Справа № 727/3042/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 липня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі :
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в м. Ужгород в режимі відео конференції кримінальне провадження №727/3042/18, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000391 від 02.11.2017 р. про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Чернівецької області, Новоселицького району, с. Строїнці, українця, громадянина України, не працюючого, проживаючого АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 305 КК України,-
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6
В С Т А Н О В И В:
На розгляді в Ужгородському міськрайонному суді Закарпатської області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстр судових розслідувань за № 0000391 від 02.11.2017 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 305 КК України.
27.04.2022 року захисник ОСОБА_7 подав до суду скаргу на рішення прокурора від 02.11.2017 про призначення групи прокурорів в кримінальному провадженні, мотивуючи її тим, що перший заступник прокурора Чернівецької області, протиправно перенявши на себ повноваження і компетенцію свого керівника, тим самим будучи не уповноваженою законом особою, незаконно замість останнього прийняв 02.11.2017 в кримінальному провадженні рішення у формі постанови про призначення групи прокурорів, тим самим порушив норми та вимоги ч.3 ст. 11 ЗУ «Про прокуратуру» та ст.ст. 9 і 37 КПК України.
27.04.2022 року захисник ОСОБА_7 подав до суду скаргу на рішення прокурора від 14.11.2017 про визначення підслідності, мотивуючи її тим, що кримінальне провадження зареєстроване в ЄРДР 02.11.2017 начальником відділу прокуратури Чернівецької області ОСОБА_8 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.14 ч.2 ст. 305 КК України. Після цього, 02.11.2017, перший заступник прокурора Чернівецької області ОСОБА_9 призначив групу прокурорів, до складу якої включив начальника відділу нагляду прокуратури області ОСОБА_10 та прокурора відділу нагляду прокуратури області ОСОБА_11 . Зі змісту даної постанови заступника прокурора області від 02.11.2017 року встановлено, що на день прийняття рішення кримінальне повадження вже здійснювалось слідчим відділом Управління СБУ Чернівецької області. Поряд з цим зі змісту постанови прокурора ОСОБА_12 від 14.11.2017, яка оскаржується, встановлені обставини про те, що на момент її прийняття кримінальне провадження попередньо здійснювалось прокуратурою Чернівецької області. З урахуванням відомостей, які відображені у фабулі зазначених постанов прокурорів від 02.11.2017 та 14.11.2017, сторона захисту вважає, що прокурор ОСОБА_13 в даному кримінальному провадженні набув повноваження і процесуального керівника фактично на початковій стадії здійснення досудового розслідування слідчими СБУ, після передачі провадження з прокуратури. А тому останній не мав відповіданих повноважень приймати процесуальні рішення в період з 2 по 13 (включно) листопада 2017 року на стадії здійснення досудового розслідування прокуратурою Чернівецької області.
31.05.2022 року захисник ОСОБА_5 подав до суду клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки обвинувальний акт затверджений прокурором, який не мав відповідних повноважень здійснювати нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням. Відповідно до постанови прокурора ОСОБА_11 від 14.11.2017 про визначення підслідності, кримінальне повдаження № 0000391 станом на 14.11.2017 здійснювала прокуратура Чернівецької області. 14.11.2017 прокурор ОСОБА_11 супровідним листом матеріали вказаного кримінального провадження для подальшого розслідування направив до СВ УСБ України в Чернівецькій області. Зміст даних постанов в сукупності з датою супровідного листа від 14.11.2017 року про направлення матеріалів кримінального провадження з прокуратури Чернівецької області органу досудового розслідування, вказує на те, що 14.11.2017 матеріали кримінального провадження № 0000391 перебували в провадженні прокуратури Чернівецької області, яка, як зазначено в постанові, «проводить досудове розслідування». 14.11.2017 прокурор ОСОБА_11 своєю постановою визначив підслідність вказаного кримінального правадження за слідчим відділом УСБУ України в Чернівецькій області і в цей же день направив матеріали цього кримінального провадження в цей відділ «для проведення подальшого досудового розслідування». А отже станом на 02.11.2017 в провадженні СВ УСБУ України не могли перебувати матеріали вищезазначеного кримінального провадження. Вказана в постанові заступника прокурора області ОСОБА_14 дата прийнятя рішення «2.11.2017» року явно не відповідає дійсності. Дане процесуальне рішення про призначення в кримінальному провадженні № 0000391 групи прокурорів прийнято після 14.11.2017 року, що дає підстави стороні захисту стверджувати, що в офіційний документ, сформований працівниками обласної прокуратури і наданий для підпису заступнику керівника цієї прокуратури, внесені неправдиві відомості. Окрім цього зазначає, що викладені в обвинувальному акту обставини вчинення ОСОБА_3 злочину містять суттєві суперечності, прокурор належним чином не сформулював обвинувачення. Обвинувачуючи ОСОБА_3 у вчиненні злочину в групі осіб, прокурор всупереч вимогам ст. 27 КК України, в обвинувальному акті не визначив роль та вид зазначених в обвинувальному акті співучасників, в тому числі обвинуваченого ОСОБА_3 , а також прокурор всупереч викладеним в обвинувальному акті обставинам, ОСОБА_3 не інкримінує в вину кваліфікуючу ознаку вчинення контрабанди за попередньою змовою групою осіб. Як вбачається зі змісту реєстру матеріалів досудового розслідування, доданого до обвинуввального акту, не дивлячись на вчинення особливо тяжкого злочину, явно всупереч вимогам ч.3 ст. 217 КПК України прокурор не виділив в окреме провадження матеріали досудового розслідування щодо вказаних невстановлених осіб і не доручив слідчим проводити стосовно них розслідування. Крім цього в обвинувальному акту відсутні будь-які дані, які б вказували на мотив ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину та його наслідки. На підставі викладеного просить суд обвинувальний акт, складений старшим слідчим в особливо важливих справах слідчого відділу УСБ України в Чернівецькій області ОСОБА_15 і затверджений прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та Державної прикордонної служби прокуратури Чернівецької області ОСОБА_16 щодо обвинуваченого ОСОБА_3 повернути прокурору, як такий що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
В підготовчому судовому засіданні, прокурор просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у відкритому судовому засіданні . Вважає, що обвинувальний акт складений із дотриманням вимог ст.291 КПК України, підстав для закриття кримінального провадження, для повернення обвинувального акту прокурору немає. Угода не укладалась. Клопотань не заявляв.
У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_5 заявлене ним клопотання про повернення обвинувального акту прокурору підтримав, просив суд обвинувальний акт щодо обвинуваченого ОСОБА_3 повернути прокурору, оскільки такий не відповідає вимогам ст.291 КПК України, посилаючись на мотиви викладені у письмовому клопотанні. Наголосив на тому, що підстави наведені ним для повернення обвинувального акту прокурору не були предметом дослідження при попередньому розгляді даної справи суддею ОСОБА_17 . Окрім того , підтримав скарги подані захисником обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_6 на рішення прокурора від 02.11.2017 про призначення групи прокурорів в кримінальному провадженні та на рішення прокурора від 14.11.2017 про визначення підслідності.
У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_6 подану ним скаргу на рішення прокурора від 02.11.2017 про призначення групи прокурорів в кримінальному провадженні та скаргу на рішення прокурора від 14.11.2017 про визначення підслідності підтримав та просив суд їх задовольнити. Окрім того підтримав клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту прокурору.
Обвинувачений в судовому засіданні підтримав доводи, клопотання та подані скарги захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_5 та просив обвинувальний акт повернути прокурору.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання захисника обвинуваченого щодо повернення обвинувального акту та просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту. Наголосив на тому, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, зокрема такий містить, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Заперечив проти задоволення скарг захисника ОСОБА_7 на рішення прокурора від 02.11.2017 про призначення групи прокурорів в кримінальному провадженні та на рішення прокурора від 14.11.2017 про визначення підслідності.
В підготовчому судовому засіданні, вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт з додатками, суд приходить до висновку про наявність підстав для повернення обвинувального акту прокурору в зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України, виходячи з наступного.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Статтею 291 КПК України, передбачені вимоги яким повинен відповідати обвинувальний акт та можливість повернення його прокурору у разі його невідповідності вимогам передбачених цією статтею.
Із наведених положень кримінального процесуального закону слідує, що на стадії підготовчого провадження повернення обвинувального акта прокурору допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим цих вимог.
Статтею 291 КПК України визначені вимоги щодо форми та змісту обвинувального акту.
Згідно вимог ст.291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, дізнавачем , після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт має містити найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); розмір пропонованої винагороди викривачу; дату та місце його складення та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.
До обвинувального акта додається, зокрема : реєстр матеріалів досудового розслідування; цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування.
Відповідно до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, а згідно п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень п. 4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.
Як встановлено судом, відомості про кримінальне правопорушення за ст. 14 ч.1, ст. 305 ч.2 КК України внесені до ЄРДР за № 0000391 від 02.11.2017 року . Згідно витягу з ЄРДР за № 0000391 від 02.11.2017 року сформованого станом на 02.11.2017 року органом досудового розслідування є Прокуратура Чернівецької області. ( Т.6 а.с. 236-237)

Відповідно до постанови про призначення групи прокурорів від 2 листопада 2017 року встановлено, що у провадженні слідчого відділу Управління СБ України в Чернівецькій області перебувають матеріали досудового розслідування № 0000391 від 02.11.2017 року та визначено групу прокурорів у кримінальному провадженні.
Відповідно до постанови прокурора ОСОБА_11 від 14.11.2017 про визначення підслідності, кримінальне повадження № 0000391 станом на 14.11.2017 здійснювала прокуратура Чернівецької області. Цією ж постановою було визначено підслідність кримінального провадження № 0000391 від 02.11.2017 року за слідчим відділом Управління СБ України в Чернівецькій області. 14.11.2017 прокурор ОСОБА_11 супровідним листом матеріали вказаного кримінального провадження для подальшого розслідування направив до СВ УСБ України в Чернівецькій області. Зміст даних постанов в сукупності з датою супровідного листа від 14.11.2017 року про направлення матеріалів кримінального провадження з прокуратури Чернівецької області органу досудового розслідування, вказує на те, що 14.11.2017 матеріали кримінального провадження № 0000391 перебували в провадженні прокуратури Чернівецької області, яка, як зазначено в постанові, «проводить досудове розслідування».
А отже станом на 2.11.2017 в провадженні СВ УСБУ України не могли перебувати матеріали вищезазначеного кримінального провадження. Вказана в постанові заступника прокурора області ОСОБА_14 дата прийнятя рішення «2.11.2017» року явно не відповідає дійсності. Дане процесуальне рішення про призначення в кримінальному провадженні № 0000391 групи прокурорів прийнято після 14.11.2017 року.
Отже, наведена невідповідність позбавляє прокурорів ОСОБА_10 та ОСОБА_11 статусу процесуального керівництва в даному кримінальному провадженні, а відтак будь-які рішення прийняті прокурорами ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в рамках даного кримінального повадження, на думку суду, є недопустимими.
Зважаючи на викладене , обвинувальний акт затверджений прокурором ОСОБА_11 , який не мав відповідних повноважень під час проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, а відтак підлягає поверненню прокурору, як такий, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
Суд, зазначає, що кримінальним процесуальним законом передбачено повернення обвинувального акта прокурору в разі його невідповідності ст. 291 КПК України.
У відповідності до положень п.(а) ч.3 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, кожен, кого обвинувачено у вчиненні злочину, має право бути негайно і детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення проти нього.
Отже, в Конвенції, йдеться про те, що однією із гарантій права на справедливий суд, відповідно до пункту «а» частини третьої статті 6, є негайна і детальна поінформованість зрозумілою для обвинуваченого мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.
Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії», № 9783/82, п.79). Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст.6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25 березня 1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» [ВП], № 25444/94, п.52; рішення від 25 липня 2000 р. у справі «Матточіа проти Італії», № 23969/94, п.58; рішення від 20 квітня 2006 р. у справі «І.Н. та інші проти Австрії», № 42780/98, п. 34).
Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 1 березня 2001 р. у справі «Даллос проти Угорщини», № 29082/95, п. 47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).
Разом з тим, закріплення в КПК України вимог до обвинувального акту є однією із форм реалізації на національному рівні положень статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини, яка гарантує право на справедливий суд, закріплюючи принцип верховенства закону, на якому будується демократичне суспільство. При цьому, при визначені справедливості судового розгляду необхідно розглядати кримінальне провадження в цілому, оскільки справедливий характер розгляду може суттєво зачіпатися, якщо на початкових етапах слідства такі вимоги не дотримані (Imbrioscia v. Switzerland, 24 November 1993).
Згідно з ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд справи проводиться в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, який є важливим процесуальним документом і основою для захисту обвинуваченого в суді.
Тобто, обвинувальний акт є тим підсумковим документом досудового розслідування, який не може містити в собі жодних внутрішніх суперечностей, а всі складові частини цього документу повинні бути узгоджені між собою; висунуте обвинувачення має бути конкретним, що є прямим обов`язком органу досудового розслідування та невід`ємною частиною права обвинуваченого на захист.
Тому в даному випадку зазначені вище порушення можуть бути розцінені як порушення права обвинуваченого на захист, тобто як істотне порушення норм кримінального процесуального закону, яке в майбутньому перешкодить чи може перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, що свідчить про наявність у обвинувальному акті таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Суд звертає увагу, що зазначені вище висновки суду щодо невідповідності обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України є результатом розгляду обвинувального акту та доданих до нього документів, а не результатом дослідження доказів.
Враховуючи вищенаведене, зазначені порушення в обвинувальному акті позбавляють суд можливості призначити судовий розгляд такого обвинувального акту і розглянути його.
Статтею 314 КПК України не передбачено можливості виправлення технічних чи інших помилок, а також внесення якихось додаткових відомостей до обвинувального акту чи реєстру після їх надходження до суду, зокрема, у підготовчому судовому засіданні. Законом також не передбачено поділу недоліків обвинувального акту чи реєстру на суттєві та не суттєві чи такі, що перешкоджають розгляду або не перешкоджають розгляду справи по суті.
Нормами ст. 291 КПК України чітко передбачено категоричний перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт. Виключень щодо можливості визнання несуттєвим недотримання прокурором чи слідчим будь-якої із вказаних вимог, Законом не передбачено.
Залишення ж у матеріалах кримінального провадження обвинувального акту з недоліками є не припустим, оскільки це свідчить про неповагу до закону, до встановлених ним норм та вимог.
Єдиним процесуальним шляхом виправлення недоліків обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування, передбаченим КПК України, є повернення обвинувального акту прокурору з метою усунення ним недоліків протягом розумного строку.
За правилами п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.
Суд вважає, що наведені недоліки повинні бути усунуті органом досудового розслідування, а не судом, оскільки чинним КПК України не передбачена така компетенція суду чи обов`язок суду, на стадії судового провадження вчиняти дії, які вчиняються досудовим слідством в стадії досудового розслідування, які входять в обов`язок посадових осіб при досудовому слідстві.
Органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (див. рішення ЄСПЛ у справі «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov та Others v. Bulgaria), п. 103).
Суд не виходить за межі своїх повноважень по даному кримінальному провадженню, даючи оцінку обставинам справи, які підлягають дослідженню в ході судового розгляду кримінального провадження, оскільки суд приймаючи рішення в підготовчому судовому засіданні про повернення обвинувального акта прокурору не досліджує фактичні обставини справи, які підлягають дослідженню в ході судового розгляду справи.
Суд виходить з того, що обвинувальний акт має відповідати не лише формальним ознакам, зазначеним у ст. 291 КПК України, а й іншим вимогам кримінального процесуального закону.
Суд приходить до висновку, що вказані порушення чинного законодавства України, являються істотною перешкодою для призначення зазначеного кримінального провадження до судового розгляду, тому обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для усунення викладених вище порушень чинного законодавства України.
Наведені вище істотні порушення вимог КПК України не дають суду підстав для призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту відносно ОСОБА_3 за ч.2 ст. 305 КК України , у зв`язку з чим вказаний обвинувальний акт з додатками підлягає поверненню прокурору для усунення зазначених недоліків.
Що стосується доводів захисника ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту з тих підстав, що викладені в обвинувальному акту обставини вчинення ОСОБА_3 злочину містять суттєві суперечності, прокурор належним чином не сформулював обвинувачення. Обвинувачуючи ОСОБА_3 у вчиненні злочину в групі осіб, прокурор всупереч вимогам ст. 27 КК України, в обвинувальному акті не визначив роль та вид зазначених в обвинувальному акті співучасників, в тому числі обвинуваченого ОСОБА_3 , а також прокурор всупереч викладеним в обвинувальному акті обставинам, ОСОБА_3 не інкримінує в вину кваліфікуючу ознаку вчинення контрабанди за попередньою змовою групою осіб, суд виходить з наступного.
Зазначені захисником підстави для повернення обвинувального акту прокурору вже були підставою для повернення обвинувального акту суддею ОСОБА_17 ..
Судом враховано, що ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 17.09.2021 року було повернуто обвинувальний акт прокурору з підстав відсутності формулювання обвинувачення у обвинувальному акті .
Доводи захисника ОСОБА_5 про суттєві суперечності в обвинувальному акті , не належним чином сформульоване прокурором обвинувачення, а також твердження про те, що обвинувачення не містить відомостей про співучасників кримінального правопорушення, характер стосунків, які склалися між ними, відомостей про те, чи виділялись матеріали кримінального провадження щодо вказаних осіб, вже було предметом розгляду в апеляційній інстанції та обгрунтування щодо зазначеного викладено в ухвалі Закарпатського апеляційного суду від 21.12.2021 року.
Колегія суддів Закарпатського апеляційного суду в ухвалі від 21.12.2021 року зазначила, що твердження про те, що обвинувачення не містить відомостей про співучасників кримінального правопорушення, характер стосунків, які склалися між ними, відомостей про те, чи виділялись матеріали кримінального провадження щодо вказаних осіб, в обвинувальному акті та реєстрі доданому до такого, - апеляційний суд визнає такими, що не свідчать про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України.

Зважаючи на викладене, враховуючи те, що відсутність формулювання обвинувачення в обвинувальному акті , наявність суперечностей в обвинувальному акті вже були предметом судового розгляду апеляційною інстанцією, суд приходить до висновку, що доводи захисника ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту з цих же підстав не заслуговують на увагу.
Вирішуючи питання щодо розгляду скарги захисника ОСОБА_7 на рішення прокурора від 02.11.2017 про призначення групи прокурорів в кримінальному провадженні, суд констатує наступне.
Порядок призначення та заміни прокурорів регламентований ст. 37 КПК України.
У відповідності до ч. 1 та 2 ст. 37 КПК України - Прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів. Прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. Здійснення повноважень прокурора в цьому самому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, передбачених частинами четвертою та п`ятою статті 36, частиною третьою статті 313, частиною другою статті 341 цього Кодексу та частиною третьою цієї статті.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що постановою про призначення групи прокурорів від 2.11.2017 року визначено групу прокурорів у кримінальному провадженні № 0000391 від 02.11.2017 за ч.1 ст. 14, ч.2 ст. 305 КК України в складі : начальника відділу нагляду прокуратури області ОСОБА_10 , прокурора відділу нагляду прокуратури області ОСОБА_11 . Старшим групи призначено начальника відділу нагляду прокуратури області ОСОБА_10 , якому доручено керувати діями інших прокурорів.
Аналізуючи положення ст. 110 КПК України, постанова про призначення групи прокурорів, якою надаються повноваження прокурору (групі прокурорів) є обов`язковою, як і підписання відповідною особою, що її винесла.
Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у справі № 754/7062/15 від 19.04.2018 року.
З аналізу ч. 1 ст. 37 КПК Українивбачається, що виключно до компетенції керівника прокуратури належить вирішення питання про призначення прокурора та групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні.
Згідно п. 9 ч. 1ст. 3 КПК Україникерівник органу прокуратури - Генеральний прокурор, керівник обласної прокуратури, керівник місцевої прокуратури та їх перші заступники і заступники, які діють у межах своїх повноважень.
Згідно з положеннями ч. 6 ст. 36 КПК України Генеральний прокурор, керівник обласної прокуратури, керівник окружної прокуратури, їх перші заступники та заступники при здійсненні нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування мають право скасовувати незаконні та необґрунтовані постанови слідчих та прокурорів нижчого рівня у межах строків досудового розслідування, передбаченихст. 219 КПК України.
Тобто, цією нормою закріплений механізм оскарження процесуальних рішень прокурора, до яких, у тому числі, відносяться постанова про призначення групи прокурорів.
Суд не наділений повноваженнями перевіряти рішення прокурора на предмет їх відповідності положенням ст. ст. 37, 110 КПК України.
У зв`язку з цим, суд приходить до висновку, що суд не уповноважений визнавати незаконними та скасовувати постанови прокурора, з огляду на що відмовляє у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 на постанову прокурора про призначення групи прокурорів.
Вирішуючи скаргу захисника ОСОБА_7 на рішення прокурора від 14.11.2017 про визначення підслідності, суд констатує наступне.
Положеннями статті 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.
При цьому, частина друга ст. 303 КПК України визначає, право подання скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, які не розглядаються під час досудового розслідування, які можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
Разом з тим, підготовче судове засідання в судовому провадженні є обов`язковою, самостійною стадією кримінального процесу, основною метою проведення якого є визначення судом можливості на законних підставах призначити кримінальне провадження до судового розгляду. Виходячи зі змісту ч. 3 ст. 314 та ст. 315 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти обмежене коло рішень та вирішити питання, пов`язані з призначенням кримінального провадження до судового розгляду.
Під час підготовчого судового засідання, суд не вправі оцінювати процесуальні дії (бездіяльність), а також рішення органу досудового розслідування, прокурора, в тому числі щодо визначення підслідності кримінального провадження, оскільки відповідно до ст. 314 - 316 КПК України з`ясування таких обставин виходить за межі компетенції суду на стадії підготовчого провадження, такі обставини можуть бути досліджені під час судового розгляду. Отже, викладені у вказаних скаргах факти та обставини не можуть бути предметом дослідження судом під час підготовчого судового засідання.
Водночас, зі змісту поданої скарги вбачається, що викладені у ній доводи зводяться до необхідності надання судом оцінки низці взаємопов`язаних процесуальних дій та рішень у кримінальному провадженні та потребують всебічного і повного дослідження сукупності процесуальних документів та відповідних доказів, що може бути здійснено лише під час судового розгляду. А відтак, твердження захисника щодо допущених порушень під час досудового розслідування, підлягають дослідженню судом під час судового розгляду.
З огляду на те, що сторона захисту у скарзі та у наданих суду поясненнях просить зазначене нею порушення норм кримінального процесуального закону прокурором розглянути саме під час вирішення питання про призначення кримінального провадження до судового розгляду, суд вважає за необхідне визнати таку скаргу передчасною, у зв`язку з чим слід відмовити у їх задоволенні.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 291, 293, 314, 372 КПК України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту прокурору - задовольнити.
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000391 від 02.11.2017 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 305 КК України, повернути прокурору для усунення вищезгаданих порушень вимог КПК України.
У задоволенні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - ОСОБА_7 на рішення прокурора від 02.11.2017 про призначення групи прокурорів в кримінальному провадженні відмовити.
У задоволенні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - ОСОБА_7 на рішення прокурора від 14.11.2017 про визначення підслідності відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 7 днів з дня її проголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Дата оголошення повного тексту ухвали 15.07.2022 року о 11 - 30 год.
Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1