КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №761/8747/22 Слідчий суддя в суді першої інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/3230/2022
Категорія: ст. 303 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

заявника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в режимі відеоконференції з Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 02 серпня 2022 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 02 серпня 2022 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань (далі ДБР), яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР).

Таке рішення слідчий суддя мотивував тим, що в заяві ОСОБА_6 фактично висловлює свою незгоду із процесуальними рішеннями, прийнятими старшим слідчим першого відділу ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_7 , але така незгода сама по собі не може вказувати на наявність в діях слідчого ознак злочину та не є приводом для реєстрації заяви, повідомлення про вчинене слідчим кримінальне правопорушення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 02 серпня 2022 року та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати уповноважених осіб ДБР внести відомості до ЄРДР згідно з поданою ним заявою.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, посилається на те, що в заяві до ДБР від 23 квітня 2022 року було викладено факти вчинення кримінальних правопорушень слідчим ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_7 , проте вимоги ст. 214 КПК України за цією заявою безпідставно виконані не були, а рішення слідчого судді про відмову у задоволенні скарги суперечить вимогам ст. 214 КПК України та постановлено на неповно з`ясованих обставинах провадження.

Прокурор, який належним чином був повідомлений про дату, час і місце апеляційного розгляду, в судове засідання не прибув і клопотання про відкладення розгляду не подав, тому відповідно до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України його неприбуття не перешкоджає апеляційному розгляду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Як убачається з матеріалів провадження, 26 квітня 2022 року ОСОБА_6 направив до ДБР заяву від 23 квітня 2022 року, в якій просив негайно внести до ЄРДР, але не пізніше 24-х годин, дані відповідно до цієї заяви про злочин стосовно старшого слідчого першого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_7 за попередньою кваліфікацією за ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 382, ч. 3 ст. 365, ч. 1 ст. 396 КК України, надати витяг з ЄРДР та розпочати слідчі дії.

Не отримавши інформації щодо внесення відомостей до ЄРДР, ОСОБА_6 звернувся зі скаргою до Шевченківського районного суду м. Києва, в якій просив зобов`язати уповноважену особу ДБР негайно внести до ЄРДР відомості за його заявою від 23 квітня 2022 року.

За результатами судового розгляду цієї скарги, слідчий суддя відмовив у її задоволенні і з таким рішенням погоджується колегія суддів, оскільки визнає безпідставними доводи ОСОБА_6 про те, що висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам провадження та суперечать вимогам кримінального процесуального закону.

Так, положеннями ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР.

Приписи ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до ЄРДР.

Пунктом 4 ч. 5 ст. 214 КПК України передбачено, що до ЄРДР має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

На підставі п. 2 Розділу ІІ Положення про ЄРДР, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 298 від 30.06.2020, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Вищезазначені положення закону дають підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо ж зі змісту заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР і це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Таким чином, закон передбачає необхідність попереднього вивчення слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

З матеріалів судового провадження слідує, що в заяві від 23 квітня 2022 року ОСОБА_6 повідомив про те, що "ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 22 лютого 2022 року було зобов`язано уповноважену особу ТУ ДБР у м. Львів невідкладно внести відомості до ЄРДР за заявою від 11 лютого 2022 року про вчинення кримінального правопорушення правоохоронними органами при проведенні досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001114 від 28 травня 2013 року за ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 367 та ч. 2 ст. 369-2 КК України та розпочати з приводу цих обставин досудове розслідування. Однак старший слідчий першого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_7 вніс до ЄРДР кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 364 КК України, а інші статті не вніс, чим не виконав судове рішення, внаслідок чого слідчим було порушено ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 382, ч. 3 ст. 365 та ч. 1 ст. 396 КК України".

Як правильно зазначив слідчий суддя, ОСОБА_6 в заяві фактично висловлює свою незгоду з прийнятим слідчим рішенням, але така незгода сама по собі не може вказувати на наявність в діях слідчого ознак злочину. Процесуальні рішення слідчого, законність та обґрунтованість рішень слідчого можуть бути предметом розгляду слідчого судді в порядку, визначеному процесуальним законом, а незгода учасника кримінального провадження з прийнятим процесуальним рішенням не може бути приводом до реєстрації заяви, повідомлення про вчинене слідчим кримінальне правопорушення.

Крім того, слідчий суддя обґрунтовано звернув увагу на те, що ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 22 лютого 2022 року було зобов`язано уповноважену посадову особу ТУ ДБР у м. Львові внести до ЄРДР відомості за заявою ОСОБА_6 від 11 лютого 2022 року без вказівки конкретної правової кваліфікації діяння.

Разом із цим, з урахуванням вимог статтей 40, 214 КПК України визначення попередньої правової кваліфікації кримінального правопорушення під час внесення відомостей до ЄРДР є виключною дискрецією слідчого/прокурора, який визначає її на підставі зазначених у заяві відомостей, фактів про скоєння кримінального правопорушення.

За вказаних обставин колегія суддів вважає, що в заяві ОСОБА_6 не наведено фактичних обставин конкретної події чи відомостей, які б свідчили про вчинення слідчим кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 382, ч. 3 ст. 365 та ч. 1 ст. 396 КК України, що в свою чергу дозволяє зробити висновок про відсутність правової підстави для виникнення обов`язку вчинити певні дії за такою заявою щодо початку досудового розслідування кримінального провадження відповідно до положень ст. 214 КПК України.

При цьому колегія суддів зауважує, що будь-яка заява про вчинене кримінальне правопорушення виключно з огляду на її назву не набуває статусу цього документа і її подання до ДБР не тягне за собою процесуальні наслідки у виді внесення відомостей до ЄРДР.

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновки слідчого судді в ухвалі про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 ґрунтуються на вимогах закону та матеріалах судового провадження, тобто ухвала від 02 серпня 2022 року є законною, обґрунтованою та вмотивованою, тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 02 серпня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ _________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4