КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:
головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 03 травня 2022 року в режимі відеоконференцзв`язку клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 лютого 2022 року,

за участі:
представника
власника майна
адвоката ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою частково задоволено клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000046 від 31.03.20202 року, передбаченого ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України та накладено арешт на майно із забороною його відчужувати, знищувати, перетворювати, як добросовісним набувачам, так іншим третім особам, що заявляють право вимоги на нього, а також вчиняти будь-які нотаріальні, реєстраційні та виконавчі дії щодо майна з боку уповноважених на це службових та інших посадових осіб(державних та приватних нотаріусів, реєстраторів, виконавців), а саме на:

- грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках ТОВ «Агромонтажбуд»- НОМЕР_1 , відкритих у АТ «Райфайзен Банк», МФО 380805; НОМЕР_2 , відкритий у АТ КБ «ПриватБанк», МФО 305299, заборонивши користуватися і розпоряджатися вказаними грошовими коштами, винятком видаткових операцій по сплаті податків, зборів, інших обов`язкових платежів до державного бюджету.
- корпоративні права на частку в статутному капіталі ТОВ «АГРОМОНТАЖБУД» (код ЄДРПО 39106787).
У задоволенні решти вимог відмовлено.
Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 лютого 2022 року, скасувати її, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.
Щодо строку на апеляційне оскарження, зазначає, що слідчим суддею розглянуто клопотання 11 лютого 2022 року без участі власника майна чи його представника, копію ухвали не направлено, про існування оскаржуваного рішення стало відомо 23 лютого 2022 року з ЄДРСР, представником цього ж дня, подано клопотання до суду про отримання копії оскаржуваного рішення, однак через запровадження 24 лютого 2022 року воєнного стану на території України, копію ухвали слідчого судді отримано 15 березня 2022 року. Апеляційну скаргу направлено поштовим зв`язком 17 березня 2022 року, а зареєстровано 09 квітня 2022 року.
Вважає оскаржувану ухвалу незаконною та необгрунтованною, у зв`язку із невідповідністю висновків слідчого судді фактичним обставинам провадження.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, в тому числі письмові документи, які б підтверджували, що ОСОБА_5 незаконно у 2014 році заснував ТОВ «АГРОМОНТАЖБУД» та не має права користуватися, в тому числі відчужувати свою частку у розмірі 50 % та отримувати дохід від діяльності товариства.

Звертає увагу на те, що оскаржуваною ухвалою накладено арешт на корпоративні права в статутному капіталі ТОВ «Агромонтажбуд», без визначення частки у відсотковому співвідношенні, тобто на 100% корпоративних прав товариства, однак слідчий суддя не мав права накладати арешт, 50 % корпоративних прав належить ОСОБА_5 , щодо якого не здійснюється досудове розслідування.
Окрім того, накладення арешту на 100 % корпоративних прав товариства унеможливлює виконання рішення господарського суду Київської області від 25 лютого 2021 року, яке залишено в силі постановою Північного апеляційного господарського суду від 22 червня 2021 року, відповідно до якого скасовано рішення загальних зборів учасників товариства про перерозподіл частки ОСОБА_8 у розмірі 50 % на користь ОСОБА_5 .
На думку представника, ОСОБА_8 , який є потерпілим у кримінальному провадженні, перешкоджає виконанню рішення господарського суду Київської області від 25 лютого 2021 року та вводить в оману орган досудового розслідування.
Також зазначає, що з моменту спору між засновниками товариства, ОСОБА_5 жодного разу не вчиняв цивільно-правових угод щодо відчуження корпоративних прав товариства та сприяє правоохоронним органам щодо об`єктивного досудового розслідування.
Окрім того, звертає увагу на те, що на даний час жодній особі, в тому числі ОСОБА_5 підозру не повідомлено.
В судове засідання прокурорне з`явився, про причини своєї неявки не повідомив, хоча про час та місце судового засідання його повідомлено у встановленому законом порядку, а тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за відсутності прокурора, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна-адвоката ОСОБА_6 , який просив задовольнити апеляційну скаргу, вивчивши матеріали провадження і перевіривши наведені апелянтом доводи, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних висновків.
Як убачається з матеріалів судового провадження, Слідчим відділом Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 31 березня 2020 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000046, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України.

Вказане кримінальне провадження відкрито за зверненям ОСОБА_8 про те, що директором ТоВ «Агромонтажбуд» () ОСОБА_5 підроблені документи, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК кураїни.

18 червня 2020 року розпочате кримінальне провадження № 0002452 за зверненням ОСОБА_8 про те, що директором ТОВ «Агромонтажбуд» ОСОБА_5 привласнив частку у статутному капіталі, майно та грошові кошти, які були надані ОСОБА_8 в якості поворотної фінансової допомоги, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України.

23 червня 2020 року вказані матеріали досудових розслідувань об`єднані в одне провадження, яким присвоєно № 00000046.

19 серпня 2021 року прокурором Білоцерківської окружної прокуратури змінено правову кваліфікацію кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 0000046 від 31.03.2020 з ч. 1 ст. 191 на ч. 5 ст. 191 КК України.

Постановою слідчого СВ Білоцерківського районного УП ГУ НП в Київській області ОСОБА_9 від 07 лютого 2022 року грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунка, а також корпоративні права ТОВ «Агромонтажбуд» та ПП «Агромонтажбуд», визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

08 лютого 2022 року прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з клопотанням про накладення арешту на майно із забороною його відчужувати, знищувати, перетворювати, як добросовісним набувачам так іншим третім особам, що заявлять право вимоги на нього, а також вчиняти будь-які нотаріальні, реєстраційні та виконавчі дії щодо цього майна з боку уповноважених на це службових та інших посадових осіб (державних та приватних нотаріусів, реєстраторів, виконавців).

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 лютого 2022 року клопотання задоволено частково.
Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду зазначених вимог закону дотримався.

Задовольняючи клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000046 про накладення арешту на зазначене майно, слідчий суддя дослідив матеріали, додані до клопотання, прийшов до правильного висновку, що з метою збереження речових доказів, необхідно частково накласти арешт.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, оскільки зазначене майно у даному кримінальному провадженні визнано речовими доказами відповідно до постанови слідчого СВ Білоцерківського районного УП ГУ НП в Київській області ОСОБА_9 від 07 лютого 2022 року.

Слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, перевірив співрозмірність втручання у права ТОВ «АГРОМОНТАЖБУД» з потребами кримінального провадження, тому з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, при розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя дотримався вимог статей 132,170,172КПК України, взявши до уваги усі обставини, які у відповідності до ст. 173 КПК України повинні враховуватися при вирішенні питання про арешт майна.

Слідчим суддею частково задоволено клопотання, з чим погоджується і колегія суддів, оскільки до матеріалів клопотання не долучено доказів того, що після виключення ОСОБА_8 зі складу засновників ТОВ «АГРОМОНТАЖБУД» його директором укладено низку фіктивних договорів зі спеціально створеним ПП «АГРОМОНТАЖБУД», а саме: Генерального договору поворотної фінансової допомоги від 24.04.2020 №2404 без визначення суми; договір виготовлення-продажу устаткування від 06.11.202, № 0611/1 на суму 1 500 000 грн.;договору будівельного підряду від 18.03.2021 № 1803/1 на суму 1 600 000 грн. та не долучено Актів про наявність заборгованості ТОВ «АГРОМОНТАЖБУД» перед ПП «АГРОМОНТАЖБУД».

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий процесуальний примус як часткове накладення арешту на майно та надасть змогу виконати завдання, для виконання якого прокурор звернувся із клопотанням, а відтак доводи апелянта про відсутність правових підстав для арешту майна, є не переконливими.

Інші доводи, на які посилається апелянт не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки були відомі слідчому судді та враховані ним при прийнятті рішення.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 117, 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Поновити представнику ОСОБА_5 - адвокату ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 лютого 2022 року.
Ухвалу слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 лютого 2022 року,- залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 - без задоволення.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12

Єдиний унікальний № 357/4056/20 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_13

Справа № 11сс/824/1884/2022 Доповідач ОСОБА_1

Категорія ст.170 КПК