Справа № 574/488/21
Провадження 1-кп/574/23/2022
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2022 року м. Буринь

Буринський районний суд Сумської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду Сумської області клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №000327 від 05.05.2021 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України,
за участі сторін та учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 (в режимі відео конференції),
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и в:
В провадженні Буринського районного суду перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України.
Під час розгляду даного кримінального провадження прокурор заявила клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , покликаючись на те, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, які стали підставою для обрання вказаного запобіжного заходу, а саме: переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу ним на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, на даний час не змінилися та не зменшилися.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора в зв`язку з недоведеністю існування наведених у клопотанні ризиків.
Захисник ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився та доказів наявності проважних причин свого неприбуття суду не надав.
Захисник ОСОБА_5 , який за клопотанням обвинуваченого був залучений судом для проведення окремої процесуальної дії, вважав клопотання прокурора необґрунтованим, а наведені в ньому ризики надуманими, оскільки свідки вже були допитані під час досудового розслідування та їх покази належним чином зафіксовані. Також просив застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час, покликаючись на те, що він має постійне місце роботи, одружений, у нього на утриманні перебуває двоє малолітніх дітей та матір похилого віку, яка потребує постійної допомоги, а також він приймав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях.
Заслухавши доводи прокурора, думку обвинуваченого та його захисника, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 29.09.2021 року було застосовано до ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого в подальшому було продовжено до 01.07.2022 року.
Частино 3 ст. 331 КПК України встановлено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
У відповідності до п.4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово звертав увагу, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Так, Європейський суд з прав людини у справах "Ілійков проти Болгарії", "Летельє проти Франції" вказав, що "суворість передбаченого покарання" є суттєвим елементом при оцінюванні "ризиків переховування або повторно вчинення злочинів", а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України, за яке передбачено покарання до 10 років позбавлення волі, а тому останній перебуваючи на волі та будучи обізнаним про суворість передбаченого законом покарання, може переховуватись від суду, перешкодити кримінальному провадженню, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, вчиняти незаконний вплив на потерпілих та свідків.
При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 23, ч. 4 ст. 95, ст. 224 КПК України.
З огляду на зазначені положення закону, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
На даний час судовий розгляд кримінального провадження лише розпочато, потерпілі та свідки судом не допитані, а тому судове провадження у даній справі не може бути завершене до закінчення строку дії застосованого відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
За наведеного доводи захисника про відсутність ризику впливу обвинуваченим на свідків в зв`язку з тим, що вони вже були допитані під час досудового розслідування є безпідставними.
При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_3 судом враховано, що останній працює, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, характеризується позитивно та раніше не судимий, а також брав участь у здійсненні заходів забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях та має статус учасника бойових дій.
Однак, враховуючи, що останній проживає в населеному пункті, який віддалений від місця розташування суду, яким здійснюється судове провадження, не можна зробити висновок, що соціальні зв`язки обвинуваченого в місці його постійного проживання зможуть запобігти вказаним ризикам, у разі застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.
Крім того, як підтвердив обвинувачений в судовому засіданні в зв`язку з бойовими діями на території Сумської області його родина виїхала за межі населеного пункту постійного проживання та їх місце перебування на даний час йому не відоме.
За наведеного, суд вважає, що на даний час ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані при обранні ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшились та не перестали існувати, а тому клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Обвинувачений та його захисник продовження існування вищевказаних ризиків не спростували та не довели того, що застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, забезпечить належне виконання обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків та в повній мірі зможе запобігти зазначеним ризикам, а тому клопотання захисника про зміну вказаного запобіжного заходу задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 331, 392 КПК України, суд -
п о с т а н о в и в:
В задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 про зміну ОСОБА_3 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.
Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на шістдесят днів, тобто до 28.08.2022 року включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення і може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а обвинуваченим в той же самий строк з моменту вручення її копії.

Суддя ОСОБА_1