Провадження № 1-кп/592/256/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 серпня 2022 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Суми клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу,-
ВСТАНОВИВ:
Згідно з ухвалою Верховного Суду від 12.01.2022 року до Ковпаківського районного суду м.Суми надійшли матеріали кримінального провадження №0001751 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.28 ч.1 ст.361, ч.3 ст.28 ч.2 ст.361 КК України.
Ухвалою Ковпаківського районного суду м.Суми від 12.07.2022 року продовжений строк тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів по 09 вересня 2022 року включно.
Згідно з ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Прокурор подав письмове клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_10 , яке обгрунтовує тим, що ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, на цей час не зменшилися і не перестали існувати. ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з яких відноситься до категорії особливо тяжких, тому може спробувати переховуватися від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності. Існує ризик продовження протиправної поведінки обвинуваченою, яка не має стабільного заробітку. ОСОБА_10 може незаконно впливати на потерпілих, свідків у кримінальному провадженні, тим самим перешкоджаючи встановленню істини у кримінальному провадженні. Застосування до обвинуваченої запобіжного заходу у виді тримання під вартою є єдиним можливим запобіжним заходом, який буде запобігати встановленим ризикам.
Обвинувачена ОСОБА_10 , її захисник заперечували проти продовження строку тримання під вартою. Захисником подано клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_10 на такий, що не пов`язаний з триманням під вартою. ОСОБА_10 раніше не судима, має постійне місце проживання в м.Глухів, є одинокою матір`ю, на утриманні має двох малолітніх дітей, діти потребують догляду матері, позитивно характеризується за місцем проживання. Ризики відповідно до ст.177 КПК України щодо ОСОБА_10 в даному кримінальному провадженні відсутні. У клопотанні прокурора відсутні докази та аргументи, що існує реальна загроза втечі обвинуваченої при застосуванні до неї більш м`яких запобіжних заходів. Ризик вчинення ОСОБА_10 інших кримінальних правопорушень у зв`язку з відсутністю доходу та ризик втечі від суду за наявності міцних соціальних зв`язків є мінімальним. Сторона обвинувачення не вказує, на яких саме свідків, потерпілих може впливати ОСОБА_10 . Жоден з ризиків, передбачених ст.177 КПК України і на які посилається прокурор, не доведені, а грунтуються виключно на припущеннях.
Інші обвинувачені, захисник ОСОБА_4 заперечували проти продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 , оскільки прокурором не доведені ризики за ст.177 КПК України, запобіжний захід у виді домашнього арешту забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченої.
Згідно з ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вік та стан здоров`я обвинуваченого, розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше та інші обставини.
Так, у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства, суду.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
Крім того, слід зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Суд враховує, що ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення. Врахування тяжкості кримінального правопорушення свідчить про ступінь суспільної небезпечності особи. На цей час триває підготовче провадження у справі, судовий розгляд не розпочатий, тому є обгрунтованими доводи прокурора, що обвинувачена може незаконно впливати на потерпілих та свідків, перебуваючи на волі. Ризик вчинення обвинуваченою інших кримінальних праовопорушень прокурором не доведений.
В той же час суд враховує, що обвинувачена ОСОБА_10 перебуває під вартою з квітня 2021 року, на цей час ще не закінчено з об`єктивних причин підготовче провадження і кримінальне провадження не призначено до судового розгляду. Враховуючи кількість учасників судового провадження, здійснення розгляду цього кримінального провадження в умовах воєнного стану, суд позбавлений можливості в стислі строки призначити та провести судовий розгляд кримінального провадження.
Прокурором не доведено, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти встановленим ризикам, передбаченим п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України з урахуванням особи обвинуваченої ОСОБА_10 .
ОСОБА_10 раніше не судима, має постійне місце проживання в м.Глухів, є одинокою матір`ю, на утриманні має двох малолітніх дітей, віком 04 та 13 років, діти потребують догляду матері, позитивно характеризується за місцем проживання. Діти у зв`язку з обранням ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та його продовженні, залишилися без батьківського піклування. Отже, ОСОБА_10 має міцні соціальні зв`язки: малолітніх дітей, батьків похилого віку
При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі враховує вагомість доказів про вчинення обвинуваченою кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винуватою; наявність у обвинуваченої двох малолітніх дітей, які тривалий час позбавлені спілкування з матір`ю, наявність постійного місця проживання в м.Глухові, відсутність судимостей за вчинення злочинів, а також відомостей про притягнення до кримінальної чи адміністративної відповідальності.
Беручи до уваги всі вказані обставини у їх сукупності, існування передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України ризиків, а також враховуючи пріоритети, визначені ст. ст. 3 та 28 Конституції України, для можливості запобігання цим ризикам на цьому етапі розгляду кримінального провадження, суд вважає за необхідне у даному випадку змінити обвинуваченій запобіжний захід на більш м`який у вигляді домашнього арешту з 21 години по 06 годину ранку наступного дня строком по 27 жовтня 2022 року включно, який відбувати за адресою: АДРЕСА_1 з покладенням на обвинувачену обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, для забезпечення належної процесуальної поведінки та запобігання ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст177 КПК України.
Отже, суд приходить до переконання про обґрунтованість клопотання захисника про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт та вважає необхідним відмовити у задоволенні
Керуючись ст.ст.177, 178, 182-184, 331 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:
Відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Застосувати до ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту з 21 години по 06 годину ранку наступного дня, строком по 27 жовтня 2022 року включно, який відбувати за адресою: АДРЕСА_1 .
Покласти на обвинувачену ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на строк дії запобіжного заходу обов`язки:
- прибувати до суду за кожною вимогою;
- не відлучатись за межі м.Глухів Сумської області без дозволу суду та повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи (навчання);
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- утримуватись від спілкування з потерпілими та свідками та іншими учасниками кримінального провадження;
-носити електронний засіб контролю.
Негайно звільнити ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти.
Копію ухвали надіслати в ДУ «Сумський СІЗО», захиснику ОСОБА_5 .
Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м.Суми протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1