Справа № 461/4712/22
Провадження № 1-кс/461/4050/22
УХВАЛА

14.09.2022 року слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на постанову про закриття кримінального провадження слідчого ВРЗСТ слідчого управління Головного управління Національної поліції України у Львівській області ОСОБА_4 від 31.08.2022 року,

в с т а н о в и в :

адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження слідчого ВРЗСТ слідчого управління Головного управління Національної поліції України у Львівській області ОСОБА_4 від 31.08.2022 року.

Обґрунтовуючи подану скаргу, адвокат посилається на те, що постанову про закриття провадження вважає такою, яка прийнята слідчим у результаті проведення неналежного досудового розслідування, без повного та всебічного дослідження обставин справи.

Скаржник вважає оскаржувану постанову невмотивованою, оскільки у ній не викладені усі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють необхідність його закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів усіх учасників кримінального провадження.

Також, скаржник вказує, що у справі не проведено усіх необхідних слідчих та процесуальних дій задля забезпечення повного та об`єктивного досудового розслідування, а висновки органу досудового розслідування не відповідають фактичним обставинам справи. Зокрема, скаржник вказує на неналежне виконання процесуальних вказівок наданих слідчому керівником органу досудового розслідування.

Просить скаргу задовольнити.

Скаржник в судовому засіданні скаргу підтримав з мотивів, наведених у ній.

Слідчий в судовому засіданні скаргу заперечив з мотивів необґрунтованості.

Дослідивши скаргу, долучені до неї документи та витребувані судом матеріали кримінального провадження №0001935 від 07.09.2018 року, заслухавши доводи учасників процесу, приходжу до висновку, що скарга підлягає задоволенню, з огляду на нижченаведені доводи та мотиви.

Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до статті 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частинами 1 та 2 ст.9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Одним з напрямів ефективного функціонування державної влади в Україні є забезпечення законності діяльності органів досудового розслідування, які виходячи з принципу верховенства права, зобов`язані керуватись законом при здійсненні своїх повноважень. Саме тому об`єктивно необхідним є створення надійного і ефективного механізму судового контролю за діяльністю органів досудового розслідування, оскільки саме судовий контроль справедливо вважається найбільш дієвим інструментом забезпечення прав і свобод громадян.

У теоретичному аспекті «судовий контроль» покликаний: забезпечити законність та обґрунтованість обмеження конституційних прав і свобод громадян під час досудового розслідування шляхом ухвалення рішень про застосування заходів кримінально-процесуального примусу, проведення слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, що обмежують конституційні права громадян та розгляду скарг на дії (бездіяльність) та рішення слідчого чи прокурора.

Кримінальним процесуальним законом здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні віднесено до повноважень слідчого судді, який є суддею суду першої інстанції, а у випадку, передбаченому статтею 247 КПК України, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 26 КПК України встановлено засади диспозитивності кримінального провадження. Зокрема, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Також, згідно ч. 3 ст.26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

В ході розгляду скарги встановлено, що в межах даного кримінального провадження постановою старшого слідчого СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 від 24.03.2021 року вказане кримінальне провадження було закрито, у зв`язку із відсутністю у діяннях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

В подальшому, за результатами розгляду відповідної скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 , ухвалою слідчого судді від 20.05.2022 року вказана постанова була скасована. Згідно згаданої ухвали слідчого судді, основними підставами для скасування відповідної постанови була відсутність у даному процесуальному рішенні належної процесуальної оцінки доказам у справі та невиконання письмових вказівок керівника органу досудового розслідування заступника начальника СУ ГУНП у Львівській області.

В процесі розгляду скарги, зокрема дослідження наданих слідчому судді матеріалів кримінального провадження, встановлено, що вказані недоліки під час проведення досудового розслідування усунуті не були. Так, слідчим не оформлено належним чином фототаблиці до протоколів огляду місця події та огляду трупа, не допитано свідків наведених у вказаних вище письмових вказівках та не вжито належних заходів задля забезпечення проведення таких допитів тощо.

Отже, в ході розгляду скарги встановлено, що орган досудового розслідування не усунув недоліків на які прямо було вказано в ухвалі слідчого судді про скасування попередньої постанови про закриття кримінального провадження, зокрема не виконав вказівки керівника органу досудового розслідування, чим фактично допущено неповноту досудового розслідування.

З матеріалів кримінального провадження також вбачається, що в процесі досудового розслідування слідчим проведено низку процесуальних та слідчих дій, зокрема допитано потерпілого та свідків, проведено слідчий експеримент, отримано висновки експерта.

Також, встановлено, що за результатами проведеного досудового розслідування 31.08.2022 року слідчим слідчого ВРЗСТ слідчого управління Головного управління Національної поліції України у Львівській області ОСОБА_4 прийнято рішення про закриття кримінального провадження №0001935 від 07.09.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Згідно ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно ст.40 КПК України, слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Слідчий уповноважений:

1) починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом;

2) проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом;

3) доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам;

5) звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій;

6) повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру;

7) за результатами розслідування складати обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру та подавати їх прокурору на затвердження;

8) приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу;

9) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

У випадках відмови прокурора у погодженні клопотання слідчого до слідчого судді про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій чи негласних слідчих (розшукових) дій слідчий має право звернутися до керівника органу досудового розслідування, який після вивчення клопотання за необхідності ініціює розгляд питань, порушених у ньому, перед прокурором вищого рівня, який протягом трьох днів погоджує відповідне клопотання або відмовляє у його погодженні.

Слідчий зобов`язаний виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються у письмовій формі. Невиконання слідчим законних вказівок та доручень прокурора, наданих у порядку, передбаченому цим Кодексом, тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Закриття кримінального провадження - це завершальна стадія досудового розслідування, яка настає в силу наявності обставин, що виключають доцільність подальшого проведення досудового розслідування або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження усіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки доказів (показань, речей і документів тощо), які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

За твердженнями слідчого наведеними у оскаржуваному процесуальному рішенні, постанова прийнята за результатами оцінки отриманих в ході досудового розслідування доказів, зокрема показів свідків та потерпілого, протоколу слідчого експерименту, висновків екпертиз тощо. Кримінальне провадження закрито, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Як наведено вище, відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Частиною 5 ст.38 КПК України передбачено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

При цьому, матеріали кримінального провадження не містять належних доказів того, що органом досудового розслідування були проведені вичерпні передбачені КПК України слідчі, а також процесуальні дії необхідні для встановлення об`єктивних обставин даного кримінального провадження.

Таким чином, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що органом досудового розслідування допущено неповноту під час його проведення, а відтак прийняття рішення про закриття кримінального провадження є передчасним.

Оскаржувана постанова та матеріали кримінального провадження не містять даних про вжиття вичерпних заходів на перевірку усіх обставин під час кримінального провадження.

Всупереч положень ч.5 ст.110 КПК України, мотивувальна частина оскаржуваної постанови не містить вичерпних відомостей щодо обставин, які стали підставою для її прийняття, не містить належним чином наведених мотивів прийняття постанови та їх належного обґрунтування, в тому числі з наведенням доводів, мотивів та висновків щодо вичерпання можливостей отримання додаткових доказів у даному кримінальному провадженні, а також відхилення доводів ОСОБА_5 та його захисника.

Враховуючи наведене, вважаю, що органом досудового розслідування не вжито вичерпних заходів для повного та всебічного дослідження обставин справи.

Встановлені в ході розгляду скарги наведені вище обставини свідчать про неповноту досудового розслідування, відтак оскаржуване рішення слідчого є передчасним, а тому постанову слідчого про закриття кримінального провадження слід скасувати, а матеріали кримінального провадження скерувати до слідчого СУ ГУ НП у Львівській області для відновлення слідства.

Керуючись ст.ст.303, 304,306,307 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову про закриття кримінального провадження слідчого ВРЗСТ слідчого управління Головного управління Національної поліції України у Львівській області ОСОБА_4 від 31.08.2022 року.

Матеріали кримінального провадження №0001935 від 07.09.2018 року скерувати до слідчого управління Головного управління Національної поліції України у Львівській області для відновлення слідства.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1