Справа № 301/1896/22

В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" липня 2022 р. Іршавський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Іршава кримінальне провадження №0000225 від 30.05.2022, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, місце народження с. Кушниця, Іршавського району, Закарпатської області, місце проживання АДРЕСА_1 , освіта середня, не працюючої, не одруженої, є особою, що не має судимості в силу вимог ст. 89 КК України,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України,

за участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

29 травня 2022 року, близько 19 години ОСОБА_3 перебуваючи на території подвір`я дворогосподарства АДРЕСА_2 , під час сварки із ОСОБА_5 у зв`язку із неприязними відносинами з її матір`ю ОСОБА_6 , ОСОБА_3 не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинна була і могла їх передбачити, штовхнула від себе ОСОБА_5 правою рукою в області грудної клітки спереду, внаслідок чого остання упала на землю на свої витягнуті руки і отримала тілесне ушкодження середньої тяжкості у вигляді крайового внутрішньо-суглобового перелому променевої кістки в ділянці дистального метаепіфізу зліва, що підтверджено висновком експерта №109-і від 03.06.2022.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ст.128 КК України - необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованому їй кримінального правопорушення визнала повністю, при цьому суду пояснила, що з потерпілою ОСОБА_5 є сусідами. 29 травня 2022 року її мати з дочкою ОСОБА_7 пішли до потерпілої в гості. Після обіду, точної години не пам`ятає, вона пішла до потерпілої, щоб забрати ОСОБА_7 . Коли зайшла, ОСОБА_7 не хотіла іти додому і вона її взяла за руку, в цей час підійшла потерпіла, і вона її фактично відштовхнула, щоб не заважала забрати доньку, після чого потерпіла не втрималась та впала. У скоєному розкаюється, шкодує що так трапилось, просила не застосовувати до неї суворе покарання.

Потерпіла ОСОБА_6 суду показала, що 29 травня 2022 року вона запросила до себе свою сусідку ОСОБА_8 з онукою ОСОБА_7 , щоб пригостити. Близько 19 години до двору зайшла мати ОСОБА_7 обвинувачена ОСОБА_9 , почала сваритися з матір`ю, чому та без дозволу забрала дитину. В цей час потерпіла підійшла до обвинуваченої та запропонувала зачекати щоб ОСОБА_7 доїла. Але обвинувачена ОСОБА_3 відштовхнула потерпілу, в результаті чого та не втрималась та впала, від падіння отримала тілесні ушкодження. При цьому зазначила, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої не має. Визначення міри покарання, за скоєне кримінальне правопорушення, залишила на розсуд суду.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченою, її винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за ст.128 КК України доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, а саме доказів на підтвердження події кримінального правопорушення, часу, місця, способу, мети та мотивів його вчинення, винуватості обвинуваченої. При цьому суд з`ясував, чи вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності їх позиції відсутні, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, та обмежився таким обсягом дослідження доказів: допит обвинуваченої, потерпілої, дослідження матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої.

Оцінюючі досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, вину обвинуваченої ОСОБА_3 доведеною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України. ЇЇ дії правильно кваліфіковано за ст.128 КК України, оскільки вона заподіяла потерпілій необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченої в суду не викликає сумнівів.

В даній справі, суд, призначаючи покарання обвинуваченій, при виборі останній заходу примусу і порядку його відбування разом зі ступенем тяжкості вчиненого злочину, враховує дані про особу обвинуваченої та всі інші обставини, які відповідно до положень КК України, у тому числі статей 66, 67 цього Кодексу, впливають на вибір заходу примусу та порядок його відбування.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 за ст.128 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності і тяжкість скоєного злочину, який за класифікацією ст. 12 КК України є нетяжкий злочин. Дані про особу обвинуваченої: має постійне місце проживання, на утриманні має п`ятьох малолітніх дітей, ніде не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів - психіатра, фтизіатра не перебуває, є особою, яка в силу ст. 89 КК України, не має судимості. До обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання обвинуваченою своєї винуватості, каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Також суд враховує те, що обвинувачена усвідомлює про настання наслідків, які завдані кримінальним правопорушенням. Обставини, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_3 можливе без ізоляції її від суспільства та приходить до висновку про обранням покарання обвинуваченій ОСОБА_3 у виді громадських робіт в межах санкції статті, яка передбачає покарання за вчинений злочин, передбачений ст.128 КК України, і таке покарання буде справедливим, необхідним й достатнім для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати, речові докази відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд ,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватою у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.128 КК України і призначити їй покарання у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Іршавський районний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Іршавського

районного суду : ОСОБА_1