Справа № 344/4065/22
Провадження № 11-сс/4808/110/22
Категорія ст.173 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2022 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

представника скаржника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 квітня 2022 року про арешт майна, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 квітня 2022 року частково задоволено клопотання слідчого. Накладено арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на автомобіль марки «Fiat Scudo», 1999 року випуску, номер кузова - НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , білого кольору, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні №0000403, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.03.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Не погодившись з вказаним рішенням слідчого судді, представник ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту із забороною відчуження, розпорядження та користування на автомобіль Fiat Scudo, 1999 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , білого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_9 .

Вважає, що оскаржувана ухвала в частині накладення арешту на автомобіль прийнята з порушенням норм процесуального права.

В обґрунтування апеляційних доводів зазначає, що 13.03.202 року в даному провадженні проведено огляд місця події, під час якого було вилучено транспортний засіб Fiat Scudo, д.н.з. НОМЕР_2 . Цього ж дня автомобіль визнано речовим доказом. 25.03.2022 року слідча звернулася до суду з клопотанням про накладення арешту на вказане майно, тобто через 12 днів з часу його вилучення. 28.03.2022 року слідчим суддею винесено ухвалу про повернення вказаного клопотання слідчому, оскільки воно подано з порушенням строків, передбачених ч. 5 ст. 171 КПК України. 31.03.2022 року слідча повторно звернулася до суду із клопотанням, в якому не ставила питання про поновлення строку для його подання. Клопотання слідчої мотивоване тим, що на автомобіль необхідно накласти арешт з метою збереження речових доказів. В той же час, слідча у клопотанні просить передати даний автомобіль на потреби ЗСУ та/або територіальної оборони Івано-Франківської області, що є взаємовиключним, оскільки в разі передання автомобіля стороннім особам, даний доказ не буде збережено. При цьому, в клопотанні слідчої та ухвалі слідчого судді не зазначено, які конкретно слідчі дії необхідно провести із вказаним транспортним засобом, а тому висновок про необхідність накладення арешту є необґрунтованим. Крім того, адвокат вважає, що даний арешт є неспіврозмірний із завданням кримінального провадження. Слідчим суддею не наведено висновків чому даний автомобіль не може бути переданий для користування власнику. Разом з тим, ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснювала суду, що даний автомобіль потрібен їй для потреб сім`ї, оскільки вона має двоє дітей і через воєнний стан переїхали з м. Івано-Франківська у будинок в Коломийському районі, і вона час від часу змушена добиратись до свого чоловіка ОСОБА_10 , який живе та працює в м. Івано-Франківську.

Під час апеляційного розгляду:

- представник скаржника адвокат ОСОБА_8 просив задовольнити вимоги апеляційної скарги;

- прокурор вважав, що ухвала слідчого судді є законною, а подана апеляційна скарга є необґрунтованою, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчим відділом Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківські області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000403 від 13.03.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_11 , реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення дизельного палива, спільно з ОСОБА_12 , будучи працівниками виробничого структурного підрозділу «Моторвагонного депо Коломия» регіональної філії «Львівська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця», в період воєнного стану, який введений Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», 13.03.2022, приблизно о 08 год 30 хв., перебуваючи на території за адресою: вул. Хриплинська, 13, у м. Івано-Франківську, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, таємно викрали 120 літрів дизельного палива, яке належить регіональній філії «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця», яке залили у каністри та помістили у багажний відсік автомобіля марки «Fiat Scudo», 1999 року випуску, номер кузова - НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , білого кольору.

Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_11 спільно із ОСОБА_12 , покинули місце вчення злочину, та викраденими паливно-мастильними матеріалами розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили потерпілому регіональній філії «Львівська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» матеріальну шкоду на суму 4 158 гривень.

13 березня 2022 року ОСОБА_11 та ОСОБА_12 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та 14.03.2022 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В ході проведення досудового розслідування, 13.03.2022, слідчим Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_13 , в ході проведеного огляду місця події було вилучено автомобіль марки «Fiat Scudo», 1999 року випуску, номер кузова - НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , білого кольору, який перебуває у користуванні ОСОБА_11 та відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить дружині підозрюваного ОСОБА_9 .

Постановою слідчого СВ Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_14 вказаний транспортний засіб визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000403.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України введено воєнний стан, як наслідок особовий склад Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, в тому числі працівників слідчого відділу, переведено на посилений режим несення служби, також працівники поліції залучаються на охорону публічного порядку на території Івано-Франківської ТГ. Внаслідок чого було порушено строк звернення до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме: автомобіль марки «Fiat Scudo», 1999 року випуску, номер кузова - НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , визначений частиною 5 статті 171 КПК України.

24 березня 2022 року було проведено додатковий огляд місця події, вказаного автомобіля, з тих підстав, що такий є засобом вчинення кримінального правопорушення, оскільки саме у вказаний транспортний засіб ОСОБА_11 спільно з ОСОБА_12 завантажили каністри з паливом, яке викрали.

25 березня 2022 року до Івано-Франківського міського суду слідчим було подано клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, а саме автомобіля марки «Fiat Scudo», 1999 року випуску, номер кузова - НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким користується підозрюваний ОСОБА_11 та який належить його дружині ОСОБА_9 .

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 28 березня 2022 року клопотання про арешт майна повернуто прокурору, встановлено строк для усунення недоліків 72 години з моменту отримання копії ухвали.

31 березня 2022 року слідчий за погодженням прокурора повторно звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на автомобіль марки «Fiat Scudo», 1999 року випуску, номер кузова - НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , з метою забезпечення збереження речових доказів. При цьому, слідчий просив передати автомобіль для потреб Збройних Сил України та/або територіальної оборони Івано-Франківської області.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 квітня 2022 року частково задоволено клопотання слідчого, накладено арешт на зазначений автомобіль шляхом заборони на його відчуження, користування та розпорядження, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п.2 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Відповідно до положень абз. 2 ч. 10 ст. 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, про те, що майно, на яке накладено арешт, відповідає критеріям речових доказів, визначених законом, оскільки існує сукупність підстав вважати, що вони в подальшому можуть мати доказове значення під час досудового розслідування та могли зберегти на собі сліди злочину або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому з метою запобігання можливого приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, передачі, відчуження вилученого майна, наявна правова підстава, передбачена ч. 3 ст. 170 КПК України для арешту вказаного майна.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Крім того, матеріали судового провадження, свідчать, що на даному етапі розслідування кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення чи відчуження майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що проведення досудового розслідування дозволяє встановити нові обставини, які вимагають постійного перегляду заходів, які забезпечують кримінальне провадження, а тому суд апеляційної інстанції оцінює законність судового рішення на час його ухвалення.

Водночас, пунктом 5 ч. 2 ст. 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Крім того, згідно вимог ч. 4 вказаної статті, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Але, накладаючи арешт на транспортний засіб, слідчим суддею не були враховані наслідки арешту майна, розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, тобто судом був зазначений спосіб арешту, який обмежує власника права користування майном, який не має будь-якого відношення до зазначеного кримінального провадження.

Згідно п.2 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді апеляційний суд має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

З урахуванням зазначених обставин та з метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, з метою запобігання відчуження майна в даному кримінальному провадженні, колегія суддів апеляційного суду, керуючись п.2 ч.3 ст. 407 КПК України, скасовує ухвалу в частині накладення арешту на автомобіль марки «Fiat Scudo», 1999 року випуску, номер кузова - НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , та постановляє нову ухвалу, якою вважає за необхідне задовольнити клопотання слідчого частково та накласти арешт на автомобіль марки «Fiat Scudo», 1999 року випуску, номер кузова - НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , шляхом заборони на його відчуження та розпорядження, без позбавлення ОСОБА_9 можливості користуватись вищевказаним транспортним засобом.

Колегія суддів звертає увагу на те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна, а також і те, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали про часткове задоволення клопотання слідчого.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 376, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 квітня 2022 року скасувати в частині накладення арешту на транспортний засіб та постановити нову ухвалу.

Клопотання задовольнити частково та накласти арешт із забороною відчуження та розпорядження на транспортний засіб - автомобіль марки «Fiat Scudo», 1999 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , білого кольору, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні №0000403.

Ухвала суду апеляційної інстанції оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5