Провадження № 1-кп/947/249/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.07.2022 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 ,
потерпілого ОСОБА_9 ,
розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в м. Одесі кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001410 від 13.04.2016 року, відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Озерне, Ізмаїльського району, Одеської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК раніше не судимий,

обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 289, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України
ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за наступними обставинами, а саме: 20.03.2015 року приблизно 14:50 годині, ОСОБА_10 , знаходячись біля будинку № 5 по вул.. Ак. Корольова в м. Одесі, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом ОСОБА_9 , під приводом організації подальшого продажу отримав в користування, останнього його автомобіля BMW державний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

03.03.2016 року знаходячись біля будинку №5 по вул.. Ак. Корольова в м. Одесі, реалізуючи свій злочинний умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, з метою особистої наживи, розуміючи про відсутність права передачі у користування, володіння третьої особі або розпоряджатися добровільно без згоди ОСОБА_9 , на підставі незаконно укладеного договору куплі-продажу, продав зазначений транспортний засіб ОСОБА_11 , розпорядившись вказаним майном, таким чином незаконно заволодів його автомобілем BMW державний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , вартість якого з урахуванням зносу становить 263046 гривень, спричинивши останньому матеріальних збитків на вказану суму.

Крім того, ОСОБА_10 26.02.2016 року діючи умисно та за попередньою змовою з невстановленою особою, в невстановленому місці, з метою незаконного використання, шляхом внесення анкетних даних ОСОБА_9 , та вклеювання фотознімку невстановленої особи, підробили посвідку на постійне місце мешкання на ім`я ОСОБА_9 , серії НОМЕР_3 08.02.2007, тим самим виготовили зазначений документ, з метою подальшого її використання.

Крім того, ОСОБА_10 26.02.2016 року, діючи умисно та за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, знаходячись в приміщенні приватного нотаріуса ОСОБА_12 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , з метою виготовлення довіреності на право розпорядження автомобілем BMW державний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , шляхом надання не правдивих відомостей нотаріусу, використовуючи завідомо підроблену посвідку на постійне місце мешкання на ім`я ОСОБА_9 , надав приватному нотаріусу ОСОБА_12 , зазначену посвідку.

Крім того, ОСОБА_10 , 26.02.2016 року, діючи умисно та за попередньою змовою з невстановленою особою, знаходячись в приміщені приватного нотаріуса ОСОБА_12 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , достовірно знаючи про підроблену посвідку на постійне місце мешкання ОСОБА_9 , надали її приватному нотаріусу ОСОБА_12 , яка внесла надані відомості до реєстру та видала довіреність про розпорядження автомобілем BMW державний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_9 , в якій ОСОБА_10 та невстановлена особа поставили підписи від імені ОСОБА_9 , тим самим виготовили довіреність серії НВС 179970, з подальшим її використанням.

Крім того, ОСОБА_10 , 03.03.2016 року, знаходячись в приміщені сервісного центру № 5141 МВС Одеської області, розташованого за адресою: м. Одеса, вул.. Ак. Корольова, 5, з метою перереєстрації автомобілю BMW державний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , надав посадовим особам зазначеної установи завідомо підроблену довіреність серії НВС № 179970, шляхом пред`явлення її інспектору сервісного центру.

Стороною обвинувачення дії ОСОБА_10 кваліфіковані ч. 1 ст. 289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом; ч. 3 ст. 358 КК України підроблення документу, який видається особою, яка має право видавати такі документи, і якій надається права або звільняється від обов`язків, з метою використання його як підроблювачем, так і іншою особою вчинене за попередньою змовою групою осіб; ч. 4 ст. 358 КК України використання завідомо підробленого документа.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 вину в інкримінованих кримінальних діяннях не визнав в повному обсязі, пояснив, що в березні 2015 року зустрілися у ОСОБА_13 вдома, де ОСОБА_13 запропонував купити його автомобіль BMW за 12000 доларів США в розстрочку на один рік, тому як ОСОБА_13 повинен був їхати на постійне місце мешкання до Ізраїлю. Він сплачував ОСОБА_13 по 4 тисячі доларів США і повністю виплатив борг за машину. Він у нього не одноразово купляв машини приблизно 10 машин, тому що між собою були дружні стосунки. Між собою домовились, що після Нового року вони зустрінуться і ОСОБА_13 дасть йому довіреність але ОСОБА_13 пропав, він його розшукував але він на дзвінки не відповідав. Через знайомого ОСОБА_14 попросив розшукати ОСОБА_13 , щоб він дав довіреність, потім ОСОБА_14 повідомив, що потрібно дати 1000 доларів США і ОСОБА_13 передасть йому довіреність, він віддав зазначену суму, в свою чергу ОСОБА_14 передав довіреність на його ім`я. У ОСОБА_13 були всі його дані для довіреності, тому як ОСОБА_13 неодноразово надав на нього довіреності на різні машини. Потім він продав машину ОСОБА_15 переоформили всі документи в МРЕО. Через якийсь час ОСОБА_16 прийшов і повідомив, що в нього вимагають автомобіль BMW, що він у розшуку. В 2016 році його викликали в РВ тому як вже була кримінальна справа, він розумів, що його можуть арештувати, тому передав свій автомобіль ОСОБА_17 .

Стороною обвинувачення на підтвердження винуватості ОСОБА_10 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 289, ч. 3 ст.. 358, ч. 4 ст. 358 КК України надано суду як докази обвинуваченнянаступні письмові доказі:

-Протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 13.04.2016 року;

-Завірені копії документів щодо перереєстрації автомобіля BMW державний номер НОМЕР_1 , 2002 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , чорного кольору, на ім`я ОСОБА_18 з додатками 7аркушів;

-Акт №225960 спеціального дослідження транспортного засобу Науково-дослідне Бюро судових експертиз;

-Акт технічного огляду ТЗ від 14.04.2016 року;

-Заява №89605872 від 14.04.2016 року про проведення операції «Зняття з обліку для реалізації» з додатком картка угону України;

-Квитанція № 1759606 касової операції від 14.04.2016 року;

-Протокол тимчасового доступу до речей і документів від 27.04.2016 року;

-Опис речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, суду від 27.04.2016 року;

-Довіреність від 26.02.2016 року від громадянина ОСОБА_9 на розпорядження (зняття з обліку у відповідних органах, продати в установленому законному порядку, проходити техогляд, експлуатувати з правом тимчасового виїзду за кордон, страхувати) BMW державний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_10 ;

-Договір куплі-продажу транспортного засобу № 2106 від 03.03.2016 року;

-Копія Довіреність від 26.02.2016 року від громадянина ОСОБА_9 на ім`я ОСОБА_10 ;

-Копія посвідки на постійне проживання серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_9 ;

-Витяг про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей від 26.02.2016 року;

-Копія виписки з реєстру для реєстрації нотаріальних дій приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_12 ;

-Протокол тимчасового доступу до речей і документів від 27.04.2016 року;

-Ухвала слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 13.05.2016 року про накладення арешту на автомобіль BMW державний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ;

-довіреність від 24.05.2016 року від громадянки ОСОБА_19 на представляти інтереси та розпоряджатись автомобілем Toyota RAV4, 2007 року випуску, номер шасі НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 , на ім`я ОСОБА_20 ;

-Розписка ОСОБА_9 про отримання автомобіля BMW державний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , з технічним паспортом на ім`я ОСОБА_18 на відповідальне зберігання;

-Заява № 86671458 від 03.03.2016 року;

-Довідка МВС України РСЦ в Одеській області Територіальний Сервісний Центр № 5141 від 06.06.2017 року з якого вбачається, що станом на 06.06.2017 року автомобіль BMW державний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 25.05.2016 року знято з обліку для реалізації, значиться в угоні з 21.07.2016 року;

-Протокол тимчасового доступу до речей і документів від 09.02.2018 року;

-Протокол обшуку від 24.05.2016 року;

-Розписка ОСОБА_10 від 24.05.2016 року з якої вбачається, що отримав на зберігання свідоцтво про реєстрацію автомобіля Toyota RAV4, 2007 року випуску, номер шасі НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 , з двома ключами та брилками;

-Розписка ОСОБА_10 від 24.05.2016 року про отримання грошових коштів;

-Розписка ОСОБА_10 від 25.05.2016 року про отримання речей вилучених під час обшуку;

-Заява ОСОБА_10 від 25.05.2016 року;

-Розписка ОСОБА_18 від 25.05.2016 року;

-Копія довіреності від 25.05.2016 року від ОСОБА_18 на ім`я ОСОБА_9 ;

-Копія облікової карти № НОМЕР_6 від 25.05.2016 року;

-Копія свідоцтва про реєстрацію автомобіля BMW державний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_18 ;

-Повідомлення про неможливість проведення судової експертизи № 64-П від 06.04.2018 року;

-Протокол огляду речей та документів від 21.08.2017 року з додатком диск DVD з ілюстраціями;

-Постанова про визнання речового доказу та залучення від 21.08.2017 року;

-Висновок №17-2705 судової авто товарознавчої експертизи по визначенню ринкової вартості автомобіля BMW від 11.10.2017 року з якого вбачається, що середня ринкова вартість автомобіля BMW державний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , на дату зазначену слідством 03.03.2016 року становить 263046 (двісті шістдесят три тисячі сорок шість) гривень;

В судовому засіданні допитаний потерпілий ОСОБА_9 пояснив, що він товаришує з ОСОБА_10 30 років, були дружні відносини між ними та їх сім`ями. У ОСОБА_10 було важке становище проблеми з право охоронами органами тощо, він передав ОСОБА_10 свій автомобіль BMW разом з технічним паспортом, 20.03.2015 року з умовою, що Гуцу через рік віддасть гроші за автомобіль, тому як він повинен був їхати до Ізраїлю. Через деякий час йому стало відомо, що його автомобіль BMW намагались зняти з обліку, він почав дзвонити ОСОБА_10 але він не брав слухавку, потім він звернувся до поліції. ОСОБА_10 запропонував йому вирішити дане питання мирно, вони між собою домовились, що ОСОБА_10 віддасть йому автомобіль Toyota RAV4 в рахунок погашення боргу, дав довіреність на його ім`я та передав зазначений автомобіль йому. За автомобіль BMW ОСОБА_10 винен йому був 12000 доларів США, довіреностей на ім`я ОСОБА_10 він не давав. Від ОСОБА_10 він отримав його автомобіль Toyota RAV4 як розрахунок, в свою чергу ОСОБА_10 повинна була залишитись BMW. Як ОСОБА_10 повинен був оформити на себе ОСОБА_21 йому не відомо, в МРЕО і до нотаріуса вони не ходили. Довіреності на BMW він не давав, тому як ОСОБА_10 не просив. Автомобіль Toyota RAV4 він продав, але через три дні стало відомо, що ОСОБА_10 відмінив довіреність. Документів ОСОБА_10 на продаж автомобілю BMW не давав, де знаходиться машина не знає, вважає, що ОСОБА_10 заволодів машиною не законно. Він був громадянином України, посвідчення громадянина Молдови не мав, до нотаріуса не звертався. Яким чином ОСОБА_10 переоформив автомобіль BMW йому не відомо. ОСОБА_10 та ОСОБА_16 знайомі між собою. В поліції написав розписку про отримання автомобіля BMW, але фактично автомобіль не отримав, зі скаргами на слідчого не звертався. Матеріальні претензії до ОСОБА_10 підтримає.

В судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_20 , яка пояснила, що її чоловік ОСОБА_9 та ОСОБА_10 були товаришами більше 13 років. 20.03.2015 року її чоловік передав ОСОБА_10 автомобіль BMW, через рік вони були повинні їхати до Ізраїлю, а ОСОБА_22 відати чоловіку гроші за машину. Потім товариш чоловіка повідомив, що автомобіль BMW намагались зняти з реєстрації, чоловік почав шукати ОСОБА_10 але його ні де не було, він ховався, чоловік написав заяву в поліцію. В квітні їх запросили до РВ, ОСОБА_10 запропонував вирішити це питання мирно, в той же день дружина ОСОБА_10 переписала на неї автомобіль Toyota RAV4. Технічний паспорт на автомобіль BMW її чоловік передав ОСОБА_10 разом з машиною. Яким чином машина ОСОБА_21 зареєстрована на ОСОБА_16 їй не відомо. У її чоловіка не було посвідки громадянина Молдови. Автомобіль Toyota RAV4 через 3-4 днів після отримання вони з чоловіком продали його, але дружина ОСОБА_10 відмінила довіреність, вони з чоловіком повернули гроші за автомобіль Toyota RAV4. Її чоловік написав розписку, що він отримав машину, але машину він не отримав, розписку писав коли він отримав автомобіль Toyota RAV4, розписка була написана добровільно.

В судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_23 , яка пояснила, що вона у 2016 році працювала в сервісному центрі. Обвинуваченого не знає. Вона друкує заяви, до неї підходять багато людей, продавець та покупець, може бути довіреність, надають паспорти, ідентифікаційний коди, свідоцтво про реєстрацію, якщо реєстри працюють можуть перевірити довіреність на той час реєстри погано працювали. Після того як громадянин отримав заявку, він йде до експертної служби для перевірки транспортного засобу, потім здають державні номери, сплачують платежі, отримують нові документи. Всього три етапи: 1- друк заяви, 2 огляд транспортного засобу; 3 договір купівлі продажу та перереєстрація транспортного засобу. Документи для перереєстрації готувала не вона, це був іншій працівник він вже звільнився. По цим документам всі три етапи були проведені.

В судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_18 , який пояснив, що він добре знає ОСОБА_22 та ОСОБА_13 вони обидва обслуговувались на СТО де він працює. Гуцу купив у ОСОБА_13 автомобіль BMW про це всі знали. Гуцу приблизно рік користувався цією машиною, потім він купив зазначений автомобіль у Гуцу тому як знав, що автомобіль в ідеальному стані. Разом з ОСОБА_22 пішли в МРЕО переоформили автомобіль, у ОСОБА_22 була довіреність. Після чого він два місяці користувався автомобілем ОСОБА_21 , ОСОБА_13 бачив, що вже він користується машиною. ОСОБА_13 не порядна людина, шахрай перед від`їздом на постійне місця мешкання до Ізраїлю, вирішив таким чином заробити ще раз. Коли він дізнався про проблеми між ОСОБА_22 та ОСОБА_13 , він вирішив продати машину, під час перереєстрації машини у нього співробітники Київського РВ вилучили автомобіль. Від знайомих ОСОБА_13 поступали дзвінки, щоб він повернув автомобіль ОСОБА_13 . ОСОБА_13 займався машинами тому часто привозив різні машини на СТО. Він особисто чув від ОСОБА_13 , що він продав автомобіль Гуцу і, що ОСОБА_22 перешивав салон в автомобілі.

Всебічно дослідивши всі обставини кримінального провадження та оцінивши кожний наданий доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність наданих стороною обвинувачення доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про те, що їх не можна покласти в основу обвинувачення, оскільки частина із них здобута з грубим порушенням норм чинного процесуального законодавства, а інші - як самі по собі, так і в сукупності - не підтверджують прямо чи опосередковано існування обставин, про які зазначено в обвинувальному акті. Тому, суд дійшов висновку, що сторона обвинувачення вину ОСОБА_10 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом; ч. 3 ст. 358 КК України підроблення документі, який видається особою, яка має право видавати такі документи, і якій надає права або звільняється від обов`язків, з метою використання його як підроблювачем, так і іншою особою вчинене за попередньою змовою групою осіб; ч. 4 ст. 358 КК України використання завідомо підробленого документа не довела виходячи з наступного.
Відповідно до статті 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Статтею 91 КПК України на слідчого та прокурора покладено обов`язок доведення вини у вчиненні кримінального правопорушення.
Згідно п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1954 року кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно закону.
Суд зобов`язаний неухильно дотримуватися вимог Конституції України, міжнародних договорів, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, тобто з урахуванням рішень Конституційного Суду України та практики Європейського суду з прав людини, ст. 62 Конституції України (презумпція невинуватості) та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
В ході з`ясування обставин скоєння кримінального правопорушення в судовому засіданні прокурор посилається на довіреність між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 від 26.02.2016 року на розпорядження (зняття з обліку у відповідних органах, продати в установленому законному порядку, проходити техогляд, експлуатувати з правом тимчасового виїзду за кордон, страхувати) BMW державний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , але відсутні дані, що підпис ОСОБА_9 йому не належить. Дану обставину в повному об`ємі підтверджує повідомлення про неможливість проведення судової експертизи № 64-П від 06.04.2018 року саме з вини ОСОБА_9 не надання вільних зразків підпису ОСОБА_9 .
Згідно з описом речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, суду від 27.04.2016 року у приватного нотаріуса ОСОБА_12 вбачається, наявна фотокопія довіреності від ОСОБА_9 на ім`я ОСОБА_10 від 26.02.2016 року де підпис поставив власноруч ОСОБА_9 , копія посвідки на постіне проживання серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_9 , виписка з реєстру для реєстрації нотаріальних дій приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_12 , том №1 за 2016 рік сторінка 35, під порядковим номером 187, 188 виконаний напис ОСОБА_9 посвідчена довіреності з розпорядженням автомобіля де також ОСОБА_9 розписався власноруч.
Крім того суд зазначає, що органом досудового слідства не виконане клопотання № 64-П про надання додаткових даних.
Аналізуючи вище зазначені документи, суд приходить до переконання, що саме ОСОБА_9 власноруч розписувався у всіх вище зазначених документах, протилежне прокурором в ході судового розгляду суду не було доведено.
В ході судового розгляду під час з`ясування обставин захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_10 заявили, що при відкриті матеріалів їм не було відкрита розписка ОСОБА_18 про зобов`язання переоформити автомобіль BMW на потерпілого ОСОБА_9 , тому просять визнати зазначений документ недопустим, крім того зазначений документ взагалі фігурував в іншій кримінальній справі.
Статтею 290 КПК України встановлено, що визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акту, прокурор/ слідчий зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання.
Згідно ч.12 ст.290 КПК, якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості,що містяться в них, як доказ.
Згідно правової позиції ОСОБА_19 Верховного Суду, висловленій у Постанові від 16.01.2019р. ( справа №751/7557/15-к), ОСОБА_19 підтвердила правовий висновок, викладений у постанові ВСУ від 16 березня 2017 року № 5-364 кс 16., згідно якого не відкриття матеріалів сторонами одна одній в порядку ст.290КПК після закінчення досудового розслідування, а також додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду, є підставою для визнання судом відомостей, що містяться в них, недопустимими як доказ.
Згідно з реєстром матеріалів досудового розслідування, який є не від`ємним додатком до обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0001410 від 13.04.2016 року, відносно ОСОБА_10 зазначена розписка не зазначалась, крім того прокурором не доведено суду, що зазначена розписка була відкрита стороні захисту або обвинуваченому.
Статтею 84 КПК визначено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні данні, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Відповідно до статті 86 КПК доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

При таких обставинах суд не може прийняти розписку ОСОБА_18 про зобов`язання переоформити автомобіль BMW на потерпілого ОСОБА_9 належним та допустимим доказом.

В матеріалах справи наявна розписка ОСОБА_9 від 25.05.2016 року з якої вбачається, що ОСОБА_9 претензій до ОСОБА_10 та ОСОБА_24 по кримінальному провадженню № 0001410 від 13.04.2016 року не має.
Обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом. Тобто, дотримуючись засади змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення. (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 12 червня 2018 р. у справі № 712/13361/15, провадження № 51-1604км18, ЄДРСРУ № 74777387).
Тобто, при вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суди мають керуватися стандартом доведення (стандартом переконання), визначеним частинами другою та четвертою статті 17 КПК, що передбачають: «Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи».
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.
Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.
Будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.(Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 4 липня 2018 року у справі № 688/788/15-к, провадження № 51-597км17, ЄДРСРУ № 75286445).
Відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія протии Сполученого Королівства» (Irelandv. the United Kingdom), п. 161, Series А заява № 25). який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».
В ході судового розгляду судом встановлено та ні ким з учасників кримінального провадження не спростовано, що обвинувачений ОСОБА_10 та потерпілий ОСОБА_9 мали між собою постійні ділові відношення, що стосується купівлі продажу транспортних засобів, дані обставини підтверджуються показами свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , потерпілим ОСОБА_9 та самим обвинуваченим ОСОБА_10 .
Відповідно до тлумачення поняття заволодіння транспортним засобом слід вважати умисне протиправне вилучення транспортного засобу з будь-якою метою у власника або законного користувача всупереч його волі.
Виходячи з матеріалів справи між ОСОБА_10 та ОСОБА_9 була добровільна передача автомобіля BMW з розстрочкою платежу дані обставини підтверджує сам ОСОБА_9 своїми показами дані в судовому засіданні.

Інші документи надані прокурором у якості підтвердження вини ОСОБА_10 , суд вважає інформацією по справі і будь якої доказової бази не несе.
Будь-яких інших доказів вини ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 289, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358КК України стороною обвинувачення надано не було.
Враховуючи ті обставини, що суд обмежений у праві збору доказів вини обвинувачених за власною ініціативою та при розгляді справи не вправі перебирати на себе функції обвинувачення чи захисту, залишаючись об`єктивним і неупередженим, має створити і створював в ході розгляду справи всі необхідні умови для виконання сторонами їхніх процесуальних прав та обов`язків, зобов`язаний розглянути справу і постановити законне і обґрунтоване рішення на підставі наданих суду доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Таким чином, суд, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, а саме верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, дослідивши та оцінивши всі докази, надані як стороною обвинувачення так і стороною захисту в їх сукупності, приходить до висновку про те, що під час судового розгляду стороною обвинувачення не надано безсумнівних, допустимих та належних доказів того, що ОСОБА_10 незаконно заволодів транспортним засобом, підробивши документи, який видається особою, яка має право видавати такі документи, і якій надає права або звільняється від обов`язків, з метою використання його як підроблювачем, так і іншою особою вчинене за попередньою змовою групою осіб та використання завідомо підробленого документу, за що передбачена відповідальність відповідно до вимог ч. 1 ст. 289, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, а тому суд дійшов висновку про необхідність виправдання ОСОБА_10 у зв`язку з недоведеністю його причетності до вчинення кримінального правопорушення у якому він обвинувачується.
Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлявся.
Долю речових доказів по справі слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.369- 371, 373, 374, 376,392-395КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_10 визнати не винуватим по пред`явленому обвинуваченню у вчиненні злочинів, передбаченого ч. 1 ст. 289, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України і виправдати за недоведеністю в його діях складу кримінального правопорушення.
Запобіжний захід в кримінальному провадженні № 0001410 відносно ОСОБА_10 не обирався.

Скасувати арешт на автомобіль BMW державний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 накладений ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 13.05.2016 року.

Автомобіль BMW державний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 повернути власнику.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1