Справа № 584/573/21
Провадження № 1-кп/584/41/22
УХВАЛА

04.05.2022 Путивльський районний суд Сумської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника - адвоката ОСОБА_4 /в режимі відеоконференції/
обвинуваченого ОСОБА_5 /в режимі відеоконференції/
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Путивль клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у об`єднаному кримінальному провадженні № 0000275 від 07.10.2020 та № 0000162 від 27.09.2021, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Буринь Сумської області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , освіта повна загальна середня, не одруженого, не працюючого раніше судимого:
1) 03.11.2009 Путивльським районним судом Сумської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 240 годин громадських робіт;
2) 14.10.2010 Путивльським районним судом Сумської області за ч.ч. 2,3 ст. 185, ч. 2 ст. 389 КК України, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 10 днів позбавлення волі, звільнився 22.03.2013 по відбуттю покарання;
3) 20.12.2013 Путивльським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 125 КК України до двох місяців арешту, звільнився 28.03.2014 по відбуттю строку покарання;
4) 04.02.2015 Путивльським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185 КК України до обмеження волі на строк 1 рік 6 місяців;
5) 16.03.2015 Путивльським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 187, ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнився по відбуттю строку покарання 20.08.2018,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України,

встановив:
У провадженні Путивльського районного суду Сумської області перебуває вказане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України.

У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з підстав наявності ризиків, передбачених пунктами 1, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, оскільки строк запобіжного заходу спливає 10 травня 2022 року, підстави для зміни запобіжного заходу обвинуваченому, який обвинувачуються у вчиненні в тому числі і тяжких злочинів, відсутні, прокурор просив продовжити строк тримання під вартою на шістдесят днів.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, просили не продовжувати обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою, а обрати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заслухавши думку учасників процесу, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Ухвалою слідчого судді Путивльського районного суду Сумської області від 28.09.2021 відносно обвинуваченого ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по 09-30 год. 24.11.2021.

Ухвалою Путивльського районного суду Сумської області від 17.11.2021 до обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів по 16 год. 30 хв. 15.01.2022.

Ухвалою Путивльського районного суду Сумської області від 10.01.2022 обраний обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою було продовжено на 60 днів - по 13 год. 00 хв. 10.03.2022.

В силу положень ч. 6 ст. 615 КПК України запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою з 10.03.2022 вважається продовженим на два місяці до вирішення відповідного питання судом.

Частиною 3 ст. 331 КПК України встановлено, що до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини (зокрема рішення у справі«Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства») термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Згідно до рішення ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Об`єднаного королівства» факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.
Необхідно зауважити, що на цьому етапі провадження суд не вирішує ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення.
У світлі конкретних обставин цієї справи, без надання оцінки обвинуваченню щодо його обґрунтованості та доведеності, суд виходить з точки зору допустимості прийти до висновку про наявність обвинувачення відносно ОСОБА_5 , яке відповідає стандарту доказування «обґрунтована підозра».
Матеріали кримінального провадження переконливо свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України, щоб прийти до висновку про наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою ст. 177 КПК України, а тому приходить до переконання про необхідність вирішення питання про продовження запобіжного заходу.
Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово звертав увагу, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Так, Європейський суд з прав людини у справах "Ілійков проти Болгарії", "Летельє проти Франції" вказав, що "суворість передбаченого покарання" є суттєвим елементом при оцінюванні "ризиків переховування або повторно вчинення злочинів", а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
ОСОБА_5 , який є раніше судимою собою, обвинувачується у вчиненні, у тому числі, і кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, а тому суд погоджується, з доводами прокурора, про те, що останній, перебуваючи на волі та будучи обізнаним про суворість передбаченого законом покарання, може переховуватись від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
За наведеного, суд вважає, що на даний час ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані при обранні ОСОБА_5 запобіжного заходу під час досудового розслідування та судового провадження не зменшились та не перестали існувати, а тому клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
При вирішенні питання про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу судом враховано, що останній має не зняті та не погашені судимості за вчинення корисливих злочинів, ніде не працює та не має законних, постійних джерел прибутку, не має міцних соціальні зв`язків в місці його постійного проживання, щоб запобігти вказаним ризикам, у разі застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.
Таким чином, обвинувачений та його захисник продовження існування вказаних ризиків не спростували та не довели того, що застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, забезпечить належне виконання обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків та в повній мірі зможе запобігти зазначеним ризикам.
Таким чином, застосований до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою необхідно продовжити на строк шістдесят днів.

Керуючись ст.ст.176-178, 183,193-194, 197, 331 КПК України, суд,

ухвалив:

Клопотання прокурора задовольнити та обраний запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою продовжити на шістдесят днів - по 11 год. 00 хв. 02 липня 2022 року включно.
У задоволенні клопотання обвинуваченого та захисника - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню, але не неї може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим - в той же строк з моменту вручення її копії.

Суддя ОСОБА_1