем.

З урахуванням цих обставин в сукупності ОСОБА_16 належить призначити покарання у виді позбавлення волі на певний строк з позбавленням права керування транспортними засобами на визначений законом строк.

Підстав для застосування положення ст. 69 КК України судом не встановлено.

Разом з тим, виходячи із фактичної тяжкості вчиненого ОСОБА_16 кримінального правопорушення, зокрема, характеру діяння, обстановки, способу і місця його вчинення, з урахуванням форми, виду, ступеня вини, мотивів і мети кримінального правопорушення, обставин, що характеризують поведінку обвинуваченого до вчинення кримінального правопорушення, обставин, що безпосередньо пов`язані із вчиненням кримінального правопорушення, та характеризують поведінку останнього після вчинення кримінального правопорушення, та індивідуальних особливостей обвинуваченого, зокрема те, що останній в судовому засіданні засуджував власний вчинок, що свідчить про усвідомлення власної протиправної поведінки та способу життя, його характеристику за місцем працевлаштування, відповідно до яких останній зарекомендував себе виключно з позитивної сторони, його вік, стан здоров`я, та відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, а також із урахуванням думки потерпілих, які просили призначити покарання в межах санкції статті кримінального закону, суд приходить до висновку, що вищенаведені обставини знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і ступінь небезпечності винної особи для суспільства, що у своїй сукупності утворює підставу для висновку суду, що перевиховання та виправлення ОСОБА_16 залишається можливим без ізоляції від суспільства, та вважає, за доцільне застосувати до нього положення ст. 75 та ст. 76 КК України, призначивши покарання з іспитовим строком терміном в два роки з визначенням відповідних обов`язків судом, оскільки таке покарання буде відповідати вимогам закону та особі винного.
Також суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, приймаючи до уваги твердження ОСОБА_16 , що його трудова діяльність більше не пов`язана з необхідністю керування транспортним засобом, отримані ним тілесні ушкодження цьому також перешкоджають, а його самого переведено на іншу роботу, не пов`язану з керуванням транспортних засобів. Зважаючи на викладене, та з урахуванням допущених обвинуваченим порушень ПДР, а також наслідків у вигляді смерті потерпілої особи, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_16 додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на два роки.

В ході розгляду даного кримінального провадження потерпілий ОСОБА_8 та представник потерпілих - адвокат ОСОБА_11 в інтересах потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_21 пред`явили цивільні позови про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
В позовній заяві потерпілий ОСОБА_8 просив солідарно стягнути на його користь з Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство Гарантія» та Приватного акціонерного товариства «Страхова група ТАС» моральну шкоду в розмірі 100 000 грн. 00 коп., а також стягнути з Національного центру «Мала академія наук України» моральну шкоду в розмірі 100 000 грн. 00 коп. (том 1 а.с.59-64).

Представник потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_21 адвокат ОСОБА_11 , у своєму цивільному позові просить суд: стягнути солідарно з Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство Гарантія» та Приватного акціонерного товариства «Страхова група ТАС» на користь ОСОБА_10 моральну шкоду в розмірі 100 000 гривень; стягнути з солідарно Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство Гарантія» та Приватного акціонерного товариства «Страхова група ТАС» на користь ОСОБА_9 моральну шкоду в розмірі 100 000 гривень; стягнути з Національного центру «Мала академія наук України» на користь ОСОБА_21 моральну шкоду в розмірі 1100000 гривень; стягнути з Національного центру «Мала академія наук України» на користь ОСОБА_10 , моральну шкоду в розмірі 1000000 гривень; стягнути з Національного центру «Мала академія наук України» на користь ОСОБА_9 моральну шкоду в розмірі 1000000 гривень; стягнути солідарно з Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство Гарантія» та Приватного акціонерного товариства «Страхова група ТАС» на користь ОСОБА_21 шкоду, завдану смертю потерпілої, одноразово у розмірі 100 000 гривень; стягнути з Національного центру «Мала академія наук України» на користь ОСОБА_21 , шкоду, завдану смертю потерпілої, одноразово у розмірі 235000 грн. 07 коп.; стягнути з Національного центру «Мала академія наук України» на користь ОСОБА_21 , шкоду, завдану смертю потерпілої, щомісячними платежами у розмірі 4635 грн. 75 коп.; стягнути з Національного центру «Мала академія наук України» на користь ОСОБА_10 , шкоду, завдану смертю потерпілої, одноразово у розмірі 335000 грн. 07 коп.; стягнути з Національного центру «Мала академія наук України» на користь ОСОБА_10 шкоду, завдану смертю потерпілої, щомісячними платежами у розмірі 4635 грн. 75 коп. (том 1 а.с.59-85).

Ухвалою суду від 10.01.2019 року визнано потерпілими у кримінальному провадженні №0000412 ОСОБА_21 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та законним представником неповнолітнього потерпілого ОСОБА_21 - ОСОБА_8 . Одночасно було залучено в якості цивільного відповідача Національний центр «Мала академія наук України», а в якості цивільних співвідповідачів приватне акціонерне товариство «Страхове товариство Гарантія» та приватне акціонерне товариство «Страхова група ТАС».
Відповідно до ст.53 ЦПК України судом, за клопотанням відповідача НЦ «Мала академія наук України», залучено в якості третьої особи Служба автомобільних доріг України в Київській області.
В судовому засіданні 17.05.2019 року представник потерпілих-адвокат ОСОБА_11 , який діє в інтересах ОСОБА_21 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 уточнив позовні вимоги, внаслідок чого остаточно просив суд: стягнути на користь ОСОБА_21 моральну шкоду в розмірі 1100000 гривень, з яких стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство Гарантія» суму відшкодування моральної шкоди, в межах ліміту відшкодування шкоди, завданої життю та здоров`ю та іншу частину суми стягнути з Національного центру «Мала академія наук України»; стягнути на користь ОСОБА_21 , шкоду, завдану смертю потерпілої, одноразово у розмірі 335000 гривень, з яких стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство Гарантія в межах ліміту відшкодування шкоди, завданої життю та здоров`ю та іншу частину суми стягнути з Національного центру «Мала академія наук України»; стягнути на користь ОСОБА_21 з Національного центру «Мала академія наук України» відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілої, щомісячними платежами у розмірі 4635 грн. 75 коп.; стягнути на користь ОСОБА_10 моральну шкоду в розмірі 1100000 гривень, з яких стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство Гарантія в межах ліміту відшкодування шкоди, завданої життю та здоров`ю та іншу частину суми стягнути з Національного центру «Мала академія наук України»; стягнути на користь ОСОБА_10 шкоду, завдану смертю потерпілої, одноразово у розмірі 335000 гривень, з яких стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство Гарантія», в межах ліміту відшкодування шкоди, завданої життю та здоров`ю та іншу частину суми стягнути з Національного центру «Мала академія наук України»; стягнути на користь ОСОБА_10 з Національного центру «Мала академія наук України» відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілої, щомісячними платежами у розмірі 4635 грн. 75 коп.; стягнути на користь ОСОБА_9 , моральну шкоду в розмірі 1100000 гривень, з яких стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство Гарантія», суму відшкодування моральної шкоди в межах ліміту відшкодування шкоди, завданої життю та здоров`ю та іншу частину суми з Національного центру «Мала академія наук України».
Також 17.05.2019 року представник потерпілого-адвокат ОСОБА_11 , який діє в інтересах ОСОБА_8 уточнив позовні вимоги, внаслідок чого остаточно просив суд: стягнути на користь ОСОБА_8 моральну шкоду в розмірі 1100000 гривень, з яких стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство Гарантія» суму відшкодування моральної шкоди в межах ліміту відшкодування шкоди, завданої життю та здоров`ю та іншу частину суми стягнути з Національного центру «Мала академія наук України».
В подальшому представником потерпілих - ОСОБА_11 було подано заяву про уточнення та збільшення позовних вимог, а саме:
-стягнути на користь ОСОБА_8 ,, моральну шкоду в розмірі 1 100 000 гривень, з яких стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство Гарантія», суму відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_8 в межах ліміту відшкодування шкоди, завданої життю та здоров`ю у розмірі 11 169 гривень, іншу частину суми відшкодування моральної шкоди в розмірі 1 088 831 грн. 00 коп. стягнути з Національного центру «Мала академія наук України»;
-стягнути на користь ОСОБА_21 моральну шкоду в розмірі 1 100 000 гривень, з яких стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство Гарантія», суму відшкодування моральної шкоди в межах ліміту відшкодування шкоди, завданої життю та здоров`ю у розмірі 11 169 гривень, іншу частину суми відшкодування моральної шкоди у розмірі 1 088 831 гривень стягнути з Національного центру «Мала академія наук України», ;
- стягнути на користь ОСОБА_21 , шкоду, завдану смертю потерпілої, одноразово за минулий період у розмірі 57 378,75 гривень з Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство Гарантія»;
- стягнути на користь ОСОБА_21 шкоду, завдану смертю потерпілої, одноразово наперед за 2 роки 6 місяців у розмірі 156 487,5 гривень, з яких стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство Гарантія», в межах ліміту відшкодування шкоди, завданої життю та здоров`ю, у розмірі 20 283,25 гривень одноразово, іншу частину суми відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілої, наперед за 2 роки 6 місяців у розмірі 136 204,25 гривень одноразово стягнути з Національного центру «Мала академія наук України»;
- стягнути на користь ОСОБА_22 моральну шкоду в розмірі 1 100 000 гривень, з яких стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство Гарантія» суму відшкодування моральної шкоди в межах ліміту відшкодування шкоди, завданої життю та здоров`ю, у розмірі 11 169 гривень, іншу частину суми відшкодування моральної шкоди стягнути з Національного центру «Мала академія наук України» у розмірі 1 088 831 гривень;
- стягнути на користь ОСОБА_10 , шкоду, завдану смертю потерпілої, одноразово за минулий період у розмірі 57 378,75 гривень з Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство Гарантія»;
- стягнути на користь ОСОБА_10 , шкоду, завдану смертю потерпілої, одноразово наперед за 3 роки у розмірі 167 501,75 гривень, з яких стягнути одноразово з Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство Гарантія», в межах ліміту відшкодування шкоди, завданої життю та здоров`ю, у розмірі 20 283,25 гривень, іншу частину суми відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілої, одноразово наперед у розмірі 1 857 601,75 гривень стягнути з Національного центру «Мала академія наук України».
- стягнути відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілої, на користь ОСОБА_10 з Національного центру «Мала академія наук України» щомісячними платежами у розмірі 5 216, 25 гривень довічно, з урахуванням стягнень за минулий період та за період наперед;
- стягнути на користь ОСОБА_9 моральну шкоду в розмірі 1 100 000 гривень, з яких стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство Гарантія» суму відшкодування моральної шкоди в межах ліміту відшкодування шкоди, завданої життю та здоров`ю, у розмірі 11169 гривень, іншу частину суми відшкодування моральної шкоди стягнути з Національного центру «Мала академія наук України» у розмірі у розмірі 1 088 831 гривень.
В судовому засіданні представник потерпілих (цивільних позивачів) - адвокат ОСОБА_11 уточнені цивільні позови підтримувала в повному обсязі та просила задовольнити, з викладених у них підстав.

Одночасно представником потерпілих - адвокатом ОСОБА_11 подано заяву про залишення без розгляду позовних вимог заявлених до Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС».
Обвинувачений ОСОБА_16 при вирішенні питання щодо заявлених вимог покладається на думку суду.

Цивільний співвідповідач АТ "СГ «ТАС» в судове засідання свого представника не направив, повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином, у встановленому законом порядку, причини неявки представника відповідача в судове засідання суду не відомі. До початку розгляду справи надав клопотання та відзив на цивільний позов, в якому просив проводити розгляд справи без присутності представника та відмовити у задоволенні позовних вимог до АТ "СГ «ТАС» за їх безпідставністю і необґрунтованістю.

Представник цивільного відповідача ПрАТ "СТ «Гарантія» в судовому засіданні проти заявлених цивільних позовів заперечив, зважаючи на їх передчасність та необґрунтованість. Під час судового розгляду також надав відзив на цивільні позови, в якому просив відмовити у задоволенні заявлених потерпілими цивільних позовів. При цьому заперечення зводились до того, що страховою компанією здійснюється розгляд заяв потерпілих про страхове відшкодування, однак їх розгляд зупинено у зв`язку з розглядом аналогічних вимог в судовому порядку в рамках кримінального судочинства. Страхова компанія вважає, що розмір матеріальних збитків є завищеним, а необхідність відшкодування матеріальної шкоди позивачам ОСОБА_10 та ОСОБА_9 взагалі є необґрунтованою.

Представник цивільного відповідача НЦ «МАНУ» ОСОБА_13 в судовому засіданні пред`явлений позов не визнав та зазначив, що НЦ «МАНУ» не є належним відповідачем виходячи з наступного. З фотографій, які були зроблені на місці події 29.06.2018 року вбачається, що внаслідок зіткнення автомобіля з колесо відбійником (металевою огорожею бар`єрного типу), останній проник до салону кузова автомобіля, саме в районі де перебувала загибла та не завдала шкоди пасажиру, який перебував на задньому сидінні автомобіля і водієві. Посилаючись на вимоги викладені у п.5.1 Національних стандартів України ДСТУ Б В.2.3-12-2004 вважає, про наявність підстав для притягнення до відповідальності винних осіб за утримання дороги Київ-Харків. Тому обвинувачений ОСОБА_16 не є особою відповідальною, що стосується убезпечення дорожнього руху, а за умов правильного спрацювання металевого відбійника, ймовірно не було б тяжких наслідків. У зв`язку з цим, в діях ОСОБА_16 відсутні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, а порушення правил дорожнього руху є окремою підставою відповідальності. При цьому зазначив про необґрунтованість вимог потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_9 та їх безпідставність. В іншій частині щодо відшкодування витрат за рахунок страхової компанії поклався на думку суду.

Третя особа Служба автомобільних доріг України в Київській області в судове засідання свого представника не направила, повідомлялася про час та місце розгляду справи належним чином, у встановленому законом порядку, причини неявки представника третьої особи в судове засідання суду не відомі.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_17 підтримав позицію обвинуваченого.

Прокурор при вирішенні цивільних позовів поклався на розсуд суду та вважав за необхідне їх задовольнити.

Щодо вирішення пред`явлених цивільних позовів, в рамках даного кримінального провадження, по суті, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.

Частиною 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Починаючи з жовтня 2019 року по липень 2022 року матеріали кримінального провадження перебували на експертизі в КНДІСЕ.

За указаний період часу змінились обставини, пов`язані з розглядом цивільних позовів потерпілих, які перешкоджають одночасному, разом з кримінальним провадженням, їх завершенню.

Як встановлено судом, судовий розгляд цивільних позовних вимог неможливо завершити, зважаючи на наявність об`єктивних обставин з боку потерпілої сторони (смерть одного з позивачів у зв`язку з похилим віком, відсутність можливості забезпечення представництва інтересів обраним адвокатом зважаючи на завершення терміну дії повноважень), що документально підтверджено.

При цьому судом здійснювалось відкладення судових засідань з указаних причин на тривалий час. Подальше відкладення судових засідань з причин неможливості забезпечення представництва потерпілої сторони, суд вважає недоцільним зважаючи на те, що зазначена обставина суперечить засадам кримінального судочинства з урахуванням терміну перебування кримінального провадження (з 02.10.2018 року) на розгляді в суді, перебування останнього на експертизі (з 26.10.2019 року по 19.07.2022 року), зважаючи на необхідність уточнення позовних вимог, складу учасників, складності вирішення заявлених цивільних позовних вимог.

Крім того, за потерпілими залишається беззаперечне право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, в разі встановлення вини особи, у спосіб, визначених ЦПК України, шляхом звернення до суду з відповідною цивільною позовною заявою за межами кримінального провадження.

З цих підстав судом прийнято рішення про залишення цивільних позовів потерпілих без розгляду, оскільки розгляд останній затягує розгляд кримінального провадження та свідчить про недотримання розумних строків судочинства, зважаючи на позицію сторін та кількість залучених до їх розгляду осіб (представників).

Речові докази: автомобіль марки «ЗАЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 із причепом марки «Khot 91А», реєстраційний номер НОМЕР_3 , державний реєстраційний номер НОМЕР_4 належить залишити у володінні власника.

Крім того, з обвинуваченого ОСОБА_23 на користь держави слід стягнути витрати на проведення експертиз в кримінальному провадженні в розмірі 18533 грн. 60 коп. (том 2 а.с. 51-52, том 3, а.с. 209).

Запобіжні заходи не обирались, підстав для їх обрання судом не встановлено.

Керуючись ст. 100, 124, 126, 127-129, 318, 322, 342-351, 358, 363-368 КПК України, ст. 50, 65-66, 75-77, ч.2 ст. 286 КК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_16 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами терміном на 2 (два) роки.

Звільнити на підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_16 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном в 3 (три) роки, з покладенням на нього, відповідно до ст. 76 КК України обов`язку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк ОСОБА_16 рахувати з моменту проголошення вироку.

У відповідності до ст. 77 КК України додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на 2 (два) роки відносно ОСОБА_16 виконувати окремо.

Стягнути з ОСОБА_16 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_1 ), на користь Держави України (рахунок отримувача: UA0010004; отримувач коштів: Борисп. УК/Бориспіль/24060300; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38007070; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; код класифікації доходів бюджету: 24060300), - 18533 (вісімнадцять тисяч п`ятсот тридцять три) грн. 60 коп. процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експертів.

Цивільні позови ОСОБА_8 , ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_21 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_21 , - залишити без розгляду.

Роз`яснити потерпілим право на пред`явлення позову про відшкодування завданих матеріальних збитків та моральної шкоди в порядку передбаченому ЦПК України.

Речові докази в кримінальному провадженні після набрання вироком суду законної сили, а саме: автомобіль марки «ЗАЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 із причепом марки «Khot 91А», реєстраційний номер НОМЕР_3 , державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , - залишити в користуванні власника.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Вирок суду набирає законної сили по завершенню строку на його апеляційне оскарження, а у разі оскарження вироку в апеляційному порядку після постановлення судом апеляційної інстанції рішення за наслідками перегляду такого вироку суду.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1