Справа № 308/4984/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 та її захисника ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму, підозрювану у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000271 від 06.06.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_4 .

Подане клопотання мотивує тим, 06 червня 2021 року близько 02 години 00 хвилин водій ОСОБА_4 , керуючи технічно-справним автомобілем марки «Volkswagen», моделі «Passat», реєстраційний номер Чеської Республіки НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі М-06 сполученням «Київ-Чоп», на відрізку дороги 776 км. + 200 м. між населеними пунктами с. Клячаново та с. Іванівці, Мукачівського району, Закарпатської області, зі сторони м. Мукачево в бік напрямку м. Ужгород, разом з пасажиром, який сидів на передньому сидінні автомобіля ОСОБА_4 , діючи всупереч вимогам п.п. 1.3, 1.5, 1.10, 2.3 б), 2.9 а), 10.1, 11.3. Правил дорожнього руху, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинна була і могла їх передбачити, проявила неуважність до дорожньої обстановки, що склалася та її зміни, не забезпечила безпеку дорожнього руху, не вибрала безпечну швидкість, щоб мати змогу постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним за умов видимості у напрямку руху, з моменту виникнення небезпеки для руху, яку вона об`єктивно була спроможна виявити, не вжила заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу, в результаті чого виїхала на зустрічну смугу руху, де допустила зіткнення з зустрічним транспортним засобом автомобілем марки «Volkswagen», моделі «Passat», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 , який в той час рухався своєю смугою для руху у зустрічному напрямку, який був позбавлений технічної можливості уникнути зіткнення.

В момент контактування під кутом 160±5 градусів вказані автомобілі по інерції змінили напрямок свого руху, а саме: автомобіль марки «Volkswagen», моделі «Passat», реєстраційний номер Чеської Республіки НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 зупинився в кінцевому положенні в кюветі, а в свою чергу автомобіль марки «Volkswagen», моделі «Passat», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 після зіткнення розвернуло на 360 градусів у зворотній напрямок та такий залишився на своїй смузі руху з кінцевим положенням напрямком зі сторони м. Мукачево в бік напрямку м. Ужгород.

В результаті вище вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажир переднього пасажирського місця автомобіля марки «Volkswagen», моделі «Passat», реєстраційний номер Чеської Республіки НОМЕР_1 ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження, внаслідок яких наступила його смерть.

Також, внаслідок вище вказаної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля марки «Volkswagen», моделі «Passat», реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми грудної клітки, а саме множинних двобічних переломів ребер, розриву правої легені, забою легень, гемотораксу; закритої травми черева, а саме розриву печінки, забою підшлункової залози, гемоперітонеуму; закритого перелому нижньої третини правого стегна та верхньої третини великогомілкової кістки правої гомілки, яка супроводжувалася внутрішньою кровотечею, ускладнилась шоком, що і стало безпосередньою причиною його смерті.

Підсумовуючи слідчий вказує, що невиконання водієм ОСОБА_4 вказаних вимог п.п 1.3, 1.5, 1.10, 2.3 б), 2.9 а), 10.1, 11.3. Правил дорожнього руху, знаходяться в прямому причинному зв`язку з наставшими наслідками, зокрема смерті ОСОБА_8 та ОСОБА_7 .

Слідчий вказує, що 20 квітня 2022 року гр. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 Кримінального кодексу України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили загибель кількох осіб.

Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що ОСОБА_4 органом досудового розслідування обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, тяжкість покарання, яке їй загрожує, досудове розслідування у даному кримінальному провадженні не завершено, що у своїй сукупності дає підстави вважати, що вона може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, приймаючи до уваги, що жоден більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам, слідчий просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_4 строком на 60 (шістдесят) днів, із можливістю внесення застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала та просила його задовольнити з підстав, наведених у клопотанні. Вказала, що зазначені у клопотанні ризики є дійсними і триваючими, а обрання менш суворого запобіжного заходу не зможе їм запобігти.

Захисник підозрюваної адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання та пояснив, що підозра у вчиненні його довірителькою інкримінованого їй кримінального правопорушення є необґрунтованою та вказав на хибні висновки експертизи. Зауважив, що з часу ДТП пройшов тривалий час, ОСОБА_4 не допускала порушень процесуальної поведінки та вказав, що у випадку обрання відносно останньої запобіжного заходу, вказаним прокурором ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, може запобігти захід у виді домашнього арешту.

Підозрювана ОСОБА_4 у судовому засіданні вказала, що вину у вчиненому не визнає, підтримала доводи захисника та просила відмовити у задоволенні клопотання.

Заслухавши думку прокурора про доцільність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, пояснення підозрюваної та її захисника, перевіривши докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно витягу з кримінального провадження №0000271 від 06.06.2021, органом досудового розслідування СУ ГУНП в Закарпатській області здійснюється розслідування кримінального провадження за попередньою правовою кваліфікацією за ч. 3 ст. 386 КК України.

Слідчим суддею встановлено, що 20.04.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого їй кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме даними протоколу огляду дорожньо-транспортної пригоди від 06.06.2021 року; висновком судово-медичного експерта № 231/2021 від 19.07.2021 року; висновком судово-медичного експерта № 232/2021 від 19.07.2021 року; висновком судової автотехнічної експертизи № 9664 від 09.08.2021 року; висновком судової автотехнічної експертизи № 9665 від 06.08.2021 року; висновком судової транспортно-трасологічної експертизи №9988 від 18.01.2022 року; висновком судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/107-22/866-ІТ від 22.02.2022 року.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Стаття 177 КПК України містить правові норми щодо мети та підстав застосовування запобіжних заходів. Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 194 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Так, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваній ОСОБА_4 , слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, яке є тяжким злочином, покарання, що загрожує останній у разі визнання її винною у його вчиненні та враховує дані особу підозрюваної.

Також при обранні відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляд тримання під вартою, слідчий суддя враховує наступне.

Відповідно п. 3 абз. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25.04.2003 року №4, запобіжні заходи застосовуються за наявності підстав вважати, що підозрюваний буде намагатись ухилятися від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини по кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень.

Разом з тим, в п. 13.3 вищевказаної Постанови роз`яснено, що обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного.

Це можливо, коли особа немає постійного місця проживання, зловживає спиртними напоями чи вживає наркотичні засоби, продовжує вчиняти злочини, підтримує соціальні зв`язки негативного характеру, порушила умови запобіжного характеру, не пов`язаного з позбавленням волі, раніше ухилялася від слідства, суду чи виконання судових рішень.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

З досліджених матеріалів слідує, що ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, має постійне місце проживання, є молодого віку, не веде аморальний спосіб життя, є вдовою та наразі перебуває на амбулаторному лікуванні з діагнозом «дифузна травма головного мозку».

Також слідчим суддею під час розгляду клопотання встановлено, що з моменту внесення вказаних відомостей до ЄРДР минув тривалий час (близько 11 місяців), після повідомлення ОСОБА_4 про підозру до моменту звернення з даним клопотанням підозрювана не ухилялася від органу досудового розслідування, доказів зворотного надано не було, та не допускала інших порушень процесуальної поведінки.

Щодо обставин зазначених захисником ОСОБА_5 , а саме невірних висновків експерта за результатами проведення експертиз, які покладені в основу повідомлення про підозру, слідчий суддя вважає, що оцінку доказів зібраних на стадії досудового розслідування на предмет їх належності та допустимості слідчий суддя не проводить, натомість така здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 89 КПК України судом у нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Крім того, на даному етапі провадження не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження.

Відповідно до п. "с" ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що підозра ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй злочину за відсутності фактичних даних, які б свідчили про те, що інші більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити її належної поведінки та виконання процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, не є підставою для обрання найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання про обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити та вважає за необхідне застосувати відносно останньої більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт з покладенням на підозрюваної обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, який у повній мірі забезпечить запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Керуючись п. "с" ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, постановою Пленуму Верховного Суду України № 4 від 25 квітня 2003 року "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства" ст. ст. 177, 178, 181, 183, 186, 194, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя.

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання залишити без задоволення.

Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю.

Покласти на підозрювану ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого та прокурора за їх першою вимогою;

2) заборонити залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого або прокурора в нічний період доби з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв.;

3) здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Встановити строк дії ухвали про тримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під домашнім арештом до 19 червня 2022 року включно.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваної.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1