Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/144/18
У Х В А Л А
29.03.2022 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , під час розгляду у відкритому судовому засіданні кримінального провадження № 0000207 від 09.10.2017 року за обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні суду перебуває кримінальне провадження № 0000207 від 09.10.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 286 КК України.

Захисник заявила клопотання про передачу автомобіля ВАЗ 2106 , д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходиться на спецмайданчику на відповідальне зберігання ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що на підставі ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської област від 11 жовтня 2017 року накладено арешт на тимчасово вилучений автомобіль марки «ВАЗ-2106», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , що є власністю ОСОБА_4 , та вирішено автомобіль зберігати на спецмайданчику Виноградівського ВН ГУНП в Закарпатській області.

П`ять з половиною років автомобіль знаходиться на спецмайданчику, де гниє, ржавіє під відкритом небом, без належного догляду та зберігання. У автомобілі відсутні деякі запчастини. Фактично автомобіль придатний лише для здачі на металобрухт. ОСОБА_4 від бездіяльності правоохронюваних органів завдано матеріальну шкоду.

Слідчий експеримент по справі не проведено, автовмобіль не повернуто. Пропущені всі розумні стоки розгляду справи.

Як слідує зі змісту клопотання слідчого про арешт автомобіля та його доводів у суді в обгрунтування клопотання, а також ухвали слідчого судді про задоволення даного клопотання, арешт на вищезазначений автомобіль накладений з метою збереження транспортного засобу в незмінному після ДТП стані до моменту його огляду експертами по призначених слідчим судових авто- технічній експертизі та експертизі технічного стану автомобіля. Тобто, основною ціллю арешту даного транспортного засобу було проведення його огляду в незмінному після ДТП стані судовими експертами з метою виявлення та фіксації усіх наявних на ньому пошкоджень, слідів, слідових ознак. Таким чином, зважаючи на мету накладення арешту на вищезазначений трнспортний засіб, а саме для проведення його огляду експертами, вважає, що після того як даний транспортний засіб був оглянутий експертами попередньо, описаний та сфотографованими ними, з ним були проведені відповідні дослідження, на сьогоднішній день потреба в його подальшому арешті відпала.

Цивільнйи позов у справі не заявлений, є розписка потерпілої, яка не має ніяких матеріальних претензій до ОСОБА_4 . Автомобіль за законом не підлягає конфіскації.

За таких обставин скасування накладеного на автомобіль арешту ніяким чином не позначиться та не може позначитись на ефективності судового розгляду. З вказаних підстав просить передати транспортний засіб на відповідальне зберігання ОСОБА_4 до вирішення справи по суті.

Обвинувачений та захисник клопотання підтримали.

Прокурор щодо клопотання залишив на розсуд суду.

Заслухавши пояснення, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, якими захисник обґрунтовує його задоволення, оцінивши всі обставини у сукупності, взявши до уваги доводи сторін кримінального провадження, суд приходить до висновку, що клопотання про підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.3 ст.41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

У справі Раймондо проти Італії ( Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), заявник скаржився на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу № 1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п.35).

Відповідно до ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до п.1 ч.6 ст.100 КПК України речові докази, які не містять слідів кримінального правопорушення у вигляді предметів, зберігання яких через громіздкість неможливо без зайвих труднощів повертаються власнику, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Встановлено, що у провадженні Виноградівського районного суду перебуває кримінальне провадження № 0000207 від 09.10.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 286 КК України. На підставі ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської област від 11 жовтня 2017 року накладено арешт на тимчасово вилучений автомобіль марки «ВАЗ-2106», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , що є власністю ОСОБА_4 , та вирішено автомобіль зберігати на спецмайданчику Виноградівського ВН ГУНП в Закарпатській області у зв`язку із необхідністю проведення ряду екпертнихї досліджень.

Звертаючись до суду з клопотанням про скасування арешту та передачу в користування арештованого автомобіля адвокат ОСОБА_5 зазначає, що автомобіль з моменту вилучення і по даний час зберігається на відкритій місцевості, що призводить до його псування, а транспортний засіб був оглянутий експертами попередньо, описаний та сфотографованими ними, з ним були проведені відповідні дослідження. Встановлено, що на теперішній час в рамках вказаного кримінального провадження проведенні відповідні експертні дослідження, транспортний засіб оглянуто екпертами, слідова інформація зафіксована, тобто досягнута та мета, яка слугувала підставою для застосування такого виду забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_4 , як володільцю автомобіля, при цьому накладений арешт продовжує свою дію та забезпечить завдання арешту майна.

Приймаючи таке рішення суд, серед вищезазначеного враховує, що автомобіль оглянутий, всі необхідні дослідження з транспортним засобом проведені, тому, відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України, суд вважає за можливе змінити спосіб арешту майна, а саме передати вказаний автомобіль відповідальне зберігання заявнику ОСОБА_4 як володільцю цього майна, заборонивши йому відчужувати та розпоряджатися майном, попередивши його про необхідність збереження арештованого майна та, що в разі вчинення незаконних дій щодо транспортного засобу він може нести кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 174, 372 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання задоволити.

Автомобіль ВАЗ 2106 , д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходиться на спецмайданчику Виноградівського ВП передати на відповідальне зберігання ОСОБА_4 .

Роз`яснити обов`язок ОСОБА_4 до вирішення справи по суті зберігати вказаний автомобіль у незмінному стані.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги.

Повний текст ухвали проголошено 30.03..2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1