Справа № 145/332/22
Провадження № 1-і/145/2/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" квітня 2022 р. смт. Тиврів

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання начальника Тиврівського відділу Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000032 від 21.02.2022,

встановив:

На розгляді Тиврівського районного суду знаходиться обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.3 ст.185, ч.2 ст.194 КК України та по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.3 ст.185, ч.4 ст.27, ч.2 ст.194 КК України.

Ухвалою слідчого судді Тиврівського районного суду Вінницької області від 23.02.2022 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів до 21 квітня 2022 року.

11.04.2022 року від начальника Тиврівського відділу Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 надійшло клопотання про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, оскільки ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, вказані при обранні запобіжного заходу не зменшились.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з підстав викладених у ньому.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 не заперечували щодо задоволення даного клопотання.

Суд, вислухавши думки прокурора, обвинуваченого та його захисника, вважає, що клопотання прокурора щодо продовження строку запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_4 підлягає до задоволення з наступних підстав.

Ухвалою слідчого судді Тиврівського районного суду Вінницької області від 23.02.2022 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів до 21 квітня 2022 року.

Згідно ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.
Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження.
Строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання особи під домашнім арештом, відповідно до ч.6 ст.181 КПК України не може перевищувати шістдесяти днів. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. 199 КПК України.

Згідно п.1 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідків; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Вирішуючи питання про продовження застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту судом враховуються вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи положення ст.331 КПК України та те, що ризики наведені в попередній ухвалі суду не зникли та не змінились на даний час, обвинувачений та його захисник не заперечують щодо такого запобіжного заходу, суд вважає, що клопотання прокурора є обгрунтованим, а відтак підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 177, 181, 194, 331 КПК України,
ухвалив:
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , строк дії запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, строком на 60 (шістдесят) днів, а саме до 11 червня 2022 року включно.

Продовжити дію обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, а саме:

- цілодобово не залишати місце проживання за адресою:АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду;
- носити електронний засіб контролю;
- прибувати до слідчого, прокурора, або суду за першою вимогою;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використати електронні засоби контролю.
Копію ухвали направити начальнику ГУНП у Вінницькій області для виконання.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_7