Справа № 274/2444/22
Провадження №1-кп/0274/548/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2022 м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Бердичівського міськрайонного суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000082 від 23.04.22 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується за ч. 1 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и в :
Органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 22.04.2022 у вечірній час доби, більш точний час органом досудового розслідування не встановлений, він, перебуваючи у невстановленому органом досудового розслідування місці на території м. Бердичів Житомирської області, виявив два зіп-пакунки з кристалічною речовиною жовтого кольору, після чого у останнього виник умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Реалізуючи свій умисел, в цей день, час, місці та за вказаних обставин ОСОБА_5 взяв руками зазначені два зіп-пакунки і помістив їх до кишені куртки, в яку був одягнений, тим самим незаконно придбав психотропну речовину та в подальшому незаконно зберігав її у кишені вказаної куртки до 22 год. 05 хв. 22.04.2022 без мети збуту.

У подальшому, 22.04.2022 у період часу з 22 год. 05 хв. до 22 год. 30 хв. у ОСОБА_5 , під час огляду місця події на ділянці поблизу будинку № 44 по вул. Аширбекова в м. Бердичів Житомирської області, працівниками поліції було виявлено та вилучено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - 4-ММС (4-метилметкатинон), загальною масою 1,31155 г, яку він незаконно придбав та зберігав без мети збуту та добровільно видав працівникам поліції.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений надав довідку та заявив клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, оскільки він добровільно звернувся до лікувального закладу та пройшов курс лікування від наркотичної залежності.

Захисник підтримала клопотання обвинуваченого та просила закрити кримінальне провадження на підставі ч. 4 ст. 309 КК України.

Прокурор заперечив щодо закриття кримінального провадження, оскільки діагноз, який вказаний в медичній довідці, наданій обвинуваченим, не є наркоманією.

Заслухавши думки учасників судового розгляду, дослідивши надані суду матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 309 КК України, особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії передбачені ч. 1 цієї статті. Вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності відповідно до цієї підстави, необхідно з`ясовувати, чи дійсно особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї, чи дійсно вона звернулась до лікувального закладу і розпочала лікування добровільно, а не вимушено і чи дійсно ставить за мету вилікуватись від наркоманії, а не ухилитись в такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин. Добровільним є звернення особи за своєю волею, не обов`язково за своєю ініціативою, до лікувального закладу з метою лікування від наркоманії.

За наявності обставин, визначених у ч. 4 ст. 309 КК України, суд зобов`язаний звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Відповідно до наданої довідки КНП «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради № 1395 від 19.05.22 ОСОБА_5 з 10.05.22 до 19.05.22 проходив у цій установі повний курс добровільного стаціонарного лікування з діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання психостимуляторів, синдром залежності, в даний час утримання.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка лікар ОСОБА_6 , суд пояснив, що він працює в КНП «Обласний медичний спеціалізований центр" Житомирської обласної ради» на посаді лікаря нарколога. Підтвердив, що обвинувачений ОСОБА_5 добровільно звернувся до лікувального закладу, оскільки мав залежність та пройшов повний курс лікування від наркоманії. Щодо діагнозу «психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання психостимуляторів, синдром залежності» пояснив, що такий діагноз був передбаченим в Міжнародній класифікаціії хвороб 9 або 8 переглядів, а на даний час діє Міжнародна класифікація хвороб 10 перегляду, у якому таке визначення відсутнє, однак на його заміну прийшов діагноз «психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання речовин, що викликає залежність. Вказав, що діагноз, вказаний в довідці, тотожний визначенню наркоманія.

Разом з тим, Верховний суд у справі 357/11205/19 зазначив, що для правильного застосування судом норми права, передбаченої ч. 4 ст. 309 КК України, необхідно керуватися й положеннями Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15.02.1995 № 62/95-ВР, які містить дефініцію поняття наркоманія - психічний розлад, зумовлений залежністю від наркотичного засобу або психотропної речовини внаслідок зловживання цим засобом або цією речовиною та особа, хвора на наркоманію, - особа, яка страждає на психічний розлад, що характеризується психічною та (або) фізичною залежністю від наркотичного засобу чи психотропної речовини, і якій за результатами медичного обстеження, проведеного відповідно до цього Закону, встановлено діагноз «наркоманія».

Судом встановлено, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, добровільно звернувся до лікувального закладу з метою лікування від психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання психостимуляторів, синдром залежності, тобто наркоманії, пройшов курс лікування, а тому суд дійшов висновку про можливість звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України.

Процесуальні витрати суд стягує з обвинуваченого.

Заходи забезпечення у кримінальному провадженні, в тому числі запобіжний захід обвинуваченому, не застосовувались.

Керуючись статтями 44, 309 ч. 4 КК України, статтями 284 ч. 2 п. 1), 314 ч. 3 п. 2), 369, 372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :
Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 309 КК України, у зв`язку з добровільним зверненням до лікувального закладу з метою лікування від наркоманії та проведенням такого лікування.

Кримінальне провадження закрити.

Речові докази після набрання ухвалою законної сили: 4-ММС (4-метилметкатинон), масою 0,63637 г. та 0,67518, що зберігається у спеціальному приміщенні ГУНП в Житомирській області знищити.

До набрання ухвалою законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід не застосовувати.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення Житомирським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром судової експертизи матеріалів, речовин та виробів, які становлять 1201 (одна тисяча двісті одна) гривня 34 копійок.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд протягом 7 днів з дня її оголошення.

Головуючий - суддя ОСОБА_1