Справа № 201/8749/19
Провадження № 1кп/202/465/2019
Провадження № 1-кп/206/13/22
У Х В А Л А

29 серпня 2022 року в залі суду в м.Дніпрі Самарський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючий, суддя ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 190 Кримінального кодексу України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 жовтня 2018 року за № 0000561
за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
24.09.2019 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська разом з ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 20 вересня 2019 року надійшло кримінальне провадження № 0000561 відносно ОСОБА_3 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 190 КК України (том 10 а.п.109-111, 114).
Відповідно до розпорядження №26-р від 27.10.2020 року щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ, відповідно до ухвали Дніпровського апеляційного суду від 13.03.2020, рішення зборів суддів від 16.03.2020 та п. 4 ч. 5 розділу VIII Положення про автоматизовану систему документообігу суду , проведено повторний автоматизований розподіл судової справи №201/8749/19 на підставі чого головуючим суддею визначено суддю ОСОБА_1 (том 20 а. п. 1, 2).
Після заміни судді, 30.10.2021 року ухвалою суду призначено підготовче судове засідання (том 20 а.п.5).
23.12.2020 року обвинувачений ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про повернення обвинувального акту прокурору, в якому просив повернути обвинувальний акт прокурору, оскільки останній має недоліки: обвинувальний акт не скріплено печаткою; у примірнику обвинувального акту, який вручено стороні захисту, не міститься дати складання обвинувального акту в кінці та наявні виправлення в даті на його початку; неправильно зазначена адреса проживання обвинуваченого; об`єктивна сторона кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_3 є неконкретною, що порушує його право на захист, не зазначена форма вини обвинуваченого; в обвинувальному акті стороною обвинувачення стверджується про скоєння ОСОБА_3 кримінального правопорушення, однак таке твердження порушує принцип презумпції невинуватості; не зазначена форма вини обвинуваченого щодо кожної дії, якими виражається об`єктивна сторона; в обвинувальному акті сторона обвинувачення посилається на докази, що суперечить принципам рівноправності та змагальності сторін під час судового розгляду; в обвинувальному акті зазначено що даним кримінальним правопорушенням шкоди не завдано та не було заявлено цівільний позов, тоді як відсутність шкоди виключає злочинність діяння; реєстр матеріалів досудового розслідування, який є додатком до обвинувального акту та його невід`ємною частиною, не відповідає вимогам КПК України, а саме не містить відомостей про заявлені клопотання та процесуальні рішення, які приймались в ході досудового розслідування (том 20 а.п. 233-247, том 23 а.п. 69-84).

Протягом підготовчого провадження було вирішено численні клопотання обвинуваченого:
- ухвалою від 24.11.2020 року частково задоволено клопотання обвинуваченого про скасування арешту, заборону відчуження та повернення арештованого майна (том 20 а.п. 50-52);
- ухвалою суду від 16.12.2020 року витребувано з Генеральної прокуратури України витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань про рух даного кримінального провадження, №0000561 05 жовтня 2018 року, у межах всієї внесеної до ЄРДР інформації за період з 05.10.2018 року по день формування витягу (том 20 а.п. 149-150);
- ухвалою суду від 23 грудня 2020 року клопотання обвинуваченого про направлення кримінального провадження до іншого суду, визнання доказів недопустимими, призначення перевірок, встановлення незаконності статусу потерпілого, неправильності кваліфікації дій обвинуваченого та перекваліфікації обвинувачення, встановлення порушень при проведенні слідчих дій, встановлення неналежності процесуального керівництва та органу досудового слідства, перевірки незаконності перевезення при затриманні, побиття в установі виконання покарань, неналежності умов утримання під час перебування під вартою, порушень при контролю за вчиненням злочину, допиту свідків, долучення документів задоволено частково (том 21 а.п.112-113);
- ухвалою суду від 30.12.2020 року відмовлено в задоволенні клопотання обвинуваченого про про зміну запобіжного заходу із застави на особисте зобов`язання (том 21 а.п. 123-125);
- ухвалою суду від 19 січня 2021 року скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 про визнання незаконним затримання залишено без розгляду (том 21 а.п.147-148).;
- ухвалою суду від 27 травня 2021 року клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу із застави на особисте зобов`язання, заявлене в усній формі, залишено без розгляду (том 21 а.п.204-205);
- ухвалою суду від 15 липня 2021 року клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу із застави на особисте зобов`язання задоволено (том 21 а.п. 231-232);
- ухвалою суду від 06.09.2021 року клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 задоволено. Прийнято відмову обвинуваченого ОСОБА_3 від захисника-адвоката ОСОБА_5 (том 22 а.п. 6-7);

- ухвалою суду від 06.09.2021 року доручено Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_3 адвоката для здійснення представництва інтересів в суді за призначенням, забезпечивши прибуття адвоката за призначенням в судове засідання (том 22 а.п.8-9);

- ухвалою суду від 08.02.2022 року накладено на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) заходи примусового впливу у вигляді грошового стягнення в розмірі 2 (двох) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що на день постановлення ухвали складає 4962 (чотири тисячі дев`ятсот шістдесят дві) гривні 00 копійок (том 23 а.п. 86);

- ухвалою суду від 25 травня 2022 року накладено на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) заходи примусового впливу у вигляді грошового стягнення в розмірі 2 (двох) прожиткових мінімуів для працездатних осіб, що на день постановлення ухвали складає 4962 (чотири тисячі дев`ятсот шістдесят дві) гривні 00 копійок (том 23 а.п. 123).

В підготовчому судовому засіданні прокурор вважав можливим призначити судовий розгляд на підставі даного обвинувального акту, оскільки він відповідає вимогам КПК України та відсутні підстави для його повернення прокурору.
Обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору. Також обвинувачений подав до суду заяву, в якій просив розглянути клопотання про повернення обвинувального акту прокурору без участі захисника ОСОБА_7 .

Обвинувачений зазначив, що досудове розслідування почалося за рік до нібито вчинення ним обману, і ще до дати події кримінального правопорушення потерпілий ОСОБА_6 звертався до правоохоронних органів із заявою, що ОСОБА_3 нібито вимагає у потерпілого грошові кошти. Висловився про незаконність дій під процесуальним керівництвом органів військової прокуратури, оскільки постанова про передачу досудового розслідування до органів поліції Миколаївської області не відображена в інформації з ЄРДР, а Генеральним прокурором було доручено процесуальне керівництво військовій прокуратурі лише через два місяці після зазначеної в обвинувальному акті дати події кримінального правопорушення, в той час як жодних військових злочинів чи злочинів за участю військовослужбовців в межах досудового розслідування не було взагалі. Висловив переконання, що дане кримінальне переслідування носить особистісний, а також замовний політичних характер, оскільки він захищав осіб, позбавлених житла потерпілим ОСОБА_6 , а також як громадський активіст тривалий час критикував високопосадовців і перших осіб держави.

Вислухавши думки учасників кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт та додатки до нього, суд вважає за необхідне повернути обвинувальний акт прокурору з наступних підстав.
Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 1, 2 ст. 8 КПК України).
Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 pоку, яка закріплює право на справедливий суд, кожна людина має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.
Згідно п.3 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд вправі з підготовчого судового засідання повернути обвинувальний акт прокурору у випадку, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.
У відповідності до вимог чинного КПК України, обвинувальний акт повинен відповідати вимогам ст. 291 цього Кодексу.
Положеннями ст. 291 КПК України законодавець встановив процесуальний порядок складення обвинувального акту у кримінальному провадженні, навів вичерпний перелік ряду відомостей, що їх має містити обвинувальний акт, а також чітко визначив ті процесуальні документи, що в обов`язковому порядку додаються органом досудового розслідування до обвинувального акту.
В той же час відповідно до ч. 1 с. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.
Так, обвинувальний акт містить явно суперечливу та неспроможну дату вчинення кримінального правопорушення: «06.03.2018 року о 17 годині 03 хвилини» (том 10 а.с.6,7). В той час як трьома рядками нижче зазначено, що з 27.02.2019 року ОСОБА_3 використовував свій статус адвоката для здійснення своїх корисливих мотивів.
Також в обвинувальному акті не зазначено, яким саме способом обвинувачений ОСОБА_3 вчинив обман потерпілого ОСОБА_6 та заволодів його довірою, крім того, що став адвокатом і незрозумілим чином використав цей статус.
Суд також зауважує, що предметом кримінального провадження є грошові кошти у розмірі 10000 доларів США. У обвинувальному акті зазначено, що 9800 доларів США несправжні (імітаційні)засоби. Про решту, яка арифметично повинна складати 200 доларів США, в обвинувальному акті взагалі не зазначено жодної інформації. А у разі, якщо ці 200 доларів США були справжніми грошовими коштами, в обвинувальному акті не зазначено, чи належали вони потерпілому ОСОБА_6 , іншій особі або мали інше джерело походження.
Відповідно до роз`яснень, що містяться в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 223-1430/0/4-12 від 03.10.2012 року «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно процесуального кодексу України» повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

До загальних засад кримінального провадження, згідно ст. 7 КПК України віднесено законність, що встановлює обов`язок слідчого, прокурора та суд неухильно додержуватись вимог Конституції України, КПК України, інших актів законодавства.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.

Отже, вищезазначені недоліки позбавляють суд можливості призначити судовий розгляд на підставі даного обвинувального акту, та мають бути усунуті шляхом:

- зазначення відповідного іншим датам, наведеним в обвинувальному акті, часу (року) вчинення кримінального правопорушення;

- наведення дій та способу здійснення обвинуваченим обману та заволодіння довірою потерпілого;

- зазначення про наявність решти грошових коштів у розмірі 200 доларів США як частини суми 10000 доларів США, з вказівкою щодо їх приналежності на праві власності певній особі чи джерела походження цих коштів.

Інші доводи обвинуваченого стосуються питань оцінки допустимості доказів, встановлення дійсних обставин подій пред`явленого обвинувачення, і не можуть слугувати підставами повернення обвинувального акта.

Керуючись ст.ст. 109, 110, 291, 293, 314-315, 369-372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Повернути обвинувальний акт по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.10.2018 року під № 0000561 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 190 Кримінального кодексу України, прокурору Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону для усунення вказаних недоліків.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 7 днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1