Провадження № 1-кп/201/411/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2022 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська клопотання прокурора у кримінальному провадженні № 0003648 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шемаха Азербайджан, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 146, ч. 5 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, -

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_6

обвинувачений ОСОБА_5

захисники ОСОБА_7

ОСОБА_8

перекладач ОСОБА_9

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 146, ч. 5 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, відносно якого обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строк дії якого завершується, а тому судом поставлено питання доцільності продовження дії цього запобіжного заходу.

В судовому засіданні прокурор просив про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , так як останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину і існують ризик того що ОСОБА_5 може переховуватись від суду, як це вже було раніше. Також існує ризик впливу на потерпілих і свідків у кримінальному провадженні, так як обвинувачений знає про їх місцепроживання і може намагатись вмовляннями чи погрозами змінити свої показання, щоб уникнути відповідальності. Не виключений також ризик перешкоджання кримінальному провадженню, так як останній обвинувачується у вчиненні злочину групою осіб і може намагатись вказівками та порадами своїм співучасникам сприяти уникненню від відповідальності. Існує і ризик вчинення повторного злочину, так як обвинувачений притягнутий до кримінальної відповідальності за особливо тяжкий злочин після якого притягнутий неодноразово до відповідальності за інші злочини, що свідчить про його схильність до протиправної діяльності.

Обвинувачений заперечував проти продовження строків запобіжного заходу посилаючись на те, що під час перебування під домашнім арештом він не порушував свої обов`язки і з`являвся за кожним викликом до суду. Вій дійсно вступив до лав тероборони і був на блокпосту під час дії запобіжного заходу, так як вважав, що більше користі принесе у лавах ЗСУ. Крім того, вважає, що оскільки відносно нього вже обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою у іншому провадженні, то у цьому провадженні ризики не доведені.

Захисники заперечували проти продовження строків запобіжного заходу посилаючись на те, що ризики названі прокурором не доведені. Обвинувачений не переховувався, а не з`явився до суду, так як проявив громадянську свідомість. Інші ризики також не підтвердженні, так як обвинувачений ніколи ні на кого не впливав, а всі оголошенні підозри не завершились обвинувальним вироком.

Заслухавши учасників, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України однією з підстав для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, однак так як кримінальне провадження перебуває на стадії судового провадження, то обґрунтованість підозри не перевіряється з огляду на те, що суд до вирішення справи не має право давати оцінку доказам і приходити до будь-якого висновку щодо обґрунтованості висунутого обвинувачення.

Згідно ч 2 ст. 177 КПК України другою підставою для застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Суд вважає встановленим ризик можливо вчинення нового злочину обвинуваченим, так як останній хоча і не судимий за жоден зі злочинів в якому обвинувачується, однак підозрюється у вчиненні не лише злочинів, які розглядаються у цьому провадженні, а й злочинів, які перебувають на розгляду у Ленінському районному суді м. Дніпропетровська, Новомосковського міськрайонному суді Дніпропетровської області, Дніпропетровському районному суді Дніпропетровської області та Жовтневому районному суді м. Дніпропетровська, що свідчить про наявність ризику продовження злочинної діяльності і цей ризик є доволі суттєвим з огляду на характеристику обвинуваченого.

Щодо ризику переховування від суду, то він теж має місце, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, перебуваючи під домашнім арештом, порушив його умови, вступивши до ЗСУ згідно копії тимчасового посвідчення військовозобов`язаного та перебуваючи під час домашнього арешту за межами місця проживання, що підтверджується рапортами працівників поліції. Також обвинувачений змінив місцеперебування не повідомивши про це суд, хоча був зобов`язаний це зробити, і не з`явився в судове засіданні 30.03.2022 про яке йому було відомо.

Щодо інших ризиків, то в судовому засіданні не доведено фактів перешкоджання кримінальному провадженню чи впливу на потерпілих і свідків і потерпілих.

Таким чином судом встановлено наявність ризиків визначених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на, а тому відносно обвинуваченого може бути обрано запобіжний захід.

Вирішуючи питання доцільності обрання найсуворішого запобіжного заходу, суд враховує вік та стан здоров`я обвинуваченого, його соціальні зв`язки, який одружений і має двох малолітніх дітей, які в даний час знаходяться за межами України, не працює, не судимий, однак обвинувачується у вчиненні ряду тяжких злочинів. Також суд враховує поведінку обвинуваченого під час цього кримінального провадження, обставини злочину, описані в обвинувальному акті, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, яке являється особливо тяжким, тривалість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого, його поведінку після обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту, що в своїй сукупності з ризиками свідчить, що менш суворий запобіжний захід ніж тримання під вартою не здатний забезпечити встановлені ризики, а тому суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому саме цей запобіжний захід.

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, слід визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, які будуть на нього покладені у разі внесення ним застави. У зв`язку з цим, а також враховуючи положення п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , те що запобіжний захід застосований до обвинуваченого раніше не був дотриманий, суд вважає за необхідне визначити заставу в розмірі 744 300 гривень, оскільки застава у меншому розмірі не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків і саме такий розмір застави є необхідним і достатнім у даному випадку.

Доводи обвинуваченого суд не приймає до уваги, так як обрання запобіжного заходу у іншому провадженні не нівелює ризики, які встановлені судом з огляду на те, що запобіжний захід є строковим заходом і в разі завершення його строку, встановлені судом ризики зростуть і можуть реалізуватись під час перебування обвинуваченого на свободі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 199 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Дніпропетровської установи виконання покарань №4 відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 26.08.2022 року.

Встановити, що у разі внесення обвинуваченим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 або іншою фізичною чи юридичною особою на депозитний рахунок № UA0017442 в ГУДКСУ в м. Київ, одержувач платежу ТУ ДСАУ в Дніпропетровській області, , МФО 820172, застави у розмірі 744 300 гривень, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави та звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти зобов`язати його прибувати за кожною вимогою до суду, а також покласти на останнього обов`язки: не відлучатися з м. Дніпро без дозволу суду повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 що у разі не з`явлення його за викликом до суду без поважних причин чи не повідомлення ним про причини своєї неявки, або порушення ним обов`язків, покладених на нього у цій ухвалі, застава звертається у дохід держави.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а обвинувачений в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Повний текст ухвали буде проголошено 30.06.2022 о 12-00 годині.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3