Номер провадження:1-кп/521/528/22
УХВАЛА

27 квітня 2022 року м.Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

за участю захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

за участю потерпілого ОСОБА_9 ,

за участю представника потерпілого ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Малиновського районного суду м.Одеси кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпро, раніше не судимого, з середньою освітою, одруженого, працюючого головою ГО «Всеукраїнської спілки автомобілістів», маючого на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , у вчинені кримінального правопорушення, ч.2 ст.28, ч.2 ст.197-1КК України;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця м.Одеси, з вищою освітою, офіційно не працевлаштований, одружений, маючий на утриманні сина ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , раніше не судимого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , у вчинені кримінального правопорушення, ч.2 ст.28, ч.2 ст.197-1КК України, суд

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Малиновського районного суду м.Одеси перебуває обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000119 від 17.12.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.197-1 КК України.

Зазначене кримінальне провадження призначене до підготовчого судового засідання.

У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_12 адвокат ОСОБА_7 заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки на його думку, обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, вказуючи на те що стороною обвинувачення не конкретизовано формулювання обвинувачення, у зв`язку із чим порушено право на захист.

Обвинувачений ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_8 підтримали клопотання, просили задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 не заперечував щодо задоволення клопотання, вважав за можливе скерувати обвинувальний акт для усунення неточностей, а саме щодо встановлення власника земельної ділянки у в період вчинення кримінально правопорушення, оскільки у 2011 року вказана земельна ділянка була витребувана від ОСОБА_9 на користь територіальної громади міста Одеси, та лише 22.01.2020 року рішенням Одеського апеляційного суду встановлено, що ОСОБА_9 є законним власним даної земельної ділянки, тобто є неточності щодо потерпілого в період вчинення кримінального правопорушення.
Потерпілий ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_10 , заперечували проти задоволення клопотання, просили призначити справу до судового розгляду.

Суд, вислухавши позиції сторін, дослідивши обвинувальний акт, приходить до наступних висновків.

Відповідно до пункту 3 частини третьої ст. 314 КПК України «У підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення: про повернення обвинувального акту…, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу».
Зміст обвинувального акту, порядок його складання та затвердження, а також які документи долучаються до нього передбачені ст.291 КПК України, вимогам якої не відповідає обвинувальний акт з додатками відносно ОСОБА_12 та ОСОБА_4 .
Згідно із ст. 291 ч.1 КПК України обвинувальний акт - це процесуальний документ про закінчення досудового розслідування, якій складається слідчим, після чого затверджується прокурором.
Згідно п.5 ч.2 ст.291 КПК України, крім іншого, в обвинувальному акті має бути наведено виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
У постанові від 24 листопада 2016 року у справі № 5-328кс-16, переглядаючи судові рішення з підстав, передбачених пунктом 2 ст. 445 КПК України, яка є обов`язковою для виконання, Верховний Суд України зазначив, що аналіз цієї норми свідчить, що закон вимагає обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників:
1) фактичних обставин кримінального правопорушення;
2) правової кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва «формула обвинувачення»);
3) формулювання обвинувачення.
При цьому, як зазначено далі у вказаній постанові, під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.
Виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, суд відзначає, що, як підкреслено у наведеній постанові, - є головним, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист. З огляду на це обставини, які, відповідно до ч.1 ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у його вчиненні, розмір процесуальних витрат, мають бути викладеними чітко і конкретно, та наведені в обвинувальному акті фактичні дані в своїй сукупності мають давати повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.
При цьому, Верховний Суд України звернув увагу на необхідність дотримання правових позицій, викладених у міжнародних джерелах права. Так, у рішенні від 25 липня 2000 року у справі «Маттоціа проти Італії" Європейський суд з прав людини зазначив, що: "Обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь "детальності" інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. У цьому відношенні обсяг та доречність наданої обвинуваченому інформації слід оцінювати крізь призму положення, закріпленого у п. "b" ч. 3 ст. 6 Конвенції. Аналогічно слід оцінювати інформацію про зміни, які мали місце в обвинуваченні, включаючи зміни причини обвинувачення.
Однак, вищевказаним вимогам обвинувальний акт не відповідає у зв`язку з наступним.
Зокрема, з аналізу викладення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, та формулювання обвинувачення, суд позбавлений можливості дійти до беззаперечного висновку та встановити належну особу, яка є потерпілою в рамках даного кримінального провадження, оскільки судовий розгляд питання щодо визнання права власності на земельну ділянку, яка є об`єктом кримінального провадження в даній справі, вирішувалось у період з 2011-2020 рр., а обставини злочину, які інкримінуються ОСОБА_12 та ОСОБА_4 мали місце у 2018 році.
Окрім того, 22.11.2011 року вказана земельна ділянка була витребувана від ОСОБА_9 на користь територіальної громади міста Одеси, та лише 22.01.2020 року рішенням Одеського апеляційного суду встановлено, що ОСОБА_9 є законним власним даної земельної ділянки. Тобто в період з 2011 року по 2020 рік дана земельна ділянка перебувала у власності територіальної громади м.Одеси.
Тобто, на момент вчинення злочину у даному кримінальному провадженні (початок 2018 року, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено) неможливо однозначно стверджувати хто саме був законним власником земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_4 , площею 0,0904 га, кадастровий номер: :68:002:0028.
Таким чином, для забезпечення ефективного захисту від пред`явленого обвинувачення пред`явлене особі обвинувачення повинно бути детальним, повним, чітким та зрозумілим та містити у собі усі відомості щодо події кримінального правопорушення, виду та розміру шкоди, форми вини, мотиву та мети кримінального правопорушення, тощо.

Суд не вдається до оцінки доказів чи доведення вини по даному кримінальному провадженні, а лише аналізує правову кваліфікацію вчиненого.
Виходячи з наведеного виклад фактичних обставин в обвинувальному акті є суперечливими між собою та взагалі не дозволяє суду визначити межі судового розгляду.
Більше того, ці недоліки викладу фактичних обставин кримінального правопорушення не дали можливість органу досудового слідства скласти фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою, зокрема, належним чином викласти формулювання обвинувачення.
Так "формулювання обвинувачення", як складової частини обвинувального акта, має визначатись у логічному зв`язку з положеннями "Кримінальний процесуальний кодекс України; нормативно-правовий акт № 4651-VI від 13.04.2012"ст. 373 КПК України, які визначають вимоги до змісту вироку та оперують поняттям "формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним". Так, пунктом 2 частини 3 статті 373 КПК України встановлено, що у мотивувальній частині вироку в разі визнання особи винуватою зазначається формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
Європейський суд з прав людини (у справі «Абрамян проти Росії») більш ґрунтовно тлумачить принцип закріплений у ст. 6 п. а Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, вказуючи на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу, та як деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи. Оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомлений про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 р. у справі «Камінські проти Австрії» №9783/82 п. 79).
Крім того, ЄСПЛ нагадує, що положення пп. «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25.03.1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» №25444/94, п. 52; рішення від 25.07.2000 р. у справі «Матточіа проти Італії», №23969/94, п. 58; рішення від 20.04.2006 р. у справі «І.Н. та інші проти Австрії», №42780/98, п. 34).
Таким чином, на підставі встановлених прокурором фактичних обставин кримінального правопорушення з урахуванням п.3 ч.1 ст.3 КПК України зміст формулювання обвинувачення, як складової частини обвинувального акта, яке буде підлягати доведенню під час судового розгляду, має містити формулювання вчиненого особою діяння, передбаченого Кримінальним Кодексом України, із зазначенням місця, часу, способу вчинення, наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів його вчинення.
Більше того, як доведено вище, наведені недоліки обвинувального акту не можуть бути усунутими під час судового розгляду та не дозволяють навіть розпочати судовий розгляд, тим більше - на засадах Верховенства права.
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне повернути обвинувальний акт прокурору для усунення недоліків.
Керуючись ст. 314, 331, 392, 395 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Клопотання захисника адвоката ОСОБА_7 про повернення обвинувального акту прокурору задовольнити.

Повернути прокурору обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000119 від 17.12.2019 року, зі всіма додатками для усунення недоліків.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м.Одеси протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1