Дата документу 16.08.2022
Справа № 334/3212/22
Провадження № 1-кп/334/580/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 серпня 2022 року Ленінський районний суд міста Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у м. Запоріжжі в порядку спрощеного провадження за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Володимирівське, Запорізького району, Запорізької області, який має повну середню освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту, в порушення вимог статей 25 (зберігання наркотичних засобів, психотропних засобів, психотропних речовин та прекурсорів), 27 (Придбання, реалізація наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів) Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», діючи умисно, у невстановлені досудовим слідством час та місці, шляхом привласнення знайденого, придбав психотропну речовину, обіг якої обмежено 3,4-метилендіоксиметамфетамін (МДМА), яку в подальшому, маючи протиправний намір спрямований на незаконне зберігання психотропної речовини, став незаконно зберігати при собі, без мети подальшого збуту.
Після чого, 17.07.2022 ОСОБА_3 , продовжуючи незаконно зберігати при собі вище вказану психотропну речовину, знаходячись біля буд. 47 по вул. Братська у м. Запоріжжі, був зупинений працівниками поліції, які під час огляду місця події о 14 годині 44 хвилини виявили та вилучили у ОСОБА_3 психотропну речовину, обіг якої обмежено 3,4-метилендіоксиметамфетамін (МДМА), загальна маса якої склала 0,7311 г. в перерахунку на основу, яку останній зберігав при собі без мети збуту.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч.1 ст.309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.
На розгляд суду надійшов обвинувальний акт разом із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, та з письмовою заявою ОСОБА_3 , складеною в присутності його захисника адвоката ОСОБА_4 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначеними вище, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою статті 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.
За результатами дослідження змісту відповідних заяв та матеріалів дізнання, у суду не виникло сумнівів в тому, що зазначена заява обвинуваченого є усвідомленою, відповідає його внутрішній волі, а його процесуальна позиція сформувалася без будь-якого стороннього неправомірного впливу.
Встановлені органом досудового розслідування обставини в даному кримінальному провадженні не оспорюються учасниками судового провадження і суд не вбачає підстав ставити їх під сумнів та визнає їх доведеними, оскільки вони повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами дізнання.
Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, суд вважає, що всі докази є належними, допустимими, достовірними, а в сукупності та їх взаємозв`язку - достатніми для прийняття рішення про визнання обвинуваченого ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який є умисним кримінальним проступком, обставини вчинення кримінального правопорушення, характер правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, не працевлаштований. На обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.
Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття.
Обставини, що обтяжують покарання, відсутні.
З урахуванням вищевикладеного суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі.
В той же час, приймаючи до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, призначений вид покарання, враховуючи дані про особу обвинуваченого та його ставлення до скоєного, наявність обставин, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_3 можливе без відбування покарання, і щодо нього є підстави для застосування ст.75 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання з випробуванням, якщо обвинувачений протягом іспитового строку не вчинить нового злочину, виконає покладені на нього відповідно до ч.1 ст. 76 КК України обов`язки.
Таке покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до приписів ч. 9 ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 369-370, 373-374, 381-382, 395 КК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Речові докази: психотропну речовину, обіг якої обмежено 3,4-метилендіоксиметамфетамін (МДМА), загальна маса якої склала 0,7311 г, упаковану в спец пакет №3700696, що знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, знищити.
Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його отримання в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду, з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.
Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1