Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/4639/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2022 року слідчий суддя Подільського районного суду міста Києва Скрипник О.Г., при секретарі Кулай О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката Валька І.В. який діє в інтересах ТОВ «Укравтокомплект Лтд» про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В :

До Подільського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката Валька І.В. який діє в інтересах ТОВ «Укравтокомплект Лтд» про скасування арешту майна, накладеного постановою керівника Подільської окружної прокуратури міста Києва від 28.04.2022 в кримінальному провадженні № 0000120 від 19.04.2022 на транспорті засоби, а саме: вантажівка марки « МАЗ», номер кузова НОМЕР_1 , вантажівка марки « МАЗ», номер кузова НОМЕР_2 , вантажівка марки « МАЗ», номер кузова НОМЕР_3 .

Клопотання обґрунтовується тим, що постановою керівника Подільської окружної прокуратури міста Києва від 28.04.2022 в кримінальному провадженні № 0000120 від 19.04.2022 було накладено арешт на майно ТОВ «Укравтокомплект Лтд» .

На думку заявника, такий арешт є необгрунтованим, оскільки прокурором не надано жодного документу, що свідчить про необхідність застосування даного виду заходу кримінального провадження на безпідставно визнаний речовий доказ та не містить відомостей і доводів щодо кваліфікування таких дій як діяння, що містять ознаки кримінального правопорушення. Також, прокурором не було наведено жодного факту чи надано документу, які б свідчили про наявність будь - якої загрози приховування, знищення або псування майна.

У судове засідання представник заявника не з`явився, про розгляд клопотання був повідомлений належним чином, направив до суду заяву, в якій просила розгляд клопотання провести без його участі, вимоги, викладені в ньому, підтримав.

Прокурор також не з`явився в судове засідання. Про день, час та місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання кримінального провадження дійшов наступного висновку.

Як встановлено, Подільською окружною прокуратурою м. Києва здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000120 від 19.04.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.110-2, ч. 3 ст. 191 КК України.

28 квітня 2022 року керівником Подільської окружної прокуратури міста Києва Ходаківським С.П. було винесено постанову в рамках кримінального провадження № 0000120 від 15.04.2022 та накладено арешт на майно ТОВ «Укравтокомплект Лтд», відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 615 КПК України.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України власник або володілець майна, який не був присутній при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необгрунтовано.

Таким чином, розглядаючи клопотання про скасування арешту, слідчий суддя встановлює обґрунтованість/необґрунтованість накладеного арешту та наявність/відсутність підстав для його подальшого застосування в залежності від того, на яку підставу вказує заявник. В даному випадку заявник вказує на необґрунтованість накладення арешту, що обумовлює межі дослідження слідчим суддею.

Обґрунтованість накладення арешту обумовлюється наявністю підстав для накладення арешту; дотриманням законодавчих приписів при вирішенні питання про арешт; співвідношенням майна, на яке накладено арешт, з заявленою у клопотанні метою; зв`язком майна з обставинами, що розслідуються (крім конфіскації та відшкодування шкоди); обґрунтованістю належності майна певній особі (особливо після обшуку); належним мотивуванням застосованого заходу забезпечення кримінального провадження в ухвалі слідчого судді про накладенні арешту; розумністю і співмірністю арешту.

Частиною 2 ст. 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, серед іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України).

Правові підстави для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів визначені частиною третьою ст. 170 КПК України, згідно з якою арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»).

Враховуючи зазначені вище обставини у їх сукупності, а також те що відпала необхідність у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання про скасування арешту на майно, ґрунтується на вимогах чинного законодавства, а відтак підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 2, 170-174, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання адвоката Валька І.В. який діє в інтересах ТОВ «Укравтокомплект Лтд» - задовольнити.

Скасувати арешт, на транспортні засоби Товариства з обмеженою відповідальністю «Укравтокомплект Лтд» (Код ) в частині арешту колісних транспортних засобів ТОВ «Укравтокомплект Лтд» з номерами VIN- кодів: Y3M6312C3M0000937, Y3M6501C5M0001028, Y3M6312C3M0000990 накладений постановою керівника Подільської окружної прокуратури міста Києва від 28.04.2022 в кримінальному провадженні № 0000120 від 19.04.2022 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва О. Г. Скрипник