Справа № 481/42/22
Провадж.№ 1-кп/481/40/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.03.2022 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новий Буг Миколаївської області клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000211 від 07 жовтня 2021 року відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Новобузького районного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження № 0000211 від 07 жовтня 2021 року відносно ОСОБА_5 , який обвинувачуються у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України,
Від прокурора ОСОБА_3 07.03.2022 року до суду надійшло клопотання, у якому вона просила продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , оскільки вважає, що на даний час ризики, передбачені п.1, 3, 5, ч.1 ст.177 КПК України (можливість переховуватись від суду, можливість вчинити інше кримінальне правопорушення та незаконно впливати на свідків), які існували на час застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшились та не перестали існувати. Прокурор, як обставини наявності вказаних ризиків посилається на те, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що обвинувачується у вчинені умисного нетяжкого та умисних тяжких злочинів, пов`язаних з таємним викраденням чужого майна, вчиненим повторно, які, відповідно до санкції ч.3 ст.185 КК України караються позбавленням волі на строк від трьох до шести років, не маючи постійного місця проживання, може ухилитись від суду. Крім того, прокурор в клопотанні вказав, що на досудовому розслідуванні, при допиті свідка ОСОБА_6 встановлено, що останнього обвинувачений просив, не виказувати його, що свідчить про наявність ризику, незаконного впливу на свідків. Також, кількість епізодів по цьому кримінальному провадженню та наявність відносно ОСОБА_5 іншого багатоепізодного кримінального провадження, обвинувальний акт за яким, спрямований до суду, вказує на ризики вчинення ним іншого кримінального правопорушення.
Обвинувачений ОСОБА_5 , заявив клопотання від 07.03.2022 року про проведення судового розгляду в режимі відеоконференції з ДП «Миколаївський слідчий ізолятор».
Ухвалою судді від 08.03.2022 року клопотання ОСОБА_5 задоволене, з мотивів, що етапування обвинуваченого в судове засідання до Новобузького районного суду Миколаївської області може бути ускладнене та загрожувати його здоров`ю та життю, у зв`язку з здійсненням бойових дій на території Миколаївської області через військову агресією Російської Федерації проти України та введенням воєнного стану з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, з метою забезпечення оперативного розгляду клопотання прокурора від 07.03.2022 року про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строк якого закінчується 12.03.2022 року, суд вважав за доцільне проведення дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції 09.03.2022 року о 14:00.
Разом з тим, судовий розгляд 09.03.2022 року о 14:00 не був проведений, у зв`язку з відсутністю, на час проведення судового розгляду, інтернет з`єднання у Новобузькому районному суді Миколаївської області, та такий судовий розгляд відкладений до 11:30 10.03.2022 року, про що належно повідомлений обвинувачений.
Крім того, ухвалою судді від 10.03.2022 року постановлено про доцільність проведення дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції з ДП «Миколаївський слідчий ізолятор» за участю обвинуваченого ОСОБА_5 10.03.2022 року о 11:30.
Разом з тим, 10.03.2022 року з ДП «Миколаївський слідчий ізолятор» до суду надійшла заява від обвинуваченого ОСОБА_5 , у якій він заперечив проти участі в судовому розгляді в режимі відео конференції, при цьому пам`ятку про права і обов`язки, копію клопотання прокурора від 07.03.2022 року про продовження запобіжного заходу і повідомлення про час і місце проведення судового розгляду, він отримав, про що маються відповідні його розписки.
Заслухавши позицію прокурора ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_4 , щодо можливості проведення судового розгляду у відсутність обвинуваченого в частині розгляду клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу, які не заперечували проти такого розгляду, суд вважає, що відмова обвинуваченого від участі в розгляді клопотання в режимі відео конференції є його свідомим розпорядженням своїми процесуальними правами, та не може перешкоджати проведенню судового розгляду, який здійснюється в умовах бойових дій на території Миколаївської області через військову агресією Російської Федерації проти України та введенням воєнного стану з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, внаслідок чого є неможливим етапування обвинуваченого в судове засідання до Новобузького районного суду Миколаївської області, через загрозу його здоров`ю та життю.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала своє клопотання та просила його задовольнити.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 , адвокат ОСОБА_4 , проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу не заперечував.
Заслухавши прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , суд вважає, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
За змістом ст.199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» №12369/86 від 26 червня 1991 року вказав, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, що виправдовують попереднє ув`язнення, як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Така ж позиція відображена в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/97 від 26 липня 2001 року.
Як вбачається з матеріалів, наданих суду, ухвалою слідчого судді Новобузького районного суду Миколаївської області ОСОБА_7 від 15 листопада 2021 року відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 13 січня 2022 року з визначенням розміру застави.
Ухвалою суду від 12.01.2022 року обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 12.03.2022 року з визначенням розміру застави.
Підставою для обрання запобіжного заходу стали достатні підстави вважати, що обвинувачений може ухилятися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та незаконно впливати на свідка.
З моменту взяття обвинуваченого ОСОБА_5 під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання не змінилися обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.
Суд вважає, що наведені прокурором в судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та мотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання, на даний час, не змінилися.
Ризиками, які дають підстави суду продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід вважати: те, що обвинувачений може переховуватись від суду, оскільки, усвідомлюючи, що обвинувачується у вчиненні багатоепізодних тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, не маючи постійного місця проживання та родичів, може ухилитись від суду, вчинити інший злочин, а також незаконно впливати на свідка.
Оцінюючи тяжкість та кількість вчинених злочинів, який інкримінуються обвинуваченому, суд враховує ступінь їх суспільної небезпечності у конкретних умовах місця і часу та враховує, що до особи, яка обвинувачується у вчиненні таких, тримання під вартою, як запобіжний захід, може бути застосовано за мотивом однієї лише небезпечності злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
З урахуванням викладеного, беручи до уваги усталену практику Європейського суду з прав людини у справі (зокрема рішення «Едуард Шабалін проти Росії» від 16 жовтня 2014 року) про неприпустимість тримання особи під вартою без судового рішення та у контексті даного кримінального провадження, не вирішуючи наперед питання про винуватість чи невинуватість ОСОБА_5 , з метою попередження ризику його переховування від суду, незаконного впливу на свідка та вчинення нового кримінального правопорушення, з урахуванням особи обвинуваченого та тяжкості інкримінованих йому діянь, віку та стану його здоров`я, відсутності жодних медичних документів, які б могли підтвердити неможливість утримання обвинуваченого в слідчому ізоляторі, враховуючи, що інші запобіжні заходи не можуть запобігти вказаним ризикам, а розгляд кримінального провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою здійснити неможливо, та прокурором доведено, що обставини існування ризиків передбачених ст.177 КПК України, виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою, стороною захисту не здобуто відомостей та не спростовано зазначених ризиків у клопотанні прокурора, які б могли бути підставою для обрання менш суворого запобіжного заходу, суд вважає необхідним продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою із визначеним раніше розміром застави у межах 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 177, 178, 183, 184, 194, 350, 369-372 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 , строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, задовольнити.
Обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк тримання під вартою на шістдесят днів з 10 березня 2022 року до 08 травня 2022 року, включно, з раніше визначеною заставою у межах 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 47580 (сорок сім тисяч п`ятсот вісімдесят) гривень 00 копійок у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).
Строк дії ухвали в частині продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 - 60 днів.
Копію ухвали вручити прокурору ОСОБА_3 , обвинуваченому ОСОБА_5 , захиснику ОСОБА_4 та скерувати начальнику Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» для відома та виконання.
Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвала в частині продовження запобіжного заходу обвинуваченому може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.
Відповідно до вимог ч.2 ст.376 КПК України повний текст ухвали проголошений о 13:30 год. 10.03.2022 р. в залі судових засідань в приміщенні Новобузького районного суду Миколаївської області.

Суддя ОСОБА_1