УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2021 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1, за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2, представника власника майна ТОВ НВФ «ЮАлекс Дизайн ЛТД» ОСОБА_3, прокурора ОСОБА_4, слідчого ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання представника власника майна ТОВ НВФ «ЮАлекс Дизайн ЛТД» ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 220 200 000 000 002 04 від 18.08.2020 за ч. 2 ст. 359 КК України про скасування арешту майна,

у с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м. Києва звернувся представник власника майна ТОВ НВФ «ЮАлекс Дизайн ЛТД» ОСОБА_3 з клопотанням, у якому просив скасувати арешт майна, застосований ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03.12.2020 у справі № 761/39018/20.

На думку ініціатора клопотання, арешт накладений необґрунтовано, оскільки вилучене у заявника майно не має доказового значення, тобто не відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Отже, підстави для застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження відсутні.

У зв`язку з викладеним ініціатор клопотання вважав, що клопотання слідчого про накладення арешту має формальний характер, не містить даних, які б доводили причетність посадових осіб ТОВ НВФ «ЮАлекс Дизайн ЛТД» до вчинення кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 359 КК України.

Піддавши критичній оцінці мотивувальну частину ухвали слідчого судді про накладення арешту, власник майна просив скасувати вищевказаний захід забезпечення кримінального провадження.

У судовому засіданні представник власника майна наполягав на задоволенні клопотання.

Слідчий та прокурор заперечували проти скасування арешту, просили врахувати, що досудове розслідування триває, у ньому призначено низку судових експертиз, тому, у разі скасування застосованого заходу забезпечення кримінального провадження, існує реальна загроза його приховування.

Слідчий суддя, заслухавши доводи представника власника майна, заперечення прокурор та слідчого, дослідивши надані документи, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання з огляду на таке.

У силу ст. 131, 132 КПК арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які вживаються за наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування відповідного заходу забезпечення.

При цьому підлягає врахуванню, чи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи потреби досудового розслідування, а також, чи може бути виконане завдання, для виконання якого сторона обвинувачення звертається з відповідним клопотанням.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03.12.2020 задоволено клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 220 200 000 000 002 04 та накладений арешт на вилучене під час обшуку у приміщеннях та прилеглих будівлях ТОВ НВФ «ЮАлекс Дизайн ЛТД», розташованих за адресою: м. Миколаїв, вул. Уральська, 34 А, майно.

Підставою для ухвалення слідчим суддею такого рішення стало те, що прокурором у клопотанні доведено, що вилучене майно може бути засобом вчинення кримінального правопорушення та може містити інформацію про обставини його вчинення, або отримане незаконним шляхом.

Отже, накладаючи арешт на зазначене майно, слідчий суддя врахував, що останнє відповідає критеріям, визначеним ст. 170 КПК, оскільки є достатні підстави вважати, що воно є речовим доказом у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК арешт майна може бути скасований за клопотанням власника майна чи його представника за умови, що останній доведе, що у подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладений необґрунтовано.

Вказана процесуальна норма покладає на учасника кримінального провадження, яким ініціюється скасування арешту, обов`язок доведення зазначених обставин.

Отже, саме ця особа має навести необхідне та достатнє обґрунтування своїх доводів, надавши слідчому судді відповідні докази.

У той же час, оцінюючи наведені заявником у клопотанні доводи, слідчий суддя не знаходить їх переконливими, оскільки вони не спростовують висновків слідчого судді.

З наведеного витікає, що залишається актуальним забезпечення схоронності такого майна шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування ним.

Викладене свідчить про обґрунтованість застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

Слідчий суддя частково погоджується з аргументацією заявника щодо порушення рішенням про накладення арешту його права власності.

У той же час, право власності не є абсолютним, статтею 41 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Наведена конституційна норма гарантує, що позбавлення права власності, невід`ємними складовими частинами якого є володіння, користування та розпорядження об`єктом власності, можливе у випадках та у спосіб, які передбачені відповідними правовими нормами.

У цьому випадку обмеження права власності ТОВ НВФ «ЮАлекс Дизайн ЛТД» відбулося на підставі судового рішення, тобто у спосіб, передбачений законом.

На підстави викладеного, керуючись ст. 131, 132, 170, 174 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання представника власника майна ТОВ НВФ «ЮАлекс Дизайн ЛТД» ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 220 200 000 000 002 04 від 18.08.2020 за ч. 2 ст. 359 КК України про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03.12.2020 (справа № 761/39018/20) відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1