Справа №950/21/22 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/174/22 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2022 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у письмовому провадженні в місті Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Лебединського районного суду Сумської області від 14 січня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні його скарги на бездіяльність СВ ВП№3 (м. Лебедин), яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Лебединського районного суду Сумської області від 14 січня 2022 року у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність СВ ВП №3 (м. Лебедин) щодо внесення відомостей до Єдиного Державного реєстру досудових розслідувань було відмовлено.

Своє рішення слідчий суддя вмотивував тим, що в заяві ОСОБА_5 відсутні достатні об`єктивні дані, які б свідчили про те, що описані в ній події свідчать, що існує ймовірність вчинення кримінального правопорушення, по яким не ведеться досудове розслідування.

Не погодившись з таким рішенням слідчого судді, ОСОБА_5 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить вказану ухвалу скасувати, зобов`язати СВ ВП № 3 (м. Лебедин) внести до ЄРДР відомості про злочини, передбачені ст..191, 364, 366 КК України по фактах розтрати бюджетних коштів, зловживання службовим становищем, службового підроблення вчинені працівниками управління соціального захисту населення Лебединської РДА.

Свої вимоги апелянт обґрунтовував тим, що ухвала слідчого судді є упередженою і необґрунтованою, оскільки ґрунтується виключно на припущеннях слідчого судді, без врахування та оцінки наданих ним неспростовних доказів та рішень ВС, в яких викладені загальні підходи до розгляду заяв громадян з повідомленнями про злочин.

Крім того, апелянт наголошував, що посилання слідчого судді на те, що 06 грудня 2021 року інший слідчий суддя розглядав його скаргу з даного приводу є недоречними, оскільки в його попередній заяві не було зазначено вимоги про внесення відомостей до ЄРДР та не вказані статті КК України якими кваліфікується злочин, а в заяві № 578 від 13 грудня 2021 він зазначив всі необхідні відомості про вчинені злочини, проте суд залишив ці обставини поза увагою.

Вказував апелянт на те, що слідчий суддя необґрунтовано послався на проведену працівниками поліції перевірку, оскільки вона не дала відповіді на відсутність ознак злочинів у діях працівників управління соціального захисту населення Лебединської РДА.

Звертав увагу апелянт на те, що відсутність у слідчих, поліцейських які проводили перевірку та слідчого судді інформації та документів, на підставі яких управління соціального захисту населення у 2015-2020 роках надавало субсидії і допомоги сім`ї ОСОБА_6 , а саме: заяв на отримання субсидії та соціальної допомоги як малозабезпеченим, рішень про призначення зазначених виплат та інформації про доходи сім`ї ОСОБА_6 з аналізом та порівнянням доходів з витраченими коштами на купівлю другого сусіднього господарства, на ремонти і навчання двох доньок в музичній школі, не можливо стверджувати про відсутність ознак злочинів як у діях батюшки, так і у діях працівників управління соціального захисту населення Лебединської РДА.

Вказував, що його заява № 578 від 13 грудня 2021 містить відомості про вчинення кримінального правопорушення, а тому уповноважена особа поліції зобов`язана була невідкладно внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати досудове розслідування та надати заявнику витяг з ЄРДР.

При цьому, апелянт посилався на рішення колегії суддів Сумського апеляційного суду, яка переглядала незаконні, на його думку, ухвали слідчого судді, постановлені за наслідками розгляду його скарг, та приймала незаконні рішення.

З врахуванням вищезазначеного, апелянт вважає, що оскаржувана ухвала є незаконною, містить завідомо неправдиві та суперечливі формулювання, постановлена з неприпустимим порушенням кримінального процесуального законодавства та суперечить практиці ЄСПЛ і таке рішення фактично перешкоджає виконанню завдань кримінального провадження в частині забезпечення того, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності.

Апеляційний розгляд поданої скарги ОСОБА_5 просив проводити без його участі.

З урахуванням позиції ОСОБА_5 , прокурор теж подала заяву з проханням здійснити розгляд апеляційної скарги останнього у її відсутність.

Про дату час і місце учасники кримінального провадження повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

З огляду на викладене, керуючись ч.1 ст. 406 КПК України, колегія суддів вважає за можливе розгляд апеляційної скарги ОСОБА_5 провести в порядку письмового провадження, а тому, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіряючи законність прийнятого судового рішення, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_5 , в повній мірі дотримався зазначених вимог закону.

Відповідно до ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні, поряд з іншим, можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно з ч.1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Однак, до ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про порядок ведення ЄРДР (затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 06 квітня 2016 №139). Згідно з п.1 глави 2 розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.4,5 ч.5 ст. 214 КПК України.

Згідно ч.4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Аналіз положень КПК України дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 30 січня 2019 року (справа № 818/1526/18), у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

З матеріалів даного провадження вбачається, що ОСОБА_5 , 13 грудня 2021 року, шляхом направлення на електронну пошту, звернувся до ГУНП в Сумській області з заявою №578, в якій повідомив, обставини, які, на його думку, беззаперечно свідчать про вчинення злочинів місцевим батюшкою та працівниками управління соціального захисту населення Лебединської РДА, які на думку заявника безпідставно призначили і виплачували субсидію та матеріальну допомогу мешканцю с. Будилка ОСОБА_7 , який на думку заявника не є малозабезпеченою особою. Заявник вважав, що така його заява містить усі відомості, передбачені ч. 5 ст. 214 КПК України, оскільки в ній було зазначено прізвище і посада правопорушника, правова кваліфікація злочинів з посиланням на відповідні статті КК України, та просив внести дані за вказаною заявою до ЄРДР.

Однак, як вказував заявник, його заяву було переадресовано до Лебединського ВП№ 3, і на його адресу надійшов лист № 17857/К-154 від 23 грудня 2021 року, з інформацією про те, що по факту неправомірного отримання бюджетних коштів ОСОБА_8 було проведено перевірку та встановлено відсутність ознак кримінального чи адміністративного правопорушення.

Звертаючись до слідчого судді Лебединського районного суду Сумської області зі скаргою №14 на бездіяльність СВ ВП№3 (м. Лебедин), яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, ОСОБА_5 просив прийняти рішення, яким зобов`язати уповноважену особу ВП № 3 (м. Лебедин) внести до ЄРДР відомості про кримінальні правопорушення передбачені ст..191, 364, 365 КК України по фактах розтрати бюджетних коштів, зловживання службовим становищем, службового підроблення вчинені працівниками управління соціального захисту населення Лебединської РДА.

Перевіряючи обґрунтованість таких доводів скарги ОСОБА_5 , слідчий суддя дійшов висновку, з яким також погоджується і колегія суддів, що заява останнього № 578 фактично містить припущення щодо розтрати бюджетних коштів, зловживання службовим становищем, службового підроблення, вчинених працівниками управління соціального захисту населення Лебединської РДА при призначенні державної соціальної допомоги ОСОБА_8 , який на думку заявника не є малозабезпеченою особою.

При цьому, слідчим суддею було вірно враховано і те, що слідчим суддею Лебединського районного суду Сумської області вже розглядалась скарга ОСОБА_5 , яка мала аналогічні вимоги, за результатом розгляду якої від 06 грудня 2021 року було прийнято рішення, яким останньому у задоволенні скарги на бездіяльність, яка полягала у невнесенні відомостей до Єдиного Державного реєстру досудових розслідувань за заявою №496 про вчинення кримінальних правопорушень передбачених ст.. 191, 364, 366, 367 КК України, було відмовлено.

При цьому, колегія суддів зауважує, що незгода ОСОБА_5 з постановленими судами рішеннями не свідчить про їх незаконність.

За таких обставин, з врахуванням чинного законодавства, яким передбачено, що внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, що містять достатні об`єктивні дані, з яких можливо дізнатись про обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення та дійти висновку про попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення, висновок слідчого судді про те, що скарга ОСОБА_5 не містить достатніх об`єктивних даних, які б свідчили про вчинення кримінальних правопорушень, по яким не ведеться досудове розслідування, є законним та обґрунтованим.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що само по собі повідомлення про вчинення кримінального правопорушення не має жодних правових наслідків без його належного обґрунтування та доказів на підтвердження незаконності дій особи, про яку заявник заявляє, як про правопорушника.

Що стосується доводів апелянта про те, що в зв`язку з відсутністю у слідчих, поліцейських які проводили перевірку та слідчого судді інформації та документів, на підставі яких управління соціального захисту населення у 2015-2020 роках надавало субсидії і допомоги сім`ї ОСОБА_6 , не можливо стверджувати про відсутність ознак злочинів як у діях батюшки, так і у діях працівників управління соціального захисту населення Лебединської РДА, то колегія суддів не погоджується з ними, оскільки вони є припущеннями апелянта.

За таких обставин, враховуючи вищезазначене, колегія суддів, всупереч доводам апеляційної скарги, вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою та не вбачає підстав для її скасування, у зв`язку з чим апеляційна скарга ОСОБА_5 задоволенню, не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404,407,418,419,422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Лебединського районного суду Сумської області від 14 січня 2022 року про відмову у задоволенні скарги №14 ОСОБА_5 на бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4