Справа № 496/4596/21
Провадження № 1-кп/496/51/22
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2022 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Татарбунари Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, інваліда 2 групи з дитинства, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,раніше не судимого

-у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

15 липня 2020 року, ОСОБА_4 керуючи легковим автомобілем марки «ВАЗ-2107», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ввімкнутим освітленням передніх фар, у вечірні цивільні сутінки та в умовах необмеженої видимості здійснював рух по асфальтованому сухому покриттю автодороги «Одеса - Кучургани», з боку міста Одеса в напрямку села Кучургани.

На зазначеній ділянці проїзної частини організований двосторонній однорядний рух, напрямки якого розділені суцільною лінією дорожньої розмітки 1.1.

Здійснюючи подальший рух, близько о 21:15 год., наближаючись до ділянки дороги 12 км + 930 м зазначеної автодороги, яка перебуває в межах населеного пункту, с. Курган Одеського району Одеської області, на якій розташований нерегульований пішохідний перехід, про що ОСОБА_4 інформували інформаційно-вказівні дорожні знаки 5.45 «Початок населеного пункту», 5.35.1 і 5.35.2 «Пішохідний перехід» та біла горизонтальна розмітка 1.14.1 «зебра», не зменшив швидкість руху керованого ним транспортного засобу до допустимої в населеному пункті швидкості, для безпечного проїзду цієї ділянки, а продовжив рух зі швидкістю 60 км/год, яка перевищує установлену в населених пунктах швидкість руху 50 км/год., чим порушив вимоги п. 12.4., п/п «б» п. 12.9. «Правил дорожнього руху» України (введені в дію 01.01.2002 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001), далі Правила, що зобов`язують водія:

п. 12.4. У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

п.12.9. «Водієві забороняється:

п/п б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4.-12.7., на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил»; а навпаки нехтуючи особистою безпекою та безпекою інших учасників руху, продовжував рух з перевищенням допустимої в населеному пункті швидкості, проїжджаючи нерегульований пішохідний перехід, своїми діями свідомо створював небезпеку для інших учасників дорожнього руху, чим виявив злочинну самовпевненість, тобто передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків легковажно розраховував на їх відвернення, порушивши тим самим вимоги п. 1.5, п/п «б» п. 2.3. Правил, що зобов`язують водія:

п. 1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків».

п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

п/п б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі».

При цьому ОСОБА_4 був неуважним, за дорожньою обстановкою постійно не слідкував, обрав швидкість руху керованого автомобіля, без урахування дорожньої обстановки, яка не забезпечує безпеку, і не дає можливість йому постійно контролювати рух автомобіля, відволікся від керування, внаслідок цього отримуючи об`єктивні ознаки зміни дорожньої обстановки, що виразились у появі попереду на проїзній частині небезпеки для руху, у вигляді пішохода ОСОБА_5 , який перетинав проїзну частину у невстановленому для переходу місці - рухаючись в темпі швидкого кроку, з переходом на темп легкого бігу, хитаючись з боку в бік з лівого боку праворуч за ходом руху автомобіля, навскоси, наближаючись до руху автомобіля під гострим кутом, та знаходився у полі зору водія тривалий час.

Маючи об`єктивну можливість виявити небезпечний рух зазначеного пішохода, ОСОБА_4 своєчасно не відреагував на виниклу небезпеку, позбавив себе можливості уникнути аварійної ситуації, при відсутності яких-небудь перешкод технічного або іншого характеру проігнорував вимоги п. 12.3. вказаних Правил, якими передбачено:

п. 12.3. «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об їзду перешкоди»;

своєчасно не зменшив швидкість руху керованого транспортного засобу аж до його зупинки, застосував маневр ліворуч та виїхав на зустрічну половину проїзної частини.

Як наслідок, через невиправданого маневр ліворуч, водій ОСОБА_4 допустив наїзд передньою правою частиною керованого автомобіля «ВАЗ-2107» на пішохода ОСОБА_5 , під час якого відбулось закидання тіла пішохода на капот, переднє вітрове скло, з наступним відкиданням та падінням потерпілого на дорожнє покриття.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 отримав тілесні ушкодження у вигляді: легенево-серцевої недостатності внаслідок множинних переломів, які охоплюють декілька ділянок тіла, переломів правих ребер, кісток нижніх кінцівок і крововиливами в навколишні тканини та розміченням підшкірно-жирової клітковини нижніх кінцівок, від яких 22.07.2020 року настала його смерть у лікарняному закладі.
Водій автомобіля «ВАЗ-2107», р/н НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , шляхом належного виконання вимог пунктів: 1.5.; 2.3. б); 12.3.; 12.4. 12.9. б) Правил дорожнього руху, гарантовано мав технічну можливість запобігти ДТП і саме його фактичні дії знаходяться у причинному зв`язку з настанням суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті пішохода ОСОБА_5 .
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав. При цьому пояснив, що рухаючись на автомобілі він помітив як на проїзній частині рухався чоловік різко змінюючи напрямки руху, на правому узбіччі стояло двоє дорослих людей і троє дітей, розуміючи, що при екстреному гальмуванні автомобіль може занести на праву обочину, де стояли люди, намагаючись об`їхати вказаного чоловіка по зустрічній смузі, проте останній вибіг на неї де і сталось зіткнення. У скоєному кається та у зв`язку із тим, що він та дружина є інвалідами, а він за станом здоров`я потребує протезування у виді автомобіля, просив суд не позбавляти його права керування транспортними засобами.

Потерпіла ОСОБА_6 до судового засідання не з`явилась, але подала до суду заяву, в якій просила суд розглянути справу у її відсутність.

Суд вважає недоцільним дослідження доказів відносно тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежується допитом обвинуваченого в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники процесу зміст обставин, які ніким не оспорюються, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що в такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає ОСОБА_4 винним у скоєнні вказаного кримінального правопорушення і його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обвинувачений раніше не судимий, вчинив необережний тяжкий злочин, за місцем проживання характеризується позитивно, є інвалідом дитинства 2 групи.

Обставиною, що пом`якшує покарання, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив необережний тяжкий злочин, раніше несудимий, за місцем проживання характеризується позитивно, є інвалідом 2 групи з дитинства, наявність пом`якшуючої обставини щирого каяття, думку прокурора про можливе виправлення обвинуваченого без позбавлення волі, а тому суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 є інвалідом 2 групи з дитинства, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_2 , відповідно до протоколу №54 від 17.02.2022 року ЛКК КНП "Великомихайлівська БЛ" за станом здоров`я потребує протезування у вигляді автомобіля, крім цього має на утриманні дружину інваліда, а тому суд вважає можливим не призначати йому додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

По справі понесені витрати на проведення судових експертиз у загальному розмірі на суму 9691 грн. 98 коп., а тому вказані витрати відповідно до ст. 124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Питання щодо речових доказів слід вирішити на підставі ст. 100 КПК України, а щодо заходів забезпечення кримінального провадження у виді арешту вирішити на підставі ст. 174 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Керуючись ст. ст. 100, 174, 369, 370, 371, 374 КПК України, ст. ст. 65, 66, 75, 76, ч. 2 ст. 286 КК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням на 2 (два) роки.

Згідно ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок іспитового строку засудженому ОСОБА_4 відраховувати з 26.05.2022 року.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь держави витрати за проведення експертиз у розмірі 9691 грн. 98 коп.

Скасувати арешт, застосований ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 20 липня 2020 року на автомобіль «ВАЗ-2107», реєстраційний номер НОМЕР_1 та пару сандаль.
Речові докази по справі: легковий автомобіль «ВАЗ-2107», реєстраційний номер НОМЕР_1 , повернути його законному володільцю ОСОБА_4 ; пару сандаль, що зберігаються в камері зберігання речових доказів Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області - знищити.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області: ОСОБА_1