Справа № 944/1068/22
Провадження №1-кс/944/251/22
/про обрання запобіжного заходу/
24.03.2022 рокум.Яворів

підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Яворова Львівської області, українцю, громадянину України, одруженого, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
Слідчий СВ Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Яворівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , звернулася до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 .
Досудовим розслідуванням встановлено, що 22 березня 2022 року приблизно о 19 годині ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у громадському місці - на прилеглій до багатоквартирного житлового будинку території, яка розташована за адресою АДРЕСА_3 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, виявляючи явну неповагу до установлених норм поведінки, протиставляючи себе таким чином суспільству, використовуючи заздалегідь заготовлену сокиру, наніс численні удари по автомобілю марки «Tesla Model 3» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був припаркований поруч із вищевказаним багатоквартирним будинком, та на праві приватної власності належить ОСОБА_7 , чим завдав потерпілому матеріальної шкоди.
Після чого, незважаючи на зауваження ОСОБА_7 щодо необхідності припинення хуліганських дій, ОСОБА_5 продовжуючи хуліганські дії, умисно розпочав з останнім словесний конфлікт, в ході якого виражався в його сторону нецензурними словами, та намагався нанести удар сокирою.
Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненому із застосуванням заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.
22.03.2022 о 20 год 35 хв у порядку, передбаченому ст.208 КПК України затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Яворів, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, раніше не судимого.
23.03.2022 о 15 год 30 хв слідчим СВ Яворівського РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Яворівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 повідомлено про підозру ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, повністю підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом огляду місця події від 22.03.2022, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 22.03.2022, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 22.03.2022, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 22.03.2022, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 22.03.2022 протоколом затримання ОСОБА_5 від 22.03.2022, вилученими речовими доказами, та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
Підозрюваний ОСОБА_5 , в разі не обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою матиме реальну можливість з метою уникнення кримінальної відповідальності переховуватись від органу досудового розслідування та суду, оскільки підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.
Також, у разі не обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній матиме реальну можливість незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, з метою зміни наданих ними органу досудового розслідування показань, оскільки знає де проживають потерпілі та свідки, може здійснювати фізичний чи психологічний тиск на останніх, залякувати останніх, вчинити кримінальні правопорушення стосовно таких.
Також, у разі не обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній матиме реальну можливість вчинити й інші кримінальні правопорушення, у тому числі й щодо потерпілих та свідків у кримінальному провадженні.
Вирішуючи питання, передбачені ст.178 КПК України, просить врахувати, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення вчиненому у стані алкогольного сп`яніння, яке відноситься до категорії тяжких та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, на обліках в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, ніде не працює, немає міцних соціальних зв`язків.
Крім того, згідно з ч.3 ст.183 Кримінального процесуального кодексу України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 Кримінального процесуального кодексу України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Розмір застави слідча просить визначити у розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 198 480 гривень.
Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримала, просила таке задовольнити, посилаючись на обґрунтування, наведені у клопотанні.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала з підстав, наведених у ньому.
Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні клопотання заперечив. Свою позицію обґрунтовує таким. Факт вчинення правопорушення підозрюваний визнає, шкоду матеріального та морального характеру потерпілому відшкодував, має незадовільний стан здоров`я, одружений та має постійне місце проживання, просить розглянути можливість застосувати до підозрюваного запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки він проживає там постійно із своєю сім`єю. У випадку задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив суд зменшити розмір застави до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні проти клопотання слідчого заперечив, підтримав позицію свого захисника. Вказав, що не заперечує факту правопорушення, шкодує про скоєне, шкоду потерпілому відшкодував, просить розглянути можливість застосувати до нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Заслухавши слідчого, прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.
Як встановив слідчий суддя, згідно з матеріалами досудового розслідування 22 березня 2022 року близько 19 годині ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у громадському місці - на прилеглій до багатоквартирного житлового будинку території, яка розташована за адресою АДРЕСА_3 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, виявляючи явну неповагу до установлених норм поведінки, протиставляючи себе таким чином суспільству, використовуючи заздалегідь заготовлену сокиру, наніс численні удари по автомобілю марки «Tesla Model 3» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був припаркований поруч із вищевказаним багатоквартирним будинком, та на праві приватної власності належить ОСОБА_7 , чим завдав потерпілому матеріальної шкоди.
Після чого, незважаючи на зауваження ОСОБА_7 щодо необхідності припинення хуліганських дій, ОСОБА_5 продовжуючи хуліганські дії, умисно розпочав з останнім словесний конфлікт, в ході якого виражався в його сторону нецензурними словами, та намагався нанести удар сокирою.
22.03.2022 о 20 год 35 хв у порядку, передбаченому ст.208 КПК України затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Яворів, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, раніше не судимого.
23.03.2022 о 15 год 30 хв слідчим СВ Яворівського РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Яворівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 повідомлено про підозру ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.
Відповідно до ч.1 ст.194 Кримінального процесуального кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ст.183 Кримінального процесуального кодексу України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.
Згідно з ст.177 Кримінального процесуального кодексу України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до вимог ст.178 Кримінального процесуального кодексу України при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу суд повинен врахувати наявність ризиків, зазначених в ст.177 цього Кодексу, а також оцінити в сукупності обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором під час судового засідання доведено існування ризиків, передбачених п. п. 1 5 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме те, що перебуваючи на свободі, підозрюваний ОСОБА_5 зможе: незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, з метою зміни наданих ними органу досудового розслідування показань, оскільки знає де проживають потерпілі та свідки, може здійснювати фізичний чи психологічний тиск на останніх, залякувати останніх, вчинити кримінальні правопорушення стосовно таких.
Таке переконання слідчого судді ґрунтується на таких обставинах, встановлених в ході розгляду клопотання, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення (вагомість наявних доказів); тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється ( ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 Кримінального кодексу України, санкція якого передбачає позбавлення волі на строк від трьох до семи років).
Водночас, згідно з ч.2 ст.194 Кримінального процесуального кодексу України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч.4 ст.194 Кримінального процесуального кодексу України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Проаналізувавши наведене вище, слідчий суддя дійшов висновку про те, що слідчий та прокурор довели обставини, передбачені п.1 та 2 ч.1 ст.194 Кримінального процесуального кодексу України (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу), але не довели обставин, передбачених пунктом 3 частини першої цієї статті (недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні), тому слідчий суддя вважає, що до підозрюваного ОСОБА_5 можливо застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а саме, цілодобовий домашній арешт.
Так, відповідно до ч.1 3 ст.181 Кримінального процесуального кодексу України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.
Слідчий суддя враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
З урахуванням наявності воєнного стану в Україні, відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року та відповідно до Закону України "Про введення воєнного стану в Україні", враховуючи, що ОСОБА_5 є особою чоловічої статі призовного віку, вважаю недоцільним обирати стосовно нього винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у зазначеному кримінальному провадженні.
При вирішенні клопотання, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 Кримінального процесуального кодексу України, які наведені у клопотанні, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, визначені у ст.178 цього Кодексу.
Встановлені слідчим суддею в ході розгляду клопотання обставини, а саме сприяння ОСОБА_5 органу досудового розслідування у розкритті кримінального правопорушення (надання визнавальних показань), дані про особу підозрюваного, зокрема, наявність у нього постійного місця проживання, соціальних зв`язків, підозрюваний на обліку в психіатра та нарколога не перебуває, шкоду потерпілому відшкодував, дають підстави для висновку про недоцільність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Однак, для запобігання наявним ризикам стосовно ОСОБА_5 можливо застосувати більш м`який запобіжний захід, який забезпечить проведення досудового розслідування зазначеного кримінального провадження.
Застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту з встановленням відповідних обов`язків, на думку слідчого судді, буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігання існуючим на даний час ризикам.
Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Наявність ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.
Відповідно до позиції, викладеної у пункту 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
При цьому, в контексті статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що серйозність обвинувачення або суворість санкції інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою.
Згідно з уставленою практикою Європейського суду з прав людини встановлюється існування презумпції на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення від 24.07.2003 у справі «Смирнова проти Росії»). В усіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення від 23.09.2008 у справі «Вренчев проти Сербії»).
Більш того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 15.11.96 у справі «Чахла проти Сполученого Королівства», «будь-яке позбавлення волі має здійснюватися не тільки відповідно до основних процесуальних норм національного права, а також відповідати меті статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом №11, тобто захищати людину від свавільного позбавлення волі».
Доводи прокурора щодо необхідності застосування до ОСОБА_5 , виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя не вважає достатньо переконливими і такими, що у сукупності свідчать про можливість усунення встановлених щодо останнього ризиків лише у такий спосіб.
При цьому, слідчий суддя враховує, що фактичною адресою місця проживання ОСОБА_5 є: АДРЕСА_2 , і саме за цією адресою підозрюваному слід встановити обов`язок перебування впродовж усієї доби із покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 Кримінального процесуального кодексу України, а саме: цілодобово знаходитись за місцем проживання та не залишати його без дозволу слідчого, прокурора, суду; прибувати до слідчого, прокурора слідчого судді та суду за першою вимогою; утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними, потерпілим, свідками в даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
З врахуванням наведених обставин, характеристики особи обвинуваченого ОСОБА_5 , суд вважає за можливе обрати обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту без застосування засобу електронного контролю строком на 2 (два) місяці.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 176 178, 181, 183, 186, 194, 196, 197, 199, 395 КПК України, слідчий суддя,
Клопотання слідчого СВ Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_4 погоджене прокурором Яворівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, без застосування засобу електронного контролю строком на 2 (два) місяці.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:
- цілодобово знаходитись в житлі за адресою: АДРЕСА_2 та не залишати його без дозволу слідчого, прокурора, суду;
- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;
- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Ухвала виконується негайно після її проголошення.
Строк дії ухвали по 23 травня 2022 року включно.
Контроль за виконанням даної ухвали покласти на слідчого СВ Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_4 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1