Справа № 522/9682/22
Провадження № 1-кс/522/4891/22
УХВАЛА
17 серпня 2022 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0000017 від 18.02.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження№0000017 від 18.02.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України.

В обґрунтування доводів клопотання слідчий посилається на наступне.
СВ відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000017 від 18.02.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 29.10.2010 між центром «Катюша» у формі товариства з обмеженою відповідальністю, (надалі Орендар) та територіальною громадою м. Одеси, в особі Одеської міської ради, (надалі Орендодавець), було укладено договір оренди землі, відповідно до якого Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове, платне користування земельну ділянку площею 24,5706 га за адресою: м. Одеса, вул. Розкидайлівська, 56, яка представляє собою парк-пам`ятку садово-паркового мистецтва місцевого значення (надалі Парк) та відповідно до наказу Державного комітету України із земельних ресурсів № 548 від 23.07.2010 відноситься до земель природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення.
Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про природно-заповідний фонд України» землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду. На землях природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення забороняється будь-яка діяльність, яка негативно впливає або може негативно впливати на стан природних та історико-культурних комплексів та об`єктів чи перешкоджає їх використанню за цільовим призначенням. Також, на використання земельної ділянки або її частини в межах природно-заповідного фонду може бути встановлено обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором. Обмеження (обтяження) підлягає державній реєстрації і діє протягом строку, встановленого законом або договором.
22.06.2009 Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в Одеській області винесено охоронне зобов`язання № МПП 112-569 відповідно до якого на території Парку забороняється будь-яка діяльність, що не пов`язана з виконанням покладених на нього завдань і загрожує його збереженню, а саме: проведення господарської і підприємницької діяльності без попереднього погодження з Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища а Одеській області; самовільне встановлення мангалів, випалювання сухої рослинності або її залишків, а також спалювання чи захоронення деревини та інших матеріалів; застосування пестицидів, забруднення земель хімічними і радіоактивними речовинами, паливно-мастильними матеріалами, неочищеними стічними водами та іншими відходами, влаштування сміттєзвалищ, а також, складування ґрунту, листя, будівельних матеріалів, посипання льоду і снігу сіллю на алеях парку; будь-яка інша діяльність, що може негативно вплинути на стан збереження природних комплексів парку; тощо.
21.10.2019 між Орендарем та фізичною особою-підприємцем « ОСОБА_5 », ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 (надалі ФОП) було укладено Угоду про порядок користування земельними ділянками (надалі Угода), відповідно до якої ФОП взяла на себе зобов`язання в тому, що на території Парку, де розташовані об`єкти нерухомого майна, а саме: нежитлового приміщення літ. «А» (колишній коровник) площею 826,8 м?, котельні літ. «Г» площею 41,7 м?, навісу літ. «Б» площею 116,3 м?, навісу літ. «В» площею 10,7 м?, паркану довжиною 178,40 м?, буде охоронятись та утримуватись в належному стані згідно з ЗУ «Про природно-заповідний фонд України» та встановленим режимом.
Однак, з показів свідка ОСОБА_6 встановлено, що на протязі тривалого періоду часу, в порушення норм ЗУ «Про природно-заповідний фонд України» та встановленого режиму, в приміщеннях об`єктів нерухомого майна, які розташовані на території Парку, а саме: нежитлового приміщення літ. «А» (колишній коровник) площею 826,8 м?, котельні літ. «Г» площею 41,7 м?, навісу літ. «Б» площею 116,3 м?, навісу літ. «В» площею 10,7 м?, здійснювалась господарська діяльність з вироблення меблів, в результаті чого відбувалось забруднення ґрунту та атмосферного повітря на території Парку.
Класифікацією видів економічної діяльності ДК 009:2010 встановлено, що виробництво меблів відноситься до секції С (переробна промисловість) розділу 31 та включає в себе такі класи, як: виробництва меблів для офісів і підприємств торгівлі; виробництво кухонних меблів; виробництво матраців; виробництво інших меблів.
Відповідно до розділу А, групи 20 класифікатора відходів ДК 005-96 під час виробництва деревини та виробів з деревини та корку, виробів з соломи та матеріалів інших утворюються відходи, тобто будь-які речовини, матеріали і предмети, що утворилися у процесі виробництва чи споживання, а також товари (продукція), що повністю або частково втратили свої споживчі властивості і не мають подальшого використання за місцем їх утворення чи виявлення і від яких їх власник позбувається, має намір або повинен позбутися шляхом утилізації чи видалення.
Джерелом утворення відходів є об`єкт на якому вони утворюються, тобто джерелом вказаних відходів є огороджена парканом території Парку на якій розташовані нежитлові приміщення літ. «А» (колишній коровник) площею 826,8 м?, котельня літ. «Г» площею 41,7 м?, навіс літ. «Б» площею 116,3 м?, навіс літ. «В» площею 10,7 м?. Дані об`єкти нерухомості є одним цілим комплексом, тобто існування одного приміщення в цілому залежить від іншого та згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 305129786 від 16.07.2022 та витягу з Єдиного державного реєстру судових рішень по справі № 2-1046/11, вказаний об`єкт нерухомості (комплекс) на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
04.08.2022 органом досудового розслідування було отримано ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси (справа № 522/9682/22; провадження № 1-кс/522/4653/22) про надання дозволу на проведення огляду вище вказаної земельної ділянки та усіх приміщень, які на ній розташовані.
11.08.2022 на виконання вказаної ухвали слідчим СВ відділення поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області (надалі слідчий СВ) ОСОБА_3 , за участю спеціалістів відповідної категорії та інших осіб, було проведено огляд об`єкта нерухомого майна, доступ до якого був наданий ухвалою суду.
В ході проведеної слідчої дії було виявлено та вилучено: на забрудненій твердими побутовими відходами частині оглянутої земельної ділянки (умовне найменування ділянка 1) розміром 6,5х4,6 м., площею 29,9 м? було вилучено проби ґрунту, котрі упаковані до поліетиленового сейф-пакету «FPS6000592»; на забрудненій згорілими речовинами частині оглянутої земельної ділянки (умовне найменування ділянка 2) розміром 3,8х3,7 м., площею 14,06 м? було вилучено проби ґрунту, котрі упаковані до поліетиленового сейф-пакету «FPS6000585»; в саморобній дерев`яній коробці, яка розташована не оглянутій території земельної ділянки, зразки піщаного матеріалу, який можливо є відходом утвореним в результаті господарської діяльності з вироблення меблів, котрі упаковані до поліетиленового сейф-пакету «FPS5009678»; за межами оглянутого об`єкта нерухомого майна було вилучено фон проби ґрунту, для подальшого порівняльного дослідження, котрий упакований до поліетиленового сейф-пакету «FPS6000593».
11.08.2022 слідчим СВ ОСОБА_3 винесено постанову про визнання вилучених проб ґрунту та піщаного матеріалу в якості речового доказу та залучення їх до матеріалів кримінального провадження.
Враховуючи, вищевикладене, вилучене майно буде мати доказове значення для кримінального провадження, у зв`язку з чим вказане майно належить арештувати.

На підставі викладеного, з метою проведення відповідних слідчих та процесуальних дій, проведення відповідного експертного дослідження, а також з метою забезпечення збереження вилученого у кримінальному провадженні майна, слідчий просить накласти арешт на вказане майно.
Слідчий надав до суду заяву, у якій клопотання підтримав та просив судове засідання провести за його відсутності.
Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі власника майна та слідчого.
Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК України.
Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.
Слідчим суддею встановлено, що СВ відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000017 від 18.02.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України.

11.08.2022 на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 04.08.2022 року слідчим СВ відділення поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області (надалі слідчий СВ) ОСОБА_3 , за участю спеціалістів відповідної категорії та інших осіб, було проведено огляд об`єкта нерухомого майна, доступ до якого був наданий ухвалою суду.
В ході проведеної слідчої дії було виявлено та вилучено: на забрудненій твердими побутовими відходами частині оглянутої земельної ділянки (умовне найменування ділянка 1) розміром 6,5х4,6 м., площею 29,9 м? було вилучено проби ґрунту, котрі упаковані до поліетиленового сейф-пакету «FPS6000592»; на забрудненій згорілими речовинами частині оглянутої земельної ділянки (умовне найменування ділянка 2) розміром 3,8х3,7 м., площею 14,06 м? було вилучено проби ґрунту, котрі упаковані до поліетиленового сейф-пакету «FPS6000585»; в саморобній дерев`яній коробці, яка розташована не оглянутій території земельної ділянки, зразки піщаного матеріалу, який можливо є відходом утвореним в результаті господарської діяльності з вироблення меблів, котрі упаковані до поліетиленового сейф-пакету «FPS5009678»; за межами оглянутого об`єкта нерухомого майна було вилучено фон проби ґрунту, для подальшого порівняльного дослідження, котрий упакований до поліетиленового сейф-пакету «FPS6000593».
11.08.2022 слідчим СВ ОСОБА_3 винесено постанову про визнання вилучених проб ґрунту та піщаного матеріалу в якості речового доказу та залучення їх до матеріалів кримінального провадження.
Вивченням клопотання слідчого встановлено, що майно, яке було виявлене та вилучене в ході проведення 11.08.2022 року огляду, може містити відомості про обставини вчинення злочину, чи бути знаряддям вчинення злочину, а тому має значення речових доказів у кримінальному провадженні.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.
Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом.
Відповідно до ст.ст. 214, 223 КПК України після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукові) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів. Повідомлення про підозру, відповідно до ст. 276 КПК України, здійснюється тільки за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчинені кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого здійснюється досудове розслідування вищевказаного кримінального провадження, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та має значення речового доказу у даному кримінальному провадженні, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення вищевказаного клопотання та накладення арешту на вищевказане тимчасово вилучене майно.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 309, 372, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0000017 від 18.02.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України, задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке було тимчасово вилучене 11.08.2022 року у кримінальному провадженні№0000017 від 18.02.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України, в ході проведення огляду огородженої території комплексу, який складається з нежитлового приміщення літ. «А» (колишній корівник) площею 826,8 м?, котельні літ. «Г» площею 41,7 м?, навісу літ. «Б» площею 116,3 м?, навісу літ. «В» площею 10,7 м? паркану загальною довжиною 178, 4 м 2 , що огороджує частину території земельної ділянки площею 0, 2034 га на якій знаходяться нежитлові приміщення, прилеглу земельну ділянку орієнтовною площею 0, 4000 га, яка огороджена парканом та фактично використовується ОСОБА_5 , а також усіх приміщень, які на ній знаходяться, розташованого на території парку-пам`ятки садово-паркового мистецтва місцевого значення, за адресою: м. Одеса, вул. Розкидайлівська, 56, а саме на:

-проби ґрунту, котрі упаковані до поліетиленового сейф-пакету «FPS6000592»;
-проби ґрунту, котрі упаковані до поліетиленового сейф-пакету «FPS6000585»;
-зразки піщаного матеріалу, який можливо є відходом утвореним в результаті господарської діяльності з вироблення меблів, котрі упаковані до поліетиленового сейф-пакету «FPS5009678»;
-фон проби ґрунту, котрий упакований до поліетиленового сейф-пакету «FPS6000593».
Майно, на яке накладено арешт зберігати у відповідності до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Одеського апеляційного суду на протязі 5 (п`яти) днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1