Справа № 991/2685/21
Провадження 1-кп/991/18/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.05.2022 Вищий антикорупційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
його захисника, адвоката ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
його захисника, адвоката ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Вищого антикорупційного суду в місті Києві клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 , про призначення судової техніко-криміналістичної експертизи документа у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000091 від 11.01.2020, за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Чернігів, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України,
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Чернівці, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 368 КК
ВСТАНОВИВ:
I.Історія провадження
1.1 На розгляді Вищого антикорупційного суду перебувають матеріали зазначеного кримінального провадження.
1.2 17.02.2022 від захисника обвинуваченого ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 , надійшло клопотання про призначення судової техніко-криміналістичної експертизи документа, а саме постанови про призначення групи прокурорів та визначення старшого групи прокурорів від 15.01.2020, проведення якої він просив доручити експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.
В обґрунтування клопотання захисник зазначив, що в судовому засіданні, яке відбулось 14.02.2022, прокурором надано постанову про призначення групи прокурорів та визначення старшого групи прокурорів від 15.01.2020, яка раніше була відсутня у матеріалах кримінального провадження та оригінальність якої викликає у сторони захисту обґрунтовані сумніви через:
(1) існування на ній симетричних відміток у вигляді крапок, які можуть свідчити про ксерокопійовані сліди отворів, що були зроблені на оригінальному примірнику документа внаслідок його підшивання;
(2) відсутність слідів тиснення паперу у місці виконання підпису ОСОБА_10 уповноваженої особи, яка прийняла рішення;
(3) наявність ознак розмиття на окремих ділянках виконаного підпису.
На переконання захисника зазначена постанова має важливе значення для кримінального провадження, оскільки впливає на вирішення питання про повноважність прокурора та як наслідок на допустимість зібраних ним доказів.
ІІ. Позиції сторін судового провадження
1.1 Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 , адвокат ОСОБА_7 , в судовому засіданні клопотання підтримав та додатково повідомив, що зазначена постанова не відкривалась стороні захисту в порядку ст. 290 КПК України, а з її змістом вони ознайомились лише під час судового розгляду.
1.2 Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , а також захисник останнього адвокат ОСОБА_9 клопотання підтримали та просили суд його задовольнити.
1.3 Прокурор щодо клопотання заперечував у зв`язку з його необґрунтованістю. Вважав, що візуальним оглядом можна встановити, що це оригінал документу, оскільки ознаки копіювання відсутні. На його думку, шляхом заявлення експертизи сторона захисту затягує розгляд кримінального провадження.
ІІІ. Мотиви та обґрунтування суду
3.1 Заслухавши думку учасників судового засідання, перевіривши доводи клопотання, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

3.2 Правове регулювання та межі оцінки.
Відповідно до ст. 332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених ст. 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Частиною 1 ст. 242 КПК України визначено, що експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених ст. 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

Згідно з ч. 1 ст. 244 КПК України сторона захисту має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про проведення експертизи у разі, якщо:

1) для вирішення питань, що мають істотне значення для кримінального провадження, необхідне залучення експерта, проте сторона обвинувачення не залучила його або для вирішення залученим стороною обвинувачення експертом поставлені запитання, що не дозволяють дати повний та належний висновок з питань, для з`ясування яких необхідне проведення експертизи, або існують достатні підстави вважати, що залучений стороною обвинувачення експерт внаслідок відсутності у нього необхідних знань, упередженості чи з інших причин надасть або надав неповний чи неправильний висновок;

2) сторона захисту не може залучити експерта самостійно через відсутність коштів чи з інших об`єктивних причин.

З огляду на те, що проведення техніко-криміналістичної експертизи не належить до обов`язкових експертних досліджень суду належить встановити наявність передбачених у ч. 1 ст. 242 та ст. 244 КПК України підстав для її призначення.

3.3 Оцінка суду
Як вбачається зі змісту клопотання, необхідність у проведенні техніко-криміналістичної експертизи постанови обумовлена існуванням у сторони захисту сумнівів щодо оригінальності цього документа та відповідності дійсності дати його прийняття, з чим захист пов`язує достовірність зазначеного рішення прокурора.
Достовірність документа це відповідність відомостей, які у ньому відображені, об`єктивній дійсності. Інакше кажучи, це ознака правдивості того чи іншого доказу.
У клопотанні захисник пов`язує достовірність наданої прокурором постанови з тим фактом, що вона не була відкрита стороні захисту, а отже є сумніви, що таке рішення існувало станом на дату, зазначену в цьому документі.
У цьому контексті варто розділяти дві правові підстави, з якими пов`язані вимоги клопотання: (1) невідкриття зазначеної постанови стороні захисту, що тягне неможливість допущення відомостей як доказів (ч. 12 ст. 290 КПК України), (2) неналежність такої постанови у питанні її недостовірності, що унеможливлює використання інших доказів (ст. 85 КПК України).

Суд погоджується з позицією сторони захисту про те, що оригінальність та достовірність процесуального рішення про призначення групи прокурорів та старшого групи прокурорів впливає на допустимість доказів, зібраних цим суб`єктом, та можливість використання їх як доказів в цілому. Разом з цим колегія суддів звертає увагу на наступне.

В силу вимог ч. 1 ст. 94 КПК України оцінка доказів це розумова (логічна) діяльність слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, яка полягає у тому, що вони за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення (ч. 1 с. 94 КПК України).

Докази оцінюються за внутрішнім переконанням слідчого, прокурора, слідчого судді, суду. Внутрішнє переконання це тверда впевненість, що склалась у судді, слідчого судді, прокурора, слідчого в тому, що ними дано правильну оцінку всім наявним у кримінальному провадженні засобам доказування і всім встановленим фактам, і те, що отриманий таким шляхом висновок з усіх питань, які виникли в кримінальному провадженні, є єдино правильними.

Натомість, відповідно до ч. 1 ст. 69 КПК України експертом є особа, яка володіє науковими, технічними або іншими спеціальними знаннями, має право відповідно до Закону України «Про судову експертизу» на проведення експертизи і якій доручено провести дослідження об`єктів, явищ і процесів, що містять відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, та дати висновок з питань, які виникають під час кримінального провадження і стосуються сфери її знань.

Тобто, експерт досліджує об`єкти, явища і процеси, що містять відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, а не оцінює докази на предмет їх достовірності. Оцінка доказів здійснюється визначеними у ч. 1 ст. 94 КПК України суб`єктами, до яких експерт не відноситься.

Повертаючись до аналізу викладених у клопотанні захисника доводів, варто зазначити, що з огляду на стадію, на якій перебуває це кримінальне провадження, здійснювати оцінку доказів вправі лише суд.

За загальним правилом суд вирішує питання допустимості доказів, оцінюючи їх в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення (ч. 1 ст. 89 КПК України). У деяких випадках суд має право вирішити питання про недопустимість доказу ще до видалення суду до нарадчої кімнати (ч. 2 ст. 89 КПК України).

З цього слідує, що оцінка доказів, як елемент процесу доказування, проявляється тоді, коли виникає потреба у прийнятті процесуального рішення проміжного або підсумкового для відповідної стадії та усього кримінального провадження.

На цьому етапі кримінального провадження алгоритм судової оцінки полягає у наступному: спочатку суд оцінює зазначене процесуальне рішення прокурора на предмет його допустимості, а вже після цього взаємозв`язок з іншими доказами, вирішуючи питання належності.

Таким чином, оскільки можливість використання доказу суд вирішує самостійно відповідно до передбаченої у кримінальному процесуальному законі процедури, підстави для призначення експертизи відсутні.

Водночас, варто відзначити, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування.

Положення ч. 3 ст. 99 КПК України зобов`язують сторони кримінального провадження, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надавати суду оригінал документа. Оригіналом документа є сам документ.

Оригінальність документа першочергово підлягає встановленню за його зовнішніми ознаками та характеристиками. Таку відповідність суд вирішує в порядку ст. 358 КПК України під час безпосереднього дослідження документу.
Як убачається з наданої прокурором постанови про призначення групи прокурорів та визначення старшого групи прокурорів від 15.01.2020, очевидних зовнішніх ознак, які б свідчили про долучення прокурором копії документу, а не його оригіналу, зазначена постанова не містить.
Отже, за відсутності очевидних ознак копіювання документу, сумніви сторони захисту про його неоригінальність суд вважає надуманими.

3.4 Висновки суду.
Враховуючи, що порушені у клопотанні питання, з якими захист пов`язує потребу у проведенні експертизи, можуть бути вирішені судом самостійно і для цього не потрібні спеціальні знання, у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 , належить відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. 242, 244, 332, 350, 372, 376 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 , про призначення судової техніко-криміналістичної експертизи документа відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3