Справа № 191/277/22
Провадження № 1-в/191/91/22
У Х В А Л А
іменем України

15 березня 2022 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" зі змінами, -

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про приведення вироку, за яким він відбуває покарання, у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" .
До початку судового засідання засуджений надав заяву про розгляд клопотання без його участі, що не перешкоджає розгляду клопотання відповідно до ч. 4 ст. 539 КПК України.
Прокурор Синельниківської місцевої прокуратури проти задоволення клопотання заперечував.
Суд, дослідивши матеріали клопотання, вважає, що клопотання засудженого ОСОБА_4 задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Відповідно до п. 13 ч. 1ст. 537 КПК України суд під час виконання вироків має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2 і 3ст. 74 КК України.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08.05.2018 за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, за ч.1 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань остаточно призначено покарання у виді 3 років 6 місяця позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання звільнений з випробуванням строком на 2 роки.
Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.02.2020 засудженому ОСОБА_4 скасовано випробувальний термін та направлено для відбуття покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців.
Початок строку відбування покарання 29.04.2020, кінець строку 29.10.2023.
Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення судового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» за №2617-VIII від 22 листопада 2018 року, який набрав чинності 01.07.2020, було внесено зміни до статті ст. 309 КК України та частину першу викладено у новій редакції, яка передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.
Тобто з набранням чинності Законом № 2617-VIII від 22.11.2018 змінено санкцію ч.1 ст.309 КК України, за якою засуджено ОСОБА_4 , та яка на даний час передбачає максимальне покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років.
Відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Згідно з ч.2 ст.4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Відповідно до ч. 1,3 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимості. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Частиною першою статті 74 КК України регламентовано, що звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування, заміна більш м`яким, а також пом`якшення призначеного покарання, крім звільнення від покарання або пом`якшення покарання на підставі закону України про амністію чи акта про помилування, може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом. При цьому, частиною третьою зазначеної статті визначено, що призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.
Згідно з п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України одному дню позбавленню волі відповідають два дні обмеження волі.
Отже, тлумачення наведених норм права дає можливість дійти висновку про те, що у разі застосування ч.3 ст.74 КК України та зниження призначеної засудженому міри покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону, таке покарання у виді п`яти років обмеження волі відповідало б позбавленню волі на строк 2 роки 6 місяців, що не покращує становище засудженого, а навпаки погіршує його становище в частині строку відбування покарання.
Що стосується покарання за ч.2 ст.185 КК України, то Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення судового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» за№2617-VIII від 22 листопада 2018 року, зміни до санкції ч.2 ст.185 КК України не вносились.
Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.04.2021 (справа 191/724/21, пров. 1-в/191/210/21) у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" зі змінами, відмовлено у зв`язку з тим, що призначене ОСОБА_4 вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08.05.2018 покарання не може бути замінено більш м`яким у відповідності до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 №2617-VIII.
Таким чином, питання щодо застосування відносно ОСОБА_4 положень Закону України Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 №2617-VIII вже вирішено судом та, на момент розгляду клопотання засудженого, фактичні обставини не змінились, а тому у задоволенні даного клопотання слід відмовити.
Керуючись ст.ст.539,537 КПК України, ЗУ Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22 листопада 2018року №2617-VIII, суд, -
У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" зі змінами - відмовити.
Копію ухвали направити засудженому ОСОБА_4 .
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд протягом семи діб з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1