Справа 756/165/20 Головуючий в суді 1-ї інстанції - ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/1214/2022 Доповідач у суді 2-ї інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2022року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 26 липня 2021 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
- визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263КК України та призначено йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з встановленням іспитового строку 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.1 та п.2 ч.1 ст.76 КК України.

Цим же вироком вирішено питання речових доказів, процесуальних витрат,
В С Т А Н О В И Л А:
Згідно вироку суду І-ї інстанції, ОСОБА_7 у невстановлені досудовим розслідуванням час, день та місці незаконно придбав бойові припаси, а саме: 9 (дев`ять) патронів з маркуванням «ПС 9мм РА», 9 (дев`ять) патронів з маркуванням «S&B 9mm P.A. Blanc», 1 (один) патрон з маркуванням «9 мм P.A. Knall» 19 (дев`ятнадцять) патронів калібру 9x18 мм, що споряджені кулями «Пст» зі стальним осердям, які зберігав без передбаченого законом дозволу за місцем проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 .
У подальшому ОСОБА_7 26.11.2019 року приблизно о 12 год. 00 хв. перебуваючи за місцем проживання вступив у конфлікт зі своєю дружиною ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході якого остання звернулася за допомогою до працівників поліції по спецлінії «102». По приїзду працівників за адресою: АДРЕСА_2 , у ОСОБА_7 було запитано чи має він при собі заборонені законом речі, на що останній повідомив, що зберігає патрони для відстрілу гумових куль та патронів до вогнепальної зброї. Після цього в присутності двох понятих ОСОБА_7 передав працівникам поліції бойові припаси, а саме: 9 (дев`ять) патронів з маркуванням «ПС 9мм РА», 9 (дев`ять) патронів з маркуванням «S&B 9mm P.A. Blanc», 1 (один) патрон з маркуванням «9мм P.A. Knall» 19 (дев`ятнадцять) патронів калібру 9x18 мм, що споряджені кулями «Пст» зі стальним осердям, які зберігав за місцем свого проживання без передбаченого законом дозволу.
Не погоджуючись з вироком суду, прокурором подано апеляційну скаргу зі змінами, в якій він просить вирок суду першої інстанції змінити та виключити з резолютивної частини вироку посилання суду при застосуванні положень ст. 75 КК України як умову звільнення від відбування покарання "не вчинення обвинуваченим нового злочину".
Так, прокурор не оспорює фактичні обставини кримінального провадження, встановлені судом, які викладені у вироку, доведеність винуватості ОСОБА_7 і правильність кваліфікації його дій, однак вважає, що суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а саме, ч.3 ст.75 КК України, ухваливши рішення про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину, у той час як передбаченою законом умовою такого звільнення, серед іншого, є не вчинення протягом цього строку нового кримінального правопорушення, тобто як злочину, так і кримінального проступку.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив вирок суду змінити, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Суд першої інстанції розглянув дане кримінальне провадження відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження та визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд першої інстанції з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 263 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження та учасниками процесу не оспорюються.
При призначенні покарання, суд першої інстанції з урахуванням вимог ст.ст. 50, 65 КК України, врахував характер та ступінь тяжкості вчинених кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття, відсутність обставин, які обтяжують покарання. Врахувавши зазначені обставини, суд першої інстанції призначив ОСОБА_7 покарання за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення в межах санкції ч. 1 ст. 263 КК України, з яким погоджується колегія суддів, та яке в апеляційній скарзі не оспорюється.
Не оспорюється прокурором і висновок суду першої інстанції про можливість звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з підстав зазначених у вироку.

Разом з тим, звільняючи ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, суд визначив однією з умов такого звільнення не вчинення ним протягом іспитового строку нового злочину, яка не передбачена положеннями ст.75 КК України, на що обґрунтовано вказує прокурор.

Згідно з ч.3 ст.75 КК України у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

За приписами ст. 12 КК України кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини. А відтак, поняття кримінальне правопорушення є ширшим, ніж злочин.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що зазначення такої умови при звільненні від відбування покарання у вироку є зайвим, у зв`язку з чим вважає за необхідне виключити з резолютивної частини вироку словосполучення «не вчинить нового злочину», змінивши тим самим вирок Оболонського районного суду м. Києва від 26 липня 2021 року щодо ОСОБА_7 .
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції - зміні
Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 408, 409, 413, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
Вирок Оболонського районного суду м. Києва від 26 липня 2021 року щодо ОСОБА_7 змінити в частині застосування ст. 75 КК України та викласти його в наступній редакції: «На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з встановленням іспитового строку 1 рік.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.
Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: