Справа № 405/3234/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2022 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:
головуючого: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
захисника: ОСОБА_4 ,
обвинуваченого: ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001198 від 15.05.2022 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.307 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12.07.2022 обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 09.09.2022.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
В судовому засіданні постало питання щодо доцільності перебування обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зазначивши, що ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які стали підставою для застосування запобіжного заходу тримання під вартою не зменшились, враховуючи тяжкість покарання обвинувачений може ухилитися від суду, враховуючи, що ОСОБА_5 не працює, тобто не має сталого джерела доходу, не одружений, не має утриманців, тобто не має міцних соціальних зв`язків, існує ризик вчинення іншого кримінального правопорушення. Окрім того, вказав, що відносно обвинуваченого на розгляді в суді перебуває інше кримінальне провадження.
Захисник заперечила проти продовження строку тримання під вартою, вказала, що ризик знищення речей вже втратив актуальність, оскільки всі докази вже зібрані, ризик переховування від суду не доведений, просила змінити запобіжний захід на домашній арешт.
Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку захисника.
Заслухавши клопотання прокурора, враховуючи думку учасників кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для справи; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста; вчинити інше кримінальне правопорушення.
При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 судом враховані обставини, передбачені ст.178 КПК України, а саме тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого. Також, судом взято до уваги практику Європейського суду з прав людини.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 року Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».
Так, ОСОБА_5 не одружений, не має утриманців, тобто не має міцних соціальних зв`язків, не працює, тому не має сталого джерела доходу. Обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.307 КК України, які у відповідності до ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, за ч.2 ст.307 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 6 до 10 років з конфіскацією майна. Окрім того, на розгляді в Ленінському районному суді м. Кіровограда перебуває кримінальне провадження у відношення ОСОБА_5 за ч.1, ч.2 ст.185, ч.1, ч.2 ст.361 КК України.
Наведене свідчить про наявність ризиків, встановлених п.п.1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які вказують на можливість обвинуваченим у разі застосування до нього запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Враховуючи зазначене, суд вважає, що тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в подальшому триманні обвинуваченого під вартою, а тому суд приходить до висновку про необхідність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 строком на 60 днів, тобто до 03 листопада 2022, включно, так як більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків та завдань кримінального провадження.
Відповідно до положення ч.5 ст.182, ч.3, ч.4 ст. ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вважає за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.
При цьому, беручи до уваги суспільну небезпеку кримінального правопорушення, в скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_5 , його особу, суд приходить до висновку щодо визначення застави у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 124 050 гривень.
Керуючись ч. 3 ст. 183 КПК України, у разі внесення застави покласти на обвинуваченого обов`язки визначені цією нормою права.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 331 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів до 03 листопада 2022, включно.
Визначити розмір застави у розмірі 50 /п`ятдесяти/ прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 124 050 /сто двадцять чотири тисячі п`ятдесят/ гривень, які необхідно внести на депозитний рахунок: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26241445, банк отримувача ДКСУ, м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA0002505. Призначення платежу: забезпечення виконання рішення згідно статті 182 КПК України по справі №0001198.
В разі внесення заставодавцем визначеної в ухвалі суми застави, зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконувати наступні обов`язки:
- прибувати за викликом до суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
- утриматись від спілкування зі свідками у даному кримінальному проваджені.
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду.
Попередити обвинуваченого ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків внесена застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України з одночасним вирішенням питання, передбаченого ч. 10 ст. 182 КПК України.
Копію ухвали надіслати в ДУ Кропивницький СІ, для виконання.
Ухвала суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення і подання апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

Суддя
Ленінського районного суду
м. Кіровограда Світлана Михайлівна Льон