Справа№751/3144/20
Провадження №1-кп/751/99/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 червня 2022 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова
у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові у режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000161 від 23.05.2018 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Корюківка, Корюківського району, Чернігівської області, українки, громадянки України, з вищою освітою, заміжньої, має на утриманні малолітню дитину, працюючої дитячим лікарем-стоматологом 1-го відділення КНП «Дитяча стоматологічна лікарня» Чернігівської міської ради, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України,

за участю: прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8

представників потерпілої ОСОБА_9 , ОСОБА_10

представника цивільного відповідача ОСОБА_11

захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_13

обвинуваченої ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Новозаводського районного суду м. Чернігова перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000161 від 23.05.2018 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України.

Згідно висунутого обвинувачення, відповідно до наказу головного лікаря дитячої стоматологічної поліклініки Чернігівської міської ради № 66-ОС від 01.09.2008 ОСОБА_5 прийнято на посаду лікаря-стоматолога 1-го дитячого відділення дитячої стоматологічної поліклініки Чернігівської міської ради, що розташована за адресою: вул. Кирпоноса, буд. 20-А, м. Чернігів.

Відповідно до посадової інструкції лікаря-стоматолога дитячого № 9/4, затвердженої головним лікарем дитячої стоматологічної поліклініки Чернігівської міської ради від 24.12.2014, лікар-стоматолог дитячий ОСОБА_5 повинна знати чинне законодавство та нормативні документи, що регламентують діяльність органів управління та закладів охорони здоров`я, організацію стоматологічної допомоги дитячому населенню, етіологію, патогенез та клініку стоматологічних захворювань у дітей, методи профілактики і лікування зубів та щелепно-лицевих аномалій у дітей, показання та протипоказання до видалення зубів (п. 5.1, 5.8. 5.10 та 5.12 посадової інструкції лікаря-стоматолога дитячого № 9/4, затвердженої головним лікарем дитячої стоматологічної поліклініки Чернігівської міської ради від 24.12.2014).

Відповідно до п. 2.3 посадової інструкції лікаря-стоматолога дитячого № 9/4, затвердженої головним лікарем дитячої стоматологічної поліклініки Чернігівської міської ради від 24.12.2014, на ОСОБА_5 покладено обов`язки надавати невідкладну стоматологічну допомогу при гострих запальних процесах та застосовувати сучасні методи профілактики, діагностики та лікування основних стоматологічних захворювань і щелепно-лицевих аномалій дітей, дотримуючись локальних протоколів надання медичної допомоги та локального формуляру лікарських засобів.

06.08.2016, у невстановлений у ході досудового розслідування час, до дитячої стоматологічної поліклініки Чернігівської міської ради, що розташована за адресою: вул. Кирпоноса, буд. 20-А, м. Чернігів, звернулась неповнолітня ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для надання медичної допомоги.

В той же день, у невстановлений у ході досудового розслідування час, неповнолітню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оглянуто лікарем ОСОБА_5 .

За результатами огляду, на рентгенограмі 46 зуба неповнолітньої ОСОБА_8 виявлено розрідження костної тканини на верхівках коренів з нечіткими краями з явищем періоститу.

При цьому, 06.08.2016, у невстановлений у ході досудового розслідування час, лікарем ОСОБА_5 встановлено діагноз неповнолітній ОСОБА_8 : «Загострення хронічного гранулюючого періодонтиту 46 зуба».

Поряд з цим, оцінку виявленому явищу періоститу неповнолітньої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та відповідне лікування вищевказаної патології, лікарем ОСОБА_5 , не здійснено.

У подальшому, у період часу з 06.08.2016 до 11.11.2016 лікарем ОСОБА_5 проводилось лікування 46 зуба неповнолітньої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з приводу загострення хронічного гранулюючого періодонтиту 46 зуба (запалення лімфатичних судин, нервів і кровоносних судин, які в комплексі здійснюють живлення зубів), шляхом медикаментозної обробки кореневих каналів антисептиками, антибіотиками, кореневі канали заповнювались між відвідуванням апексдентом та каласептом під герметичну пов`язку, призначались не стероїдні протизапальні препарати, проводилось фізіотерапевтичне лікування.

У подальшому, 21.02.2017 лікарем-стоматологом Чернігівської обласної дитячої лікарні неповнолітній ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлено діагноз: «Остеомієліт нижньої щелепи справа від 46 зуба».

Згодом, лікарем щелепно-лицьового відділення дитячої клінічної лікарні №7 Печерського району м. Києва ОСОБА_14 , неповнолітній ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлено діагноз: «Первинно-хронічний остеомієліт правої половини нижньої щелепи. Гострий періодонтит 46 зуба».

Відповідно до висновку комісійної судово-медичної експертизи №3 від 30.01.2019 діагноз: «Загострення хронічного гранулюючого періодонтиту 46 зуба», лікарем ОСОБА_5 встановлений правильно, але не повно, оскільки нею не враховано наявність у хворої ОСОБА_8 періоститу на рівні 46 зуба. Як наслідок цього, надання допомоги з приводу періоститу не проводилось. Тобто, лікарем ОСОБА_5 порушено вимоги клінічного протоколу лікування цього захворювання «Гострий гнійний одонтогенний періостит щелепи» (додаток до наказу МОЗ № 566 від 23.11.2004), що в подальшому призвело до виникнення у потерпілої ОСОБА_8 ускладнень у вигляді остеомієліту нижньої щелепи, чим викликано тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу, що застосовано до ступеня тяжкості тілесних ушкоджень відноситься до категорії середнього ступеня тяжкості. Вказане дає змогу вважати, що між неповно встановленим діагнозом та подальшим погіршенням стану здоров`я у вигляді виникнення остеомієліту нижньої щелепи існує причинно-наслідковий зв`язок.

Таким чином, лікар-стоматолог дитячий 1-го дитячого відділення дитячої стоматологічної поліклініки Чернігівської міської ради ОСОБА_5 , маючи відповідну спеціальну освіту та кваліфікацію медичного працівника, достатній досвід, та будучи належним чином повідомленою про завдання, обов`язки та відповідальність, передбачені посадовою інструкцією лікаря-стоматолога дитячого № 9/4, затвердженою головним лікарем дитячої стоматологічної поліклініки Чернігівської міської ради від 24.12.2014, у порушення вимог вищевказаної посадової інструкції, Закону України «Основи законодавства про охорону здоров`я», неналежно виконуючи свої обов`язки, внаслідок несумлінного ставлення до них, ігноруючи вимоги клінічного протоколу лікування захворювання «Гострий гнійний одонтогенний періостит щелепи» «Додаток до наказу МОЗ №566 від 23.11.2004), усвідомлюючи можливість настання тяжких наслідків для неповнолітньої хворої, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, не повно встановила діагноз хворій ОСОБА_8 та не видалила 46 зуб, що призвело до розвитку остеомієліту нижньої щелепи, що викликало тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу, що відноситься до категорії середнього ступеня тяжкості тілесного ушкодження.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 140 КК України, як неналежне виконання медичним працівником своїх професійних обов`язків внаслідок несумлінного до них ставлення, що спричинило тяжкі наслідки для неповнолітньої хворої ОСОБА_8 , 2004 року народження.

23.06.2022 на адресу суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_13 про звільнення обвинуваченої ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі п.3 ч.1 ст.49 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_5 у ході судового розгляду в інкримінованому їй діянні вину не визнала, підтримала клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Захисники у судовому засіданні підтримали клопотання, просили звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

У судовому засіданні прокурор не заперечував щодо задоволення клопотання.

Представник потерпілої ОСОБА_10 у судовому засіданні щодо клопотання покладалася на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

За п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Таке звільнення згідно з ч. 1 ст. 285 КПК України здійснюється у випадках, передбачених законом про кримінальну відповідальність, а клопотання про його застосування, заявлене стороною під час судового провадження у справі, що надійшла до суду з обвинувальним актом, відповідно до ч. 4 ст. 286 цього Кодексу підлягає негайному розгляду.

Однією з підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є закінчення установлених ст. 49 КК України строків давності, що ґрунтується на презумпції втрати особою суспільної небезпеки і, відповідно, на недоцільності застосування щодо неї заходів кримінально-правової репресії.

Стаття 49 КК України передбачає, що особа, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 140 КК України віднесено до категорії нетяжких злочинів, при цьому санкція ч. 2 ст. 140 КК України передбачає покарання у виді обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Судом роз`яснено ОСОБА_5 підстави та наслідки закриття провадження у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності за закінченням строку давності, обвинувачена на закритті справи наполягала.

Ураховуючи, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 140 КК України вчинено у період з серпня 2016 року до листопада 2016 року, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, та з часу вчинення якого минуло більше п`яти років, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності не зупинявся та не переривався, суд дійшов висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення клопотання про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

У справі заявлений цивільний позов законним представником неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 ОСОБА_9 , про стягнення з цивільного відповідача КНП «Дитяча стоматологічна поліклініка» Чернігівської міської ради моральної шкоди в розмірі 250 000,00 грн та матеріальної шкоди в розмірі 67 178,79 грн.

Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до змісту ст. 129 КПК суд може прийняти рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову лише у разі ухвалення обвинувального вироку або постановлення ухвали про застосування примусових заходів виховного або медичного характеру.

Водночас кримінальний процесуальний закон не передбачає вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні у разі постановлення ухвали про звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закриттям провадження.

Разом з тим, відповідно ч. 7 ст. 128 КПК цивільний позов, який залишено без розгляду, може бути пред`явлений в порядку цивільного судочинства.

Відповідний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 25.05.2021 у справі №466/188/14-к, провадження № 51-4515км20.

Ураховуючи, що обвинувальний вирок не ухвалюється, тому цивільний позов слід залишити без розгляду, що не перешкоджає потерпілій звернутися з даним позовом в порядку цивільного судочинства.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст. ст. 12, 44, 49 КК України, ст. 284-288, 370-372 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Клопотання захисника задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Корюківка, Корюківського району, Чернігівської області, від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000161 від 23.05.2018 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України закрити.

Цивільний позов законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 ОСОБА_9 до КНП «Дитяча стоматологічна поліклініка» Чернігівської міської ради про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину залишити без розгляду.

Роз`яснити потерпілій, що вона має право пред`явити цивільний позов у порядку цивільного судочинства.

Речові докази: дві медичні картки стаціонарного хворого дитячої клінічної лікарні № 7 Печерського району м. Києва, на ім`я ОСОБА_8 № 674 та №1810; медичну карту стоматологічного хворого Чернігівської дитячої стоматологічної поліклініки на ім`я ОСОБА_8 , гістологічні препарати (три скельця) на ім`я ОСОБА_8 дитячої клінічної лікарні № 7 Печерського району м. Києва повернути та залишити у розпорядженні медичних установ.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1