УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2022 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання прокурора Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000333 від 09.09.2022 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000333 від 09.09.2022 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, в якому просить накласти арешт на майно яке належить ОСОБА_4 та яке було вилучено в ході обшуку за місцем його проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме, на: мобільний телефон марки «Хіаоmі Redmi» іmеі: НОМЕР_1 ; мобільний телефон марки «Хіаоmі» іmеі1: НОМЕР_2 ; іmеі2 НОМЕР_3 .

Мотивуючи клопотання прокурор вказує, що в невстановлений час, але не пізніше 24.02.2022 року ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді судді за невстановлених обставин, вступив в попередню змову з представниками держави агресора (російська федерація) щодо вчинення дій на шкоду суверенітету, територіальній цілісності, обороноздатності та державній безпеці України.

Так, ОСОБА_5 будучі представником судової гілки влади, маючи відповідно до ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» повноваження щодо прийняття судових рішень, зокрема в рамках кримінального судочинства, в тому числі у кримінальних провадженнях, досудове розслідування яких здійснюють органи державної безпеки, умисно діючи на виконання раніше досягнутої змови з представниками спеціальних служб російської федерації, надавав допомогу у проведенні підривної діяльності державі агресору в період військового стану, а саме займаючи посаду судді, користуючись наданим законодавством України повноваженнями щодо прийняття рішень у кримінальних провадженнях щодо злочинів проти основ національної безпеки України, умисно приймав на користь держави агресора судові рішення, які сприяли уникненню кримінальної відповідальності особам, які вчиняли злочини проти основ національної безпеки України, передавав невстановленим особам відомості, в тому числі, що становлять таємницю досудового розслідування, щодо викриття правоохоронними органами осіб, причетних до вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів в сфері національної безпеки України (державна зрада, дії спрямовані на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або захоплення державної влади, посягання на територіальну цілісність і недоторканість України), передавав інформацію щодо форм та методів роботи правоохоронних органів з документування вказаної категорії злочинів, навмисно перешкоджав органам досудового розслідування у збиранні доказів протиправної діяльності зазначеної категорії осіб.

Прокурор в своєму клопотанні зазначає, що, зокрема, 26.04.2022 року під час здійснення ОСОБА_5 покладених на нього згідно із ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» обов`язків судді, в ході розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу підозрюваній у державній зраді ОСОБА_6 , останнім не зважаючи на заперечення прокурора та положення ст. 183 КПК України, які передбачають, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст. 111 КК України, було умисно визначено розмір застави в розмірі 500 000 грн., заздалегідь розуміючи, що вказана сума грошових коштів є такою, яку підозрювана ОСОБА_6 може в найкоротший час внести в якості застави та бути звільненою з-під варти, враховуючи її соціальний статус та коло зв`язків.

17.05.2022 року за підозрювану ОСОБА_6 внесено заставу та останню звільнено з-під варти з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

20.07.2022 року о 13 год. 56 хв через п/п «Лужанка» Закарпатської області, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений особливо тяжкий злочин, ОСОБА_6 перетнула державний кордон України в напрямку Угорщини на автомобілі марки «Toyota Proace Verso» державний номер НОМЕР_4 .

Таким чином, ОСОБА_5 , діючи на виконання раніше досягнутих домовленостей з представниками спеціальних служб російської федерації щодо надання допомоги в проведенні підривної діяльності проти України та маючи на меті нанесення шкоди державній безпеці, сприяв ухиленню від кримінальної відповідальності підозрюваній у державній зраді ОСОБА_6 .

Крім того, слідчий суддя ОСОБА_5 , при розгляді клопотань слідчих у кримінальних провадженнях, слідство у яких здійснюється органами досудового розслідування за злочинами проти основ національної безпеки України, передбаченими Розділом І особливої частини КК України, неодноразово відмовляв у розгляді клопотань слідчих щодо заходів забезпечення кримінального провадження або ж приймав рішення на користь підозрюваних шляхом обрання менш суворого запобіжного заходу, розуміючи суспільно небезпечний характер вчинених ними діянь.

Як зазначає прокурор в своєму клопотанні, що вказані обставини свідчать про те, що слідчий суддя ОСОБА_5 , при здійсненні правосуддя від імені України може і в подальшому сприяти підозрюваним приймаючи рішення на користь осіб, які діють в інтересах країни агресора російської федерації.

Таким чином, ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправність своїх дій при здійсненні правосуддя, надає допомогу іноземній державі та їх представникам в проведенні підривної діяльності проти України на шкоду обороноздатності та інформаційній безпеці України, в умовах воєнного стану, що свідчить про наявність в його діях ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

У зв`язку з викладеним, 09.09.2022 року о 14 год. 30 хв. до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 0000333 від 09.09.2022 року за ч. 2 ст. 111 КК України.

Того ж дня, оперативному підрозділу надано доручення на встановлення осіб причетних до вчинення даного кримінального правопорушення та обставин, що мають значення для досудового розслідування.

У відповідь на доручення, 09.09.2022 року о 16 год. 00 хв. оперативним підрозділом надано інформацію про те, що за робочим місцем ОСОБА_5 , останній відсутній тривалий час.

Вказані вище обставини свідчать про те, що ОСОБА_5 , будучи суддею виконуючи повноваження слідчого судді, тобто приймає участь у розгляді клопотань органів досудового розслідування, користуючись авторитетом серед правоохоронних органів, державної влади та місцевого самоврядування може бути обізнаним про розпочате відносно нього кримінальне провадження.

За наявною інформацією 09.09.2022 починаючи з 15:00, ОСОБА_5 , дізнавшись про обізнаність в його протиправних діях правоохоронними органами, а також про обізнаність останніх щодо перетину підозрюваною ОСОБА_6 державного кордону України, якій ОСОБА_5 фактично сприяв у звільненні з-під варти, має намір знищити наявні в його та інших осіб володінні та розпорядженні речі, предмети та документи, з метою приховування слідів кримінального правопорушення та уникнення відповідальності за вчинений злочин.

Крім того, прокурор в своєму клопотанні зазначає, що ОСОБА_5 користуючись авторитетом серед суддівської гілки влади, використовуючи особисті зв`язки серед керівного складу правоохоронних органів має можливість впливу на прийняття рішень при підготовці та отриманні санкцій щодо обшуку його домоволодіння та майна в ході розгляду відповідних клопотань.

Також, при розгляді клопотань про надання дозволу на обшук щодо останнього, йому може стати відомо про намір правоохоронного органу провести обшук як в його домоволодінні так й у домоволодінні інших осіб, з,, якими він контактує.

В ході досудового розслідування, під час виконання доручення слідчого оперативним підрозділом отримано інформацію щодо причетності ОСОБА_4 , до організації та сприяння у незаконному перетині державного кордону України ОСОБА_6 . Так, ОСОБА_4 будучи давно знайомими з ОСОБА_6 , перебуваючи з нею в дружніх стосунках, підтримуючи постійний контакт, будучи обізнаним щодо протиправної діяльності останньої, після того як дізнався про обрання щодо останньої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та визначення застави у розмірі 500 000 грн., почав активно здійснювати збір коштів, використовуючи особисті зв`язки, з метою внесення застави відносно останньої та звільнення її з-під варти. Після внесення застави, останнім було сплановано та здійснено сприяння у незаконному перетині державного кордону України ОСОБА_6 .

Прокурор в клопотанні зазначає, що за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою АДРЕСА_1 , можуть зберігатися речі та документи, що мають значення для досудового розслідування у даному кримінальному провадженні (мобільні телефони, планшетні комп`ютери, ноутбуки, флеш-накопичувачі, інші носії інформації, нотатки, блокноти, документи, комуністична символіка, зброя та боєприпаси) на яких міститься інформація щодо вчиненого злочину та його обставин.

За наявною інформацією 09.09.2022 ОСОБА_4 , дізнавшись про обізнаність в його протиправних діях правоохоронними органами, а також про| обізнаність останніх щодо перетину підозрюваною ОСОБА_6 державного кордону України, якій ОСОБА_4 своїми діями фактично сприяв у звільненні з-під варти, має намір знищити наявні в його володінні та розпорядженні речі, предмети та документи, з метою приховування слідів кримінального правопорушення та уникнення відповідальності за вчинений злочин. Крім того, враховуючи коло особистих зв`язків серед керівного складу правоохоронних органів, наявний авторитет, використовуючи особисті зв`язки, має можливість отримати інформацію щодо наміру в проведенні за його адресою проживання слідчих дій.

Так, прокурор в своєму клопотанні зазначає, що зважаючи на пізній час доби, непрацюючі судові установи 09.09.2022 року з 18 год. 00 хв., наступні робочі дні судових установ з понеділка 12.09.2022 року та наявність вищевказаних ризиків, затримка у більш ніж на дванадцять годин для отримання судового дозволу на обшук могла призвести до втрати відповідних матеріалів та речових доказів, у зв`язку з чим, 09.09.2022 року о 00 год. 15 хв., з метою врятування майна, що має силу речового доказу, яке ОСОБА_4 має намір знищити аби уникнути кримінальної відповідальності, а також переслідування осіб, причетних до вчинення вказаного злочину, в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України, проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Хіаоmі Redmi» іmеі: НОМЕР_1 ; мобільний телефон марки «Хіаоmі» іmеі1: НОМЕР_2 ; іmеі2: НОМЕР_3 .

10.09.2022 року винесено постанову про визнання речовими доказами мобільного телефону марки «Хіаоmі Redmi» іmеі: НОМЕР_1 ; мобільного телефону марки «Хіаоmі» іmеі1: НОМЕР_2 ; іmеі2: НОМЕР_3 .

Посилаючись на вищевикладені обставини, прокурор просить клопотання задовольнити та накласти арешт на вищезазначене майно з метою збереження речових доказів.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, клопотання підтримав та просив його задовольнити, крім того зазначив, що ухвалою слідчого судді було відмовлено в задоволенні клопотання про надання дозволу на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_4 в судове засідання не викликався з метою необхідності забезпечення арешту майна на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про наступне.

Як встановлено в судовому засіданні, СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області, за процесуального керівництва прокурорів Київської обласної прокуратури, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000333 від 09.09.2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

09.09.2022 року в ході проведення невідкладеного обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Хіаоmі Redmi» іmеі: НОМЕР_1 ; мобільний телефон марки «Хіаоmі» іmеі1: НОМЕР_2 ; іmеі2: НОМЕР_3 .

10.09.2022 року винесено постанову про визнання речовими доказами мобільного телефону марки «Хіаоmі Redmi» іmеі: НОМЕР_1 ; мобільного телефону марки «Хіаоmі» іmеі1: НОМЕР_2 ; іmеі2: НОМЕР_3 .

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Так, в силу ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу на те, що відповідно до вимог ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися в тому числі і під час обшуку.

Згідно положень ст. 233 КПК України, ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

Слідчий, дізнавач, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення. У такому разі прокурор, слідчий, дізнавач за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку.

Як вбачається із заяви прокурора, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13.09.2022 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_7 , про надання дозволу на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , відтак накладення арешту на майно, яке було вилучене в ході цього обшуку, є безпідставним.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173, 175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000333 від 09.09.2022 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України відмовити.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1