Справа № 177/392/22
Провадження № 1-і/177/17/22
У Х В А Л А
Іменем України
28.04.2022 Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі клопотання прокурора Каховської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_2 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001239 від 10.12.2020,
за участі:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого,
адвоката ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И В:
Каховським міськрайонним судом Херсонської області здійснювався розгляд указаного кримінального провадження щодо ОСОБА_3 , ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України та ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 187 КК України.
Згідно з до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.03.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, строком на 30 діб, який продовжено згідно з Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 та від 18.04.2022 № 259/2022.
Відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», у разі неможливості здійснення правосуддя судом з об`єктивних причин під час воєнного або надзвичайного стану, у зв`язку зі стихійним лихом, військовими діями, заходами щодо боротьби з тероризмом або іншими надзвичайними обставинами може бути змінено територіальну підсудність судових справ, що розглядаються в такому суді, за рішенням Вищої ради правосуддя, що ухвалюється за поданням Голови Верховного Суду, шляхом її передачі до суду, який найбільш територіальне наближений до суду, який не може здійснювати правосуддя, або іншого визначеного суду. У разі неможливості здійснення Вищою радою правосуддя такого повноваження, воно здійснюється за розпорядженням Голови Верховного Суду. Відповідне рішення є також підставою для передачі всіх справ, які перебували на розгляді суду, територіальна підсудність якого змінюється.
Розпорядженням Верховного Суду «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» від 06.03.2022 № 1/0/9-22, відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ. Зокрема, підсудність судових справ Каховського міськрайонного суду Херсонської області визначено за Криворізьким районним судом Дніпропетровської області.
На електронну адресу Криворізького районного суду Дніпропетровської області 27.04.2022 від прокурора у провадженні надійшло клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 строком на 60 днів, яке обґрунтовано тим, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні ряду злочинів, серед яких умисні тяжкі злочини, з об`єктивних причин розгляд справи завершити не представляється можливим, а строк запобіжного заходу щодо останнього спливає 29.04.2022. При цьому, ризики, які стали підставою для застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме, переховування від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вплив на потерпілого, свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення, не зменшилися і продовжують існувати. Підстави для скасування або зміни застосованого запобіжного заходу на більш м`який, відсутні, оскільки виключно винятковий запобіжний захід спроможний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого під час розгляду вказаного кримінального провадження.
Прокурор ОСОБА_2 у судовому засіданні клопотання підтримала та просила його задовольнити з підстав наведених у ньому.
Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник, адвокат ОСОБА_5 , кожен окремо, проти задоволення клопотання прокурора заперечували. Просили суд зміни запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме, на домашній арешт.
В обґрунтування заперечень проти задоволення клопотання прокурора, обвинувачений ОСОБА_3 вказував про відсутність обґрунтованих ризиків для застосування щодо нього виняткового запобіжного заходу. Зазначав, що має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, оскільки проживає разом з мамою та братом, хоча і не офіційно, але був працевлаштований та отримував дохід.. Наміру уникати від суду не має. Відносно неявки у попередні судові засіданні вказував, що неявка була обумовлена об`єктивними причинами, оскільки за станом здоров`я не міг з`явитися до суду. Доказів, які б підтверджували вказані обставини не має, тому що звертався за медичною допомогою до приватних лікарів, які не надали йому підтверджуючих документів відносно його звернення.
Прокурор заперечував щодо зміни запобіжного заходу на більш м`який та наполягав на продовженні строку тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою.
Заслухавши учасників судового провадження, розглянувши клопотання, дослідивши долучені до нього матеріали, суд дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що на розгляді у Каховському міськрайонному суді Херсонської області перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 , ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України та ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 187 КК України.
У вказаному кримінальному провадженні згідно з ухвалою слідчого судді Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 11.12.2020, до ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який востаннє продовжено згідно з ухвалою цього ж суду від 01.03.2022 до 29.04.2022 включно.
Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали суду про продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Як передбачено ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п.п.1-5 ч.1 цієї статті.
При вирішенні питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд своїм рішенням має забезпечити не лише їх права, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що саме по собі вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
За змістом ст. 199 КПК України, підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.
Вирішуючи клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 та можливості зміни такого запобіжного заходу на більш м`який, суд враховує, що ОСОБА_3 обвинувачуються у вчиненні умисних кримінальних правопорушень, групою осіб, серед яких злочини, які згідно зі ст. 12 КК України відносяться до тяжких, санкція яких передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років з конфіскацією майна.
Таким чином, під загрозою можливого покарання, а також, зважаючи на відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, законного, постійного джерела доходів, місця проживання, існує ризик ухилення обвинуваченого від суду, вчинення останнім інших кримінальних правопорушень.
При цьому судом враховується попередня процесуальна поведінка обвинуваченого ОСОБА_3 , зокрема те, що перебуваючи під домашнім арештом, який до нього було застосовано ухвалою суду від 06.07.2021 у вказаному кримінальному провадженні, без поважних причин ухилявся від явки до суду, що зумовило застосування до останнього виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Також, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Зокрема, у справах «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 та «Волосюк проти України» від 12.03.2013, ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Серед іншого, суд звертає увагу на існуючу обстановку в Україні, зокрема, що 24.02.2022 відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан строком на 30 діб, який продовжено згідно з Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 та від 18.04.2022 № 259/2022.
У ряді регіонів України тривають бойові дії, на день розгляду вказаного клопотання ситуація в Україні є напруженою, військова агресія проти України суттєво обмежує можливість виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях (у тому числі в Херсонській області), зокрема контролю за дотриманням умов домашнього арешту, та погіршує криміногенну обстановку.
Вказане підвищує як ризик вчинення інших кримінальних правопорушень, такі і ризик можливого ухилення від явки до суду обвинуваченого у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, що перешкоджатиме розгляду справи в розумний строк та виконання завдань, визначених ст. 2 КПК України.
З урахуванням викладеного, зважаючи на те, що ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися та продовжують існувати, а в певній мірі, враховуючи існуючу ситуацію в країні, зумовлену воєнним станом, навіть збільшилися, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, суд дійшов висновку, що застосований до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості інкримінованих йому злочинів, а також його особі, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу, тому вважає виправданою необхідність продовження строку тримання обвинуваченого під вартою ще на 60 днів, оскільки, на переконання суду, жоден з більш м`яких запобіжних заходів, не зможе в повній мірі запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого під час судового розгляду даного кримінального провадження.
Відповідно, з вище вказаних підстав, не підлягає задоволенню клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на домашній арешт.
Оскільки матеріали провадження свідчать про причетність ОСОБА_3 до вчинення злочину з застосуванням насильства, суд, згідно з п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, не визначає розмір застави у вказаному кримінальному провадженні.
З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 177, 180, 183, 199, 331, 392 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора Каховської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_2 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001239 від 10.12.2020, задовольнити.
У задоволенні клопотань сторони захисту про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, - відмовити.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0001239 від 10.12.2020, на 60 (шістдесят) днів, тобто до 26.06.2022 включно.
Копію ухвали направити прокурору, захиснику, ДУ «Дар`ївська виправна колонія (№ 10)» для відома та вручення обвинуваченому.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Подання апеляційної скарги на ухвалу про продовження строку тримання під вартою зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.
Ухвала про продовження запобіжного заходу обвинуваченому, може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення копії ухвали, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.
Повний текст ухвали складено та оголошено 28.04.2022 о 13 год. 00 хв.

Суддя: ОСОБА_1