Справа №751/3764/22
Провадження №1-кс/751/1012/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 вересня 2022 р. місто Чернігів

Слідчий суддя Новозаводського районного суду м. Чернігова ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання заяву ОСОБА_3 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0000586 від 20.12.2021 року -

за участі сторін:
слідчий ОСОБА_4

представник власника майна ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_5 звернулася до суду з клопотанням в інтересах володільця майна ОСОБА_3 про скасування арешту з транспортного засобу автомобіля Renault Clio Sumbol державний номер НОМЕР_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , та повернення автомобіля власнику.

Клопотання обґрунтовує тим, що в провадженні слідчого управління ГУНП в Чернігівській області, знаходиться кримінальне провадження № 0000586 від 20.12.2021 року, розпочате за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України.

Ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 24.12.2021 року на автомобіль Renault Clio Sumbol державний номер НОМЕР_1 накладено арешт.

Виходячи з того, що по кримінальному провадженню проведені всі необхідні слідчі, процесуальні та експертні дії пов`язані з вищевказаним автомобілем, заявник позбавлений можливості володіти, користуватися та розпоряджатися автомобілем, а тому вважає що потреба в подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт автомобіля - відпала.

Представник власника майна наполягав на задоволенні клопотання з вище наведених підстав. Окрім того, просила врахувати, що ОСОБА_3 категорично заперечує як свою причетність до ДТП, так і участь в ньому належного йому транспортного засобу, а на момент розгляду клопотання його процесуальний статус залишається як свідок.

Слідчий категорично заперечував щодо задоволення клопотання мотивуючи потребою в збереженні транспортного засобу, як речового доказу, оскільки ОСОБА_3 мобілізований і орган досудового розслідування вживає заходи щодо встановлення його місця служби. На даний час отримано висновок експертизи і в матеріалах справи вже зібрано достатньо доказів для пред`явлення йому підозри.

Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали провадження, слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24.12.2021 року накладено арешт на автомобіль Renault Clio Sumbol державний номер НОМЕР_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом позбавлення права на користування, відчуження та розпорядження ним.

Ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 29.07.2022 року відмовлено у скасуванні арешту з автомобіля Renault Clio Sumbol державний номер НОМЕР_1 .

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , автомобіль марки Renault Clio Sumbol державний номер НОМЕР_1 належить ОСОБА_3 /а.с. 8-9/.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Положеннями ч.1 ст.174 КПК України передбачено, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника майна, якщо він доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Слідчий суддя звертає увагу, що за загальним правилом застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі і арешт майна, допускається тільки у разі коли потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора та одночасно з цим може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням /ч.3 ст.132 КПК/.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, що були надані на запит суду, слідчий суддя встановив, що на даному етапі досудового розслідування, не зважаючи на вже виконаний значний обсяг роботи, існує необхідність в подальшому збереженні транспортного засобу як речового доказу, з урахуванням збереження на ньому слідів механічної взаємодії під час ДТП, органом досудового розслідування є цілком виправданим інтересами кримінального провадження.

Доказів негативних наслідків від продовження заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна ані володільцем майна, ані його представником не надано та судом не встановлено.
Слідчий суддя в конкретному випадку вважає за необхідне також звернути увагу на те, що внаслідок ДТП за участі вище вказаного транспортного засобу загинула людина, і на даний момент пріоритетом має бути створення та забезпечення органу досудового слідства сприятливих умов для повного та всебічного проведення всього комплексу запланованих слідчих дій та отримання відповідних експертних досліджень.
У практиці ЄСПЛ напрацьовано три головні критерії, які слід оцінювати на предмет відповідності втручання в право особи на мирне володіння своїм майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст.1 Протоколу першого ЄКПЛ, а саме: (1) чи є втручання законним; (2) чи переслідує воно "суспільний інтерес"; (3) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Необхідність досягнення такого балансу відображена в структурі ст.1 Першого протоколу та кореспондується з вимогами п.п.2,5 ч.2 ст.173 КПК України, якою покладено на суд обов`язок враховувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні /з однієї сторони/, а також розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження /з іншої сторони/.

За конкретних обставин втручання в право заявника на мирне володіння транспортним засобом є законним, об`єктивно переслідує суспільний інтерес (встановлення винуватця ДТП в результаті якого загинула людина) та є пропорційним визначеній цілі. В протилежному випадку, в разі скасування арешту на транспортний засіб, можуть бути безповоротно втрачено речові докази в справі, які підлягають пред`явленню як стороні захисту, так і в подальшому в суді.

Враховуючи відсутність негативних наслідків від продовження заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна для його власника, підстав для задоволення клопотання представника власника майна на даному етапі досудового слідства суд не вбачає.
Разом з тим, сторона захисту зі спливом часу, не позбавлена повторно ініціювати відповідне клопотання, наполягаючи на застосуванні менш обтяжливого виду забезпечення заходу забезпечення кримінального провадження.
Керуючись ст.ст.98,170-173,174,370,372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_3 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0000586 від 20.12.2021 року відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 (п`яти) діб з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1