УХВАЛА
19 вересня 2022 року
м. Київ
справа № 728/814/21
провадження № 51-2056ск22
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду м. Чернігова,
встановив:
До Верховного Суду надійшла касаційна скарга засудженого ОСОБА_4 , у якій він просить скасувати вирок апеляційного суду м. Чернігова.
Так, перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), колегія суддів дійшла висновку, що скаргу подано без додержання вимог указаної статті.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, котра подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, які є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, а також навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.
Також необхідно враховувати, що згідно зі ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Проте, незважаючи на наведені положення процесуального закону, ОСОБА_4 в поданій скарзі узагальнено зазначив про незгоду з рішенням апеляційного суду у зв`язку з неповнотою та однобічністю розгляду провадження, однак не вказав у чому полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного ним судового рішення, а також підстави для його скасування.
Крім того, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
Такі вимоги мають відповідати приписам ст. 436 КПК, згідно з якими суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.
Однак викладені засудженим у касаційній скарзі вимоги до касаційного суду не узгоджуються з положеннями ст. 436 КПК, у частині повноважень суду касаційної інстанції за наслідками касаційного розгляду.
Так, вимога ОСОБА_4 щодо скасування вироку апеляційного суду м. Чернігова сформульована неповно, оскільки останнім не зазначено, яке рішення необхідно прийняти суду касаційної інстанції після скасування рішення суду апеляційної інстанції.
Крім того, колегія суддів Верховного Суду звертає увагу касатора, що відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 427 КПК в касаційній скарзі зазначається судове рішення, що оскаржується, а відповідно до ч. 5 вказаної статті до касаційної скарги додаються копії цих судових рішень.
ОСОБА_4 на виконання п. 3 ч. 2 ст. 427 КПК зазначив, що оскаржує ухвалу апеляційного суду м. Чернігова (без зазначення дати її постановлення), а відповідно до частини 5 указаної статті додав до касаційної скарги копію ухвали Чернігівського апеляційного суду від 31 травня 2022 року. Водночас, у своїх вимогах до суду касаційної інстанції засуджений просить скасувати вирок апеляційного суду м. Чернігова (без зазначення дати його ухвалення). Викладене свідчить про допущені засудженим суперечності у змісті касаційної скарги, що позбавляють Верховний Суд можливості встановити, яке ж судове рішення оскаржується в касаційному порядку.
Частиною 3 ст. 33 КПК передбачено, що кримінальне провадження у касаційній інстанції здійснює Верховний Суд, однак усупереч вказаним вимогам закону касаційна скарга засудженого адресована «Палаті по кримінальних справах Касаційного суду України».
З огляду на те, що касаційна скарга засудженого ОСОБА_4 не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Верховний Суд звертає увагу, що особа, яка подає касаційну скаргу та якій надано строк на усунення недоліків скарги, може виправити їх шляхом складання нового тексту касаційної скарги.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Залишити без руху касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 і встановитистрок п`ятнадцять днів із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3