Справа № 631/312/21
Провадження № 1-кп/631/35/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2022 року селище міського типу Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю

з боку сторони обвинувачення:

прокурора ОСОБА_2

з боку сторони захисту:

обвинуваченого ОСОБА_3

а також:

секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 приміщення суду в селищі міського типу Нова Водолага Харківського району Харківської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 березня 2021 року під № 0000015, щодо обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця селища міського типу Нова Водолага Харківської області,

громадянина України, із середньою освітою, розлученого,

який має двох неповнолітніх дітей, проте їх не утримує,

офіційно не працевлаштований, реєстрації не має й

фактично проживає за адресом:

АДРЕСА_1 ;

раніше судимий:

?13.03.2018 року Нововодолазьким районним судом Харківської області за частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України, до штрафу у розмірі 850 гривень. Ухвалою Красноградського районного суду Харківської області від 26.12.2018 року покарання замінено на громадські роботи строком 50 годин;

у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 389 Кримінального кодексу України, -

в с т а н о в и в:

13.03.2018 року ОСОБА_3 вироком Нововодолазького районного суду Харківської області у справі № 631/174/18 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень. 26.12.2018 року відповідною ухвалою Красноградського районного суду Харківської області у справі № 631/174/18 (провадження № 1-в/626/146/2018), що набрала законної сили 03.01.2019 року, вказане покарання замінено на покарання у виді громадських робіт строком на 50 годин. 11.01.2019 року на підставі розпорядження Красноградського районного суду Харківської області від 08.01.2019 Нововодолазьким РВ філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області на ОСОБА_3 заведена облікова карта № 01-2019 та відповідна особова справа, чим останнього поставлено на облік відділу як особу, засуджену до покарання у виді громадських робіт. 22.01.2019 року ОСОБА_3 складено підписку про ознайомлення із порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, роз`яснення положень статей 37 і 40 Кримінально-виконавчого кодексу України та письмово попереджено про те, що у разі порушення порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт, він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за статтею 389 Кримінального кодексу України. Того ж дня ОСОБА_3 під особистий підпис отримав на руки направлення № 82/24/26-19 від 22.01.2019 року, видане Нововодолазьким РВ філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області, відповідно до якого повинен був прибути до Нововодолазького ВП Первомайського ВП ГУНП в Харківській області для відбування покарання у виді громадських робіт, та приступити до відбування покарання з 25.01.2019 року. Проте, засуджений до визначеного місця відбування покарання не прибув та до виконання призначеного йому покарання у виді громадських робіт не приступив, внаслідок чого 14.03.2019 року, 01.07.2019 року, 04.09.2019 року та 16.02.2021 року його повторно письмово попереджено про те, що у разі продовження порушення порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт, він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності відповідно до статті 389 Кримінального кодексу України. Натомість, ОСОБА_3 до визначеного місця відбування покарання не прибув та до виконання призначеного йому покарання у виді громадських робіт не приступив.

Окрім того, 16.02.2021 року ОСОБА_3 під особистий підпис отримав на руки направлення № 24/26/208-21 від 16.02.2021 року, видане Нововодолазьким РВ філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області, відповідно до якого повинен був прибути до ОСББ «Колос» для відбування покарання у виді громадських робіт та приступити до відбування покарання з 18.02.2021 року. Проте, ОСОБА_3 до визначеного місця відбування покарання у виді громадських робіт не прибув та до виконання призначеного йому покарання не приступив, а тому 17.03.2021 року його повторно письмово попереджено про те, що у разі продовження порушення порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт, він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за статтею 389 Кримінального кодексу України. Натомість, засуджений до визначеного місця відбування покарання так і не прибув й до виконання призначеного йому покарання у виді громадських робіт не приступив.

Відтак, починаючи з 22.01.2019 року ОСОБА_3 , не маючи офіційного працевлаштування та наміру виконувати у вільний від основної роботи час безоплатні суспільно корисні роботи, ухилився від відбування громадських робіт та до відбування покарання не приступив взагалі без поважних причин.

Крім того, будучи ознайомленим з вимогами статей 37 і 40 Кримінально-виконавчого кодексу України, він, починаючи з 22.01.2019 року, грубо порушив покладені на нього обов`язки, визначені статтею 37 вказаного кодексу, а саме: засуджені до покарання у виді громадських робіт зобов`язані працювати на визначених для них об`єктах і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації. При цьому, ОСОБА_3 достовірно був обізнаний, що відповідно до частини 3 статті 40 того ж кодифікованого акту, що зазначений вище, ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт є: систематичне невиконання встановлених обов`язків, порушення порядку та умов відбування покарання, а також притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, які були вчинені після письмового попередження; невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин,- порушив порядок та умови відбування покарання.

Таким чином, ОСОБА_3 в період з 22.01.2019 року по 19.03.2021 року умисно порушив умови та порядок відбування покарання у виді громадських робіт, так як до відпрацювання встановленого судом строку громадських робіт не приступив без поважних причин, за викликами до уповноваженого органу з питань пробації неодноразово не прибував, протягом вказаного періоду умисно ухилявся від відбування зазначеного виду покарання, незважаючи на письмові попередження уповноваженого органу пробації, та без поважних причин взагалі не відбув 50 годин громадських робіт.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе визнав повністю й пояснив, що дійсно був засуджений 13.03.2018 року Нововодолазьким районним судом Харківської області за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України, до штрафу у розмірі 850,00 гривень, проте грошей не мав й штраф не оплатив, а тому 26.12.2018 року відповідною ухвалою Красноградського районного суду Харківської області зазначений штраф йому було замінено на покарання у виді громадських робіт строком 50 годин. Після цього він з`явився до Нововодолазького РВ філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області і його попередили про порядок відбуття такого виду покарання, а також про наслідки його порушення й видали направлення до Нововодолазького ВП Первомайського ВП ГУНП в Харківській області, в якому зазначалось, що він повинен прибути та приступити до відбування покарання у виді громадських робіт з 25.01.2019 року. Натомість для відбуття покарання він без поважних причин не прибув, за що неодноразово, біля 4 разів, попереджався інспектором органу пробації щодо можливого його притягнення за ухилення від відбування покарання до кримінальної відповідності за статтею 389 Кримінального кодексу України. Однак він все ж таки до місця відбуття призначеного судом покарання не прибув, тому 16.02.2021 року його знов направили для відбуття покарання, но цього разу визначили місцем його відбуття ОСББ «Колос», куди він повинен був прибути 18.02.2021 року. Однак, він знов без поважних причин до відбуття громадських робіт не приступив, за що 17.03.2021 року його повторно письмово попередили щодо кримінальної відповідальності за ухилення від відбуття призначеного судом покарання, а в подальшому й притягнули, висунувши обвинувачення за статтею 389 Кримінального кодексу України. Зазначив, що внаслідок такої своєї поведінки не відбув жодного часу з визначеної кількості громадських робіт. Вказав, що інших правопорушень не вчиняв, у тому, що сталося, щиро розкаявся.

У зв`язку із безсумнівним та добровільним, тобто без будь-якого впливу із чиєї б то ні било сторони, визнанням у повному обсязі ОСОБА_3 своєї вини в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні (повідомленій підозрі), погодженні з кваліфікацією вчиненого ним діяння, підтвердженням ним його фактичних обставин, відсутності жодних заперечень щодо них з боку сторони обвинувачення, усвідомленням і правильним розумінням, роз`ясненого судом положення частини 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України про те, що у випадку визнання ними змісту даних фактичних обставин, сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржувати їх в апеляційному порядку, відсутністю їх заперечень проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оскаржуються, суд, за згодою учасників судового провадження, а також визнавши покази обвинуваченого послідовними, логічними, а також такими, що не викликають сумнівів щодо правильності розуміння ним змісту обставин інкримінованого йому кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції у цьому, суд ухвалив: дослідити докази, обмежившись показаннями обвинуваченого, документами, що підтверджують факт його ухилення від відбування покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, а також, що характеризують його винного.

Так, з копії вироку Нововодолазького районного суду Харківської області, ухваленого 13.03.2018 року в межах справи з єдиним унікальним № 631/174/18 (провадження № 1-кп/626/37/18), за кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000160, вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України, до штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень.

Ухвалою Красноградського районного суду Харківської області, постановленою 26.12.2018 року в межах справи з єдиним унікальним № 631/174/18 (провадження № 1-в/626/146/2018), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засудженому 13.03.2018 року Нововодолазьким районним судом Харківської області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України, замінено покарання з штрафу на громадські робіт строком на 50 годин.

Відповідно до розпорядження про виконання ухвали, що набрала законної сили, вказана ухвала суду звернена до виконання з 03.01.2019 року.

У відповідності з обліковою карткою засудженого до кримінального покарання у виді громадських робіт № 01/2019 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , взято на облік органом з питань пробації 11.01.2019 року.

Згідно із підпискою засудженого ОСОБА_3 11.01.2019 року його ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання у виді 50 годин громадських робіт та попереджено про можливість притягнення до кримінальної відповідальності за статтею 389 Кримінального кодексу України у разі порушення порядку та умов відбування покарання.

З направлення, адресованого Начальнику Нововодолазького ВП Первомайського ВП ГУ НП в Харківській області підполковнику поліції ОСОБА_5 , яке складене начальником Нововодолазького районного відділу з питань пробації майором внутрішньої служби ОСОБА_6 та вручене ОСОБА_3 22.01.2019 року, убачається, що засуджений ОСОБА_3 повинен приступити до відбування призначеного ухвалою Красноградського районного суду Харківської області від 26.12.2018 року покарання у виді 50 годин громадських робіт з 25.01.2019 року.

Відповідно до направлення, адресованого голові правління ОСББ «КОЛОС» ОСОБА_7 , яке складене начальником Нововодолазького РВ філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області майором внутрішньої служби ОСОБА_6 та вручене ОСОБА_3 16.02.2021 року, убачається, що засуджений ОСОБА_3 повинен приступити до відбування призначеного ухвалою Красноградського районного суду Харківської області від 26.12.2018 року покарання у виді 50 годин громадських робіт з 18.02.2021 року.

Листами, зареєстрованими за вихідним № 38 від 01.03.2021 року та № 45 від 24.03.2021 року, голова правління ОСББ «КОЛОС» ОСОБА_8 , повідомив, що засуджений ОСОБА_3 на відбування покарання у виді громадських робіт не з`явився.

Листом, зареєстрованим за вихідним № 1097/119-87/01/20-2021 від 24.03.2021 року, начальник ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУ НП в Харківській області підполковник поліції ОСОБА_9 , повідомив, що засуджений ОСОБА_3 на відбування покарання у виді громадських робіт не з`явився.

Актами, складеними Нововодолазьким РВ з питань пробації, зафіксований факт не виходу засудженого ОСОБА_3 за направленням для відпрацювання призначених 50 годин громадських робіт, а саме: 25.01.2019 року та 29.05.2020 року.

Згідно з попередженнями про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_3 неодноразово попереджали щодо притягнення його до кримінальної відповідальності за статтею 389 Кримінального кодексу України, зокрема: 14.03.2019 року, 01.07.2019 року, 04.09.2019 року, 29.05.2020 року, 16.02.2021 року і 17.03.2021 року.

Відповідно до довідок провідного інспектора Нововодолазького РВ філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_10 від 18.03.2021 року, ОСОБА_3 під час перебування на обліку в Нововодолазькому РВ з питань пробації до відбування покарання у виді громадських робіт не приступив, застереження у виді письмового попередження йому виносились п`ять разів й станом на 18.03.2021 року відбутого строку покарання не має.

З подання про притягнення до кримінальної відповідальності начальника Нововодолазького РВ філії ДУ «Центр пробації» майора внутрішньої служби ОСОБА_6 , зареєстрованого за вихідним № 24/261345-21 від 18.03.2021 року, впливає, що ОСОБА_3 ухиляється від відбування призначеного судом покарання, не пов`язаного з позбавленням волі.

Оцінюючи ці докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності й взаємозв`язку у їх сукупності, суд ураховує, що з огляду на зміст статті 85 Кримінального процесуального кодексу України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів

Окрім того, відповідно до положень, закріплених у статті 86 зазначеного вище кримінального процесуального кодифікованого закону України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Отже, наведеними доказами та їх процесуальними джерелами підтверджуються обставини, перелічені у статті 91 вказаного вище нормативно-правового акту України, а тому ураховуючи позицію сторін цього кримінального провадження щодо наявності підтвердження фактичних обставини справи відповідними доказами, зібраними під час досудового розслідування, та щодо відсутності процесуальної необхідності досліджувати їх в ході судового розгляду справи, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, визнає такі фактичні обставини справи доведеними.

Обговорюючи питання кваліфікації дій обвинуваченого, суд ураховує правозастосовну практику, викладену Верховним Судом як найвищим судом у системі судоустрою України, який, з огляду на імперативну норму пункту 6 частини 2 статті 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року (із змінами та доповненнями), забезпечує однакове застосування норм права судами різних спеціалізацій (тобто сталість та єдність судової практики) у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом, а саме: постанову Верховного суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду, прийнятої 05.04.2018 року в межах справи з єдиним унікальним № 658/1658/16-к (провадження № 51-735 км 18),- щодо розуміння кваліфікації злочину як кримінально-правової оцінки поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу злочину, передбаченому Кримінальним кодексом, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння.

З огляду на таке та у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, розглядаючи кримінальне провадження відповідно до правил, обумовлених частиною 1 статті 337 Кримінального процесуального кодексу України лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд приходить до висновку щодо доведеності вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 злочину проти правосуддя у виді ухилення від покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, оскільки він, дійсно, будучи засудженим, своїми умисними діями вчинив ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт.

Отже, всебічно, повно, неупереджено й безпосередньо з`ясувавши всі обставини, встановлені під час кримінального провадження, перевіривши їх доказами, отриманими на підставі змагальності сторін та свободи у доведенні їх переконливості, дослідженими в судовому засіданні у їхні сукупності й оціненими з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності й взаємозв`язку, суд приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_3 доведена повністю. Дії його відповідають складу злочину, передбаченого частиною 2 статті 389 Кримінального кодексу України, і правильно кваліфіковані, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт, у зв`язку із чим, обвинувачений підлягає кримінальному покаранню.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд керується нормою прямої дії, а саме приписом частини 2 статті 61 Конституції України щодо того, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, й ураховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, данні про його особу та обставини, що пом`якшують і обтяжують йому покарання.

Так, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, суд виходить з класифікації кримінальних правопорушень, передбаченої статтею 12 Кримінального кодексу України, санкції частини 2 статті 389 цього ж кодексу, а також особливостей та обставин його вчинення, й приходить до висновку, що обвинуваченим дійсно вчинене кримінальне правопорушення, яке кримінальним законом вважається проступком.

Вивчаючи особу винного шляхом з`ясування стану його здоров`я, поведінки до вчинення злочину, складу родини, а також матеріального стану, судом встановлено, що ОСОБА_3 на момент вчинення ним інкримінованого йому злочинного діяння раніше судимий, судимість у встановленому законом порядку не відбута, офіційно не працевлаштований, розлучений, має двох неповнолітніх дітей, яких не утримує, на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога КОМУНАЛЬНОГО НЕКОМЕРЦІЙНОГО ПІДПРИЄМСТВА «НОВОВОДОЛАЗЬКА ЦЕНТРАЛЬНА ЛІКАРНЯ» НОВОВОДОЛАЗЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ не перебуває, не має постійного місця реєстрації, за місцем фактичного мешкання характеризується задовільно, на військовому обліку не перебуває, у вчиненому щиро розкаявся.

В силу імперативного припису частини 2 статті 314-1 кримінального процесуального кодифікованого закону України доручення представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, не надавалось.

В силу пункту 1 частини 1 статті 66 Кримінального кодексу України суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , щире каяття.

З огляду на зміст частини 4 статті 67 цього ж кодексу, суд не вбачає обставин, які б обтяжували винному покарання.

Пленум Верховного суду України у пункті 1 своєї Постанови «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року (зі змінами та доповненнями) звернув увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватись вимог статті 65 Кримінального кодексу України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Також судом при призначенні покарання повинні враховуються і вимоги статті 50 вказаного кодексу, тобто, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого й запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, а тому особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Покладаючись на все вищевикладене, ураховуючи санкцію проступку, що інкримінується ОСОБА_3 в провину, а також те, що він не є особою, перелік яких наведений у частині 3 статті 60 Кримінального кодексу України, суд вважає, що його виправлення можливе лише шляхом тримання в умовах ізоляції від суспільства, а тому йому слід призначити покарання в межах, встановлених санкцією частини 2 статті 389 Кримінального кодексу України, у виді арешту, так як саме таке покарання буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

На думку суду таке покарання відповідатиме гуманності й справедливості, та не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між інтересами суспільства, які захищаються, та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечуватиме співрозмірність діяння та кари, відповідатиме таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Обговорюючи питання про призначення саме такого покарання, суд ураховує позицію сторони обвинувачення, яка вважала за можливе призначити ОСОБА_3 покарання у виді 2 місяців арешту, й керується принципом законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, та бере до уваги особу винного, характер вчиненого ним проступку, ступінь його тяжкості, наявність невідбутої судимості за кримінальне правопорушення проти власності, відсутність у нього постійного місця реєстрації, офіційного місця роботи та наявність мінливих підробітків, а також щире каяття винного.

Окрім того, призначаючи ОСОБА_3 покарання у виді арешту, суд не знаходить підстав для застосування положень статей 69, 69-1 і 75 Кримінального кодексу України, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких ці норми права мають бути застосовані.

Також, призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд виходить з того, що вироком Нововодолазького районного суду Харківської області, ухваленим 13.03.2018 року у справі з єдиним унікальним № 631/174/18 (провадження № 1-кп/626/37/18) в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000160, його засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України, до штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень.

Одночасно із цим, суд ураховує, що ухвалою Красноградського районного суду Харківської області, постановленою 26.12.2018 року в межах справи з єдиним унікальним № 631/174/18 (провадження № 1-в/626/146/2018), яка набрала законної сили 03.01.2019 року, вказане покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , замінено на громадські роботи строком на 50 годин, з яких, як обумовлено довідкою провідного інспектора Нововодолазького РВ філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_10 від 18.03.2021 року, засуджений жодного часу не відбув.

Відтак, оскільки ОСОБА_3 після ухвалення 13.03.2018 року Нововодолазьким районним судом Харківської області обвинувального вироку, яким його засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України до покарання у виді штрафу, який в подальшому відповідною ухвалою Красноградського районного суду Харківської області від 26.12.2018 року змінене на 50 годин громадських робіт, але до повного його відбуття, вчинив нове кримінальне правопорушення, тому згідно із приписами частини 1 та 4 статті 71, пункту 4 частини 1 статті 72 та статті 73 Кримінального кодексу України до покарання, призначеного за цим вироком, слід частково приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком суду.

Приходячи до такого та застосовуючи принцип часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком при призначенні покарання остаточно, суд ураховує позицію сторони обвинувачення, яка вважала за можливе призначити обвинуваченому остаточно покарання у виді арешту на строк 2 місяця 5 днів, та керується принципом законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує особу винного, характер вчиненого ним, поведінку до того, як він встав на шлях вчинення кримінальних правопорушень, ступінь їх тяжкості, тобто що обидва з них є проступками, а також щире каяття винного.

В рамках цього кримінального провадження цивільний позов пред`явлений не був, речових доказів та процесуальних витрат не має, заходи забезпечення не застосовувались.

Ухвалюючи вирок, суд також вважає за необхідне зазначити, що пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року шляхом реорганізації (злиття) Валківського районного суду, Коломацького районного суду та Нововодолазького районного суду Харківської області утворено Валківський окружний суд у Валківському, Коломацькому та Нововодолазькому районах Харківської області із місцезнаходженням у містах Валках, селищі міського типу Новій Водолазі та селі Різуненковому Коломацького району Харківської області.

За змістом пункту 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року районні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

Окрім того, Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року «Про утворення та ліквідацію районів», що набрала чинності 19.07.2020 року, змінений адміністративно-територіальний устрій нашої Держави.

Зокрема, відповідно до підпункту 20 пункту 3 та абзаців 3 і 6 підпункту 20 пункту 1 цієї Постанови ліквідований Нововодолазький район Харківської області та утворені Красноградській район Харківської області (з адміністративним центром у місті Красноград) у складі території Старовірівської сільської територіальної громади та Харківський район Харківської області (з адміністративним центром у місті Харків) у складі території Нововодолазької селищної територіальної громади, що затверджені Кабінетом Міністрів України, тощо.

При цьому, як чітко визначив законотворець у пункті 6 своєї Постанови, у продовж тримісячного строку з дня набрання нею чинності Кабінет Міністрів України повинен привести свої нормативно-правові акти у відповідність із нею та забезпечити таке приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів.

Одночасно із цим, приписами статті 125 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року № 254к/96-ВР (із змінами та доповненнями), а також статтею 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», закріплено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності, спеціалізації, інстанційності і визначається законом.

Натомість, закон, який змінює існуючу систему судоустрою та приводить її у відповідність до нового адміністративно-територіального устрою, не прийнятий, Валківський окружний суд на цей час свою діяльність не розпочав, а тому кримінальне провадження перебувало на розгляді належного суду.

Ухвалюючи вирок, суд також вважає за необхідне звернути увагу на те, що Розпорядженням голови Верховного Суду № 14/0/9-22 від 25.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Сумської, Харківської областей)», урахована неможливість здійснювати правосуддя під час воєнного стану Харківським апеляційним судом та у відповідності до частини 7 статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» змінено його територіальну підсудність й визначено її Полтавському апеляційному суду.

На підставі викладеного, керуючись статтями 59, 61 та 125 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року № 254к/96-ВР (із змінами та доповненнями); статтею 17, пунктом 6 частини 2 статті 36 і пунктом 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року (із змінами та доповненнями); Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року «Про утворення та ліквідацію районів»; пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року; статтями 12, 50, 60, 65 - 68, 71 - 73, 88 90, частиною 2 статті 389 Кримінального кодексу України № 2341-ІІІ від 05.04.2001 року (із змінами та доповненнями); Постановою Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року (зі змінами та доповненнями); постановою Верховного суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду, прийнятої 05.04.2018 року в межах справи з єдиним унікальним № 658/1658/16-к (провадження № 51-735 км 18); Розпорядженням голови Верховного Суду № 14/0/9-22 від 25.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Сумської, Харківської областей)», а також статтями 31, 35 - 37, 84 86, 91, пунктом 5 частини 9 статті 100, статтями 118, 122, 124, 126, 131 132, 349, 368 371, 373 376, 392, 393, 395, 532 535 Кримінального процесуального кодексу України № 4651-VІ від 13.04.2012 року (із змінами та доповненнями),-

з а с у д и в:

ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому йому обвинуваченні, передбаченому частиною 2 статті 389 Кримінального кодексу України, і призначити по даній нормі закону покарання у виді 2 (двох) місяців арешту.

В силу частини 1 та 4 статті 71, пункту 4 частини 1 статті 72 та статті 73 Кримінального кодексу України ОСОБА_3 за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 13.03.2018 року, з урахуванням ухвали Красноградського районного суду Харківської області від 26.12.2018 року, остаточно призначивши йому до відбування покарання у виді 2 (двох) місяців 5 днів арешту.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту звернення вироку до виконання та його затримання.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію цього судового рішення не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні при його проголошенні.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право отримати в суді копію вироку.

На вирок може бути подана апеляція в Полтавський апеляційний суд через Нововодолазький районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі її подання - вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, є обов`язковим для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, підлягає виконанню на всій території України й звертається до виконання не пізніш як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції із суду апеляційної чи касаційної інстанції.

Вирок постановлено, виготовлено шляхом комп`ютерного набору та підписано суддею в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя ОСОБА_1