Справа № 944/1033/22
Провадження №1-кп/944/722/22
УХВАЛА
06.04.2022 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
представника потерпілого ОСОБА_7
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Яворові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 грудня 2021 року за № 0000794, про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одруженого, не працює, не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України,
в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 24 грудня 2021 року приблизно о 11 годині 30 хвилин, керуючи технічно-справним автомобілем марки «Mitsubishi L200» номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись в напрямку с. Рясне-Руське, автодорогою Північний об`їзд м. Львів на ділянці 2 км поблизу с. Кожичі Яворівського району Львівської області, порушив чинні вимоги ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 з подальшими змінами та доповненнями, а саме: п.п. 1.5, 2.3 (б, д), 10.1, 12.1, які виразилися в тому, що він був не уважним та не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод чи небезпеки іншим учасника руху, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, не ураховував дорожню обстановку, стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, виїхав на смугу зустрічного руху, здійснюючи маневр обгону попутного транспортного засобу, де втратив контроль над керованим автомобілем, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди, а саме, зустрічного зіткнення з автомобілем марки «Opel Astra» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 , який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого ОСОБА_6 отримав злам тіла грудини, що відноситься до середньої тяжкості тілесного ушкодження за ознакою тривалого розладу здоров`я.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України як порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
В підготовчому засіданні захисник ОСОБА_5 подав клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 Кримінального кодексу України, та закриття з цих підстав кримінального провадження, посилаючись на те, що обвинувачений примирився з потерпілим і повністю відшкодував заподіяну йому шкоду. До клопотання додав також зави обвинуваченого і потерпілого, в яких вони надають згоду на звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності в зв`язку з їх примиренням.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 клопотання підтримали, підтвердили наведені в ньому обставини.
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 і його представник ОСОБА_7 проти задоволення клопотання не заперечили, підтвердили факт примирення потерпілого з обвинуваченим відшкодування останнім моральної шкоди, а також представник вказав, що питання відшкодування матеріальної шкоди буде вирішене шляхом здійснення страхового відшкодування.
В судовому засіданні прокурор не заперечила проти звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 Кримінального кодексу України у зв`язку з його примиренням із потерпілим та закриття з цієї підстави кримінального провадження. Зазначила, що в даному випадку наявні всі підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, передбачені вказаною нормою, а саме обвинувачений до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, обвинувачується у вчиненні необережного нетяжкого злочину, примирився з потерпілим і повністю відшкодував заподіяну йому матеріальну шкоду.
Крім того, прокурор надала суду матеріали, які характеризують особу обвинуваченого, зокрема, інформацію ОСК ГУ НП у Львівській області про те, що ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягався, а також висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 24 грудня 2021 року № 002756, згідно з яким ОСОБА_4 станом на час вчинення ДТП в стані сп`яніння не перебував.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що наявні правові підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 Кримінального кодексу України та закриття кримінального провадження, зважаючи на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 285 Кримінального процесуального кодексу України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до ст. 46 Кримінального кодексу України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 Кримінального процесуального кодексу України у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4 8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України, яке відповідно до ст. 12 цього Кодексу відноситься до нетяжкого злочину і такий злочин є необережним. У вчиненому щиро розкаявся, вину визнав у повному обсязі, добровільно відшкодував потерпілому заподіяну шкоду та примирився з останнім, що підтверджується відповідними клопотаннями, зміст яких описано вище. Також на час вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 не перебував у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та не перебував під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про наявність правових підстав для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 Кримінального кодексу України та закриття у зв`язку з цим кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України.
Крім того, прокурор надала суду: копію постанови слідчого Яворівського РВП ГУНП у Львівській області від 24 грудня 2021 року, якою визнано речовими доказами: автомобіль марки «Mitsubishi L200», номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , та автомобіль марки «Opel Astra», номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_8 та перебуває в користуванні ОСОБА_6 ; копії ухвал слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 29 грудня 2021 року, якими накладено арешт на вказані транспортні засоби.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 Кримінального процесуального кодексу України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Зважаючи на викладене, суд вважає, що необхідно скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 29 грудня 2021 року, на автомобіль марки «Mitsubishi L200», номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , та автомобіль марки «Opel Astra», номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_8 та перебуває в користуванні ОСОБА_6 .
Також згідно з нормами ч. ч. 1, 9 ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу. Питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. При цьому, гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю).
Зважаючи на викладене, суд вважає, що автомобіль «Mitsubishi L200», номерний знак НОМЕР_1 , слід повернути законному володільцю ОСОБА_4 , а автомобіль марки «Opel Astra», номерний знак НОМЕР_2 повернути законному володільцю ОСОБА_6 .
Також у кримінальному провадженні здійснено процесуальні витрати в загальному розмірі 7722 грн 90 коп на проведення судових експертиз, що підтверджується відповідним довідками Львівського НДЕКЦ МВС України.
Пунктом 3 ч. 1 ст. 118 Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на залучення експертів.
Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду про застосування норми права, викладеної в постанові від 17 червня 2020 року у справі № 598/1781/17, Кримінальний процесуальний кодекс України не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат виключно обвинувальним вироком. Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Також суд враховує, що звільнення особи від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження можливе лише за наявності підстав, прямо передбачених законодавством. Ці підстави можна поділити на дві групи реабілітуючі і нереабілітуючі. Реабілітуючими є обставини, за якими особа визнається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення (виправдання обвинуваченого). Нереабілітуючі підстави означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак через певні обставини кримінальне провадження щодо цієї особи виключається.
Однією з таких підстав є примирення обвинуваченого з потерпілим (ст. 46 Кримінального кодексу України).
При цьому, як зазначено вище, наявність підстав, передбачених ст. 46 Кримінального кодексу України, та згода обвинуваченого є підставою для звільнення останнього від кримінальної відповідальності та закриття з цієї підстави кримінального провадження.
Також наслідки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням обвинуваченого з потерпілим роз`яснені судом обвинуваченому та вони йому зрозумілі.
Зважаючи на викладене вище, враховуючи висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 598/1781/17, суд дійшов висновку про можливість та необхідність вирішити питання про розподіл процесуальних витрат, а саме витрат на залучення експертів, в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, а саме стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 7722,90 грн.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Керуючись ст. ст. 100, 124, 174, 284 286, 314, 369 372 Кримінального процесуального кодексу України, ст. 46 Кримінального кодексу України, суд
у х в а л и в:
Клопотання захисника задовольнити.
Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України, на підставі статті 46 Кримінального кодексу України - у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим.
Кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 грудня 2021 року за № 0000794, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України, закрити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 7722 (сім тисяч сімсот двадцять дві) гривні 90 копійок.
Скасувати арешт, накладений ухвалами слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 29 грудня 2021 року, на автомобіль марки «Mitsubishi L200», номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , та автомобіль марки «Opel Astra», номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_8 та перебуває в користуванні ОСОБА_6 .
Речовий доказ «Mitsubishi L200», номерний знак НОМЕР_1 , повернути законному володільцю ОСОБА_4 .
Речовий доказ автомобіль марки «Opel Astra», номерний знак НОМЕР_2 , повернути законному володільцю ОСОБА_6 .
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі подання апеляційної скарги, якщо її не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1