Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська
Справа № 209/6142/13-к
Провадження № 1-кс/209/137/22
У Х В А Л А

10.05.2022 року м. Кам`янське

Слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_3 розглянув скаргу потерпілого адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ТОВ «Автор-Телесервіс» на постанову від 22.02.2022 слідчого СВ ВП№1 Кам`янського РУП ГУНП ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000224,-

ВСТАНОВИВ:
05.05.2022 року на розгляд слідчого судді ОСОБА_1 передано скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ТОВ «Автор-Телесервіс» на постанову від 22.02.2022 слідчого СВ ВП№1 Кам`янського РУП ГУНП ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000224. Скаржник з рішенням слідчого не погоджується та вважає його незаконним і необґрунтованим. Так, на думку скаржника, слідчим не проведено всіх слідчих дій по даному кримінальному провадженню, не виявлено та не досліджено низьку питань, просить скаргу задовольнити та скасувати постанову слідчого
Ухвалою суду від 5 травня 2022 року відкрито провадження по скарзі та скаргу призначено до розгляду в судове засідання.

Скаржник в судове засідання з`явився, підтримав доводи викладені в скарзі просив скасувати постанову слідчого.

Прокурор у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суд не повідомив, проте його неявка не є перешкодою для розгляду скарги.
Вислухавши скаржника, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що остання не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Вивчивши матеріали скарги та кримінального провадження встановлено, що із доданих до скарги документів та матеріалів кримінального вбачається, що в провадженні СВ ВП№1 Кам`янського РУП ГУНП в період з 17.12.2012 року по 22.02.2022 року перебувало кримінальне провадження №0000224, згідно якого 16.07.2012 директор ТОВ «Дніпро-Черемош» ОСОБА_5 не виконав рішення Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 23/5005/13/2012 від 15.03.2012, а також накази про примусове виконання від 22.05.2012 про зобов`язання ТОВ «Дніпро-Черемош» передати ТОВ «Автор-Телесервіс» оплачене обладнання, зазначене у Додатку №1 до договору купівлі-продажу від 05.07.2011, та про стягнення з ТОВ «Дніпро-Черемош» на користь ТОВ «Автор-Телесервіс» штрафу в сумі 59849 грн. та судового збору в сумі 4550 грн.
Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_6 пояснив, що є директором ТОВ «Автор-Телесервіс».
05.07.2011 товариство уклало з ТОВ «Дніпро-Черемош» договір купівлі-продажу телекомунікаційного обладнання та того ж дня перерахувало передоплату за обладнання на розрахунковий рахунок ТОВ «Дніпро-Черемош» в сумі 107828 грн., проте обладнання не поставлено. В зв`язку з цим у 2012 році ТОВ «Автор-Телесервіс» звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про зобов`язання ТОВ «Дніпро-Черемош» передати обладнання, який 15.03.2012 господарський суд задовольнив. Рішення суду першої інстанції 15.05.2012 залишено без змін Дніпропетровським апеляційним господарським судом. Після цього були видані накази про примусове виконання та їх виконанням займався Дніпровський ВДВС Дніпродзержинського МУЮ.
Допитана свідок ОСОБА_7 показала, що в неї, як у державного виконавця Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ, знаходилось виконавче провадження відносно боржника ТОВ «Дніпро-Черемош» та нею були проведені всі можливі виконавчі дії з метою виконання рішення суду. Однак, виконати його в повному обсязі не вдалося можливим, тому 21.02.2013 до Дніпровського РВ Дніпродзержинського МУ ГУМВС в Дніпропетровській області було направлено подання про притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності.
17.07.2014 ОСОБА_5 вручене письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України. Запобіжний ОСОБА_5 не обирався.
Допитаний підозрюваний ОСОБА_5 , заперечуючи факт ухилення від виконання судового рішення показав, що він є засновником ТОВ «Дніпро-Черемош» та з моменту реєстрації до 02.04.2012 і з 01.08.2012 по 20.12.2013 займав посаду директора товариства. З 02.04.2012 по 01.08.2012 директором ТОВ «Дніпро-Черемош» був ОСОБА_8 . У липні 2011 року ТОВ «Дніпро-Черемош» уклало з ТОВ «Автор-Телесервіс» договір купівлі-продажу обладнання. У зв`язку з невиконанням ТОВ «Дніпро-Черемош» умов договору, ТОВ «Автор-Телесервіс» звернулось із позовом до господарського суду. Позов було задоволено, але ТОВ «Дніпро-Черемош» не мало можливості виконати рішення суду у зв`язку з тим, що не мало на своєму балансі зазначеного у договорі обладнання. 14.07.2012 за адресою знаходження товариства прибув державний виконавець та з його слів ОСОБА_5 стало відомо про видачу судом наказу про примусове виконання № 23/5005/13/2012 від 22.05.2012. У зв`язку з тим, що обладнання у ТОВ «Дніпро-Черемош» було відсутнє, державним виконавцем був складений відповідний акт. Після того, як він знову став директором товариства, то неодноразово звертався із заявами до Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ та до господарського суду про заміну способу виконання рішення у справі № 23/5005/13/2012, але йому було відмовлено.
Крім того, додатково допитаний потерпілий ОСОБА_6 показав, що після укладення договору з ТОВ «Автор-Телесервіс», 10.10.2011 ОСОБА_5 уклав договір купівлі-продажу аналогічного обладнання з КЦ «Ассоль», якому й продав обладнання, хоча повинен був поставити його ТОВ «Автор-Телесервіс».
Допитаний свідок ОСОБА_9 показав, що у 2008 році він продав ТОВ «Дніпро-Черемош» телекомунікаційне обладнання. Також він знає, що раніше ТОВ «Дніпро-Черемош» володіло телекомунікаційною мережею, якою на даний час користується ТОВ «Парагон 2012».
З урахуванням отриманих відомостей про вчинення нового кримінального правопорушення, 26.08.2014 на підставі рапорту старшого слідчого СВ Дніпровського ВП Дніпродзержинського ВП ГУНП в Дніпропетровській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001687 внесено відомості про кримінальне правопорушення відносно директора ТОВ «Дніпро-Черемош» ОСОБА_5 щодо шахрайського заволодіння чужим майном за ч. 2 ст. 190 КК України.
Так, встановлено, що ОСОБА_5 05.07.2011, знаходячись в приміщенні по вул. Квітів, 9 у м. Дніпродзержинську, шляхом обману заволодів грошовими коштами ТОВ «Автор-Телесервіс», завдавши майнового збитку товариству на суму 107828 грн.
10.09.2014 вищевказані кримінальні провадження були об`єднані в одне провадження № 0000224.
Під час проведення досудового розслідування після повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, з метою з`ясування позиції сторони захисту та отримання у кримінальному провадженні доказів, у тому числі тих, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання, ОСОБА_5 неодноразово викликався для допиту, але від явки до органу досудового розслідування без будь-якого обґрунтування поважності причин ухилявся та про своє місцезнаходження слідчому та прокурору не повідомляв.
У зв`язку з тим, що підозрюваний переховувався від органів слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності і його місцезнаходження не було відоме, 12.09.2014 досудове розслідування у кримінальному провадженні було зупинене на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України та ОСОБА_5 оголошено у розшук.
Також 12.05.2016 на підставі рапорту старшого слідчого СВ Дніпровського ВП Дніпродзержинського ВП ГУНП в Дніпропетровській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001011 внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 382 КК України, щодо умисного невиконання рішення суду директором ТОВ «Дніпро-Черемош» ОСОБА_5 .
В ході досудового розслідування встановлено, що з 16.07.2012 ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді директора ТОВ «Дніпро-Черемош», умисно не виконав рішення Господарського суду Дніпропетровської області та Дніпропетровського апеляційного господарського суду у справах № 23/5005/13/2012, № 20/5005/2647/2012 та № 28/5005/936/2012 та накази про примусове виконання № 23/5005/13/2012 від 22.05.2012, № 20/5005/2647/2012 від 11.06.2012 та № 28/5005/936/2012 від 16.08.2013.
Допитаний в ході досудового розслідування свідок ОСОБА_8 , показав що, приблизно у 2012 році, ОСОБА_5 запропонував йому стати директором ТОВ «Дніпро-Черемош», власником якого був останній. Вказане товариство займалось наданням послуг кабельного телебачення. До його обов`язків входило проведення роботи з надання послуг кабельного телебачення мешканцям м. Кам`янське. Так, йому відомий ОСОБА_9 , але про те, що між ОСОБА_9 (продавець) та ТОВ «Дніпро-Черемош» (покупець) в особі директора ОСОБА_5 у 2008 році був укладений договір купівлі-продажу кабельного обладнання йому нічого не відомо, також він не знав про договір купівлі продажу від 05.07.2011 між ТОВ «Дніпро-Черемош» (продавець) та ТОВ «Автор-Телесервіс» (покупець) про продаж телекомунікаційного обладнання. Чи укладався ним, як директором чи за довіреністю від ТОВ «Культурний центр «Ассоль», з ТОВ «Дніпро-Черемош» договір купівлі продажу телекомунікаційного обладнання від 10.10.2011 він також не пам`ятає. Щодо договору купівлі-продажу від 18.09.2012 між ТОВ «Дніпро-Черемош» (продавець) в особі ОСОБА_5 та ТОВ «Парагон-2012» в особі ОСОБА_8 (покупець) про передачу кабельної лінії зв`язку, розташованої в кабельній каналізації ВАТ «Укртелеком», ОСОБА_10 пояснив, що ініціатором даного договору був ОСОБА_5 , який був власником обох товариств. Крім того, свідок пояснив, що йому про будь-які рішення судів про стягнення з ТОВ «Дніпро-Черемош» на користь інших товариств чи фізичних осіб будь-якої заборгованості з будь-якого приводу нічого не відомо. Також зазначив, що він був формальним директором вищевказаних товариств. Всі рішення приймав виключно ОСОБА_5 , а він лише підписувався в договорах та актах приймання передачі.
Допитаний в ході досудового розслідування потерпілий ОСОБА_11 пояснив, що він працює на посаді директора ТОВ «Буд-ВСВ» приблизно 7-8 років та на теперішній час він є власником вказаного підприємства. Підприємство займається наданням послуг лінійно-кабельного зв`язку. 02.02.2009 підприємство уклало договір № 02-01 будівельно-монтажних робіт з ТОВ «Дніпро-Черемош». Підписував вказаний договір директор ТОВ «Дніпро-Черемош» ОСОБА_5 . Згідно вказаного договору ТОВ «Дніпро-Черемош» зобов`язувалось оплатити виконання будівельно-монтажних робіт з прокладання кабелю зв`язку згідно з наданим проектом, а ТОВ «Буд-ВСВ» зобов`язувалось виконати зазначені роботи. В лютому 2009 року зазначені роботи ТОВ «Буд-ВСВ» виконало частково, про що сторони підписали відповідний акт виконаних робіт. Вартість виконаних робіт за лютий 2009 року склала 63938 грн. і була узгоджена сторонами. Далі, протягом 15 днів з моменту підписання акту виконаних робіт ТОВ «Дніпро-Черемош» зобов`язане було повністю оплатити зазначені роботи, що сталося частково, а саме було сплачено близько 3600 грн. Тому, ТОВ «Буд-ВСВ» призупинило подальше будівництво, але ТОВ «Дніпро-Черемош» так і не виплатило вказані кошти. Крім того, 05.02.2009 ТОВ «Буд-ВСВ» уклало договір поставки № 02-02 з ТОВ «Дніпро-Черемош». Підписував вказаний договір з боку ТОВ «Дніпро-Черемош» директор товариства ОСОБА_5 . Згідно зазначеного договору ТОВ «Буд-ВСВ» зобов`язувалося поставити телекомунікаційне обладнання згідно специфікації (Додаток 1 до договору) ТОВ «Дніпро-Черемош», яке зобов`язувалось оплатити зазначене обладнання. 17.02.2009 ТОВ «Буд-ВСВ» вказане обладнання згідно специфікації поставило, що підтверджується накладною № 1-02 від 17.02.2009. Вартість обладнання склала 40089 грн. і була узгоджена сторонами. Далі, ТОВ «Дніпро-Черемош» зобов`язане було повністю оплатити вартість отриманого обладнання, що сталось частково, а саме було сплачено 1241 грн., але ТОВ «Дніпро-Черемош» так і не виплатило повну суму заборгованості. У зв`язку з цим, ТОВ «Буд-ВСВ» звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про зобов`язання ТОВ «Дніпро-Черемош» сплатити ТОВ «Буд-ВСВ» вартість обладнання згідно з переліком, який додавався, і вартість робіт згідно акту виконаних робіт. Розгляд позовів ТОВ «Буд-ВСВ» за вказаними договорами здійснювалося в рамках окремих судових проваджень різними суддями. 17.04.2012 Господарський суд Дніпропетровської області виніс рішення у справі № 28/5005/936/2012, яким в задоволенні позовних вимог ТОВ «Буд-ВСВ» відмовив, в зв`язку з чим була подана апеляційна скарга на вказане рішення. 06.08.2013 Дніпропетровський апеляційний господарський суд прийняв рішення у справі № 28/5005/936/2012, яким задовольнив позовні вимоги ТОВ «Буд-ВСВ» і постановив стягнути з ТОВ «Дніпро-Черемош» заборгованість в сумі 60305 грн., 12965 грн. витрат від інфляції, 5883 грн. відсотків річних та 1720 грн. судового збору. 16.08.2013 Господарським судом Дніпропетровської області був виданий судовий наказ про примусове виконання рішення у справі № 28/5005/936/2012, який був скерований до Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ. Також, 10.04.2012 Господарський суд Дніпропетровської області виніс рішення у справі № 20/5005/2647/2012, яким задовольнив позовні вимоги ТОВ «Буд-ВСВ» і постановив стягнути з ТОВ «Дніпро-Черемош» основний борг в сумі 38847 грн., 8352 грн. витрат від інфляції, 3502 грн. відсотків річних та 1609 грн. судового збору. 11.06.2012 Господарським судом Дніпропетровської області був виданий судовий наказ про примусове виконання рішення у справі № 20/5005/2647/2012, який також був скерований до Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ для виконання. Останніми були відкриті виконавчі провадження, які пізніше об`єднані.
Крім того, під час досудового розслідування встановлено, що в Дніпровському ВДВС знаходиться зведене виконавче провадження відносно боржника ТОВ «Дніпро-Черемош» про стягнення коштів на користь стягувачів ТОВ «Автор-Телесервіс» та ТОВ «Буд-ВСВ».
29.05.2012 головним державним виконавцем Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ ОСОБА_7 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області про примусове виконання № 23/5005/13/2012 від 22.05.2012 про зобов`язання ТОВ «Дніпро-Черемош» передати ТОВ «Автор-Телесервіс» оплачене обладнання, зазначене у Додатку №1 до договору купівлі-продажу від 05.07.2011.
29.05.2012 головним державним виконавцем Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ ОСОБА_7 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області про примусове виконання № 23/5005/13/2012 від 22.05.2012 про стягнення з ТОВ «Дніпро-Черемош» на користь ТОВ «Автор-Телесервіс» штрафу в сумі 59849 грн. та судового збору в сумі 4550 грн.
20.06.2012 головним державним виконавцем Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ ОСОБА_7 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області про примусове виконання № 20/5005/2647/2012 від 11.06.2012 про стягнення з ТОВ «Дніпро-Черемош» на користь ТОВ «Буд-ВСВ» основного боргу в сумі 38847 грн., 8352 грн. інфляційних втрат, 3502 грн. відсотків річних та 1609 грн. судового збору.
11.09.2013 головним державним виконавцем Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ ОСОБА_7 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області про примусове виконання № 28/5005/936/2012 від 16.08.2013 про стягнення з ТОВ «Дніпро-Черемош» на користь ТОВ «Буд-ВСВ» заборгованості в сумі 60305 грн., 12965 грн. витрат від інфляції, 5883 грн. відсотків річних та 1720 грн. судового збору.
19.07.2012 державним виконавцем Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ ОСОБА_12 у виконавчому провадженні складено акт, згідно якого обладнання, яке підлягає поверненню стягувачу, за адресою м. Дніпродзержинськ, вул. Квітів, 9 не виявлено. Від сторони боржника в акті свій підпис поставив ОСОБА_5 .
09.08.2012 державним виконавцем Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ ОСОБА_12 у виконавчому провадженні винесено постанову про накладення арешту на кошти, що наявні на розрахунковому рахунку № НОМЕР_1 в АТ «Сбербанк Росії» м. Київ та належать боржнику ТОВ «Дніпро-Черемош», а також винесено постанову про арешт всього майна боржника та заборону його відчуження.
16.08.2012 державним виконавцем Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ ОСОБА_12 у виконавчому провадженні винесені постанови про накладення арешту на кошти, що наявні на розрахунковому рахунку № НОМЕР_2 в ПАТ «ВТБ Банк» та на кошти, що наявні на розрахункових рахунках № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 , № НОМЕР_9 та № НОМЕР_10 у філії АТ «ІМЕКСБАНК» у м. Дніпропетровську та належать боржнику ТОВ «Дніпро-Черемош».
16.10.2013 державним виконавцем Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ ОСОБА_7 складено 3 акти опису та арешту майна, що належить боржнику ТОВ «Дніпр-Черемош». Згідно даних актів на описане майно арешт не накладався та обмеження у користуванні не встановлювалось.
Також під час досудового розслідування встановлено, що в судовому рішенні Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.05.2012 у справі № 23/5005/13/2012 зазначено, що відповідач ОСОБА_5 , не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, а саме скаржник зазначив, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, оскільки виконати його в частині передачі позивачу обладнання буде неможливим через його відсутність та вказує, що маючи намір виконати свої зобов`язання за договором відповідач планував закупити обладнання, яке є його предметом, у іншого суб`єкта господарювання та продати його позивачу, однак в силу обставин, що склалися не за його власної вини, обладнання своєчасно не було поставлено відповідачу його контрагентом, про що було проінформовано позивача.
09.01.2014 слідчим Дніпровського РВ Дніпродзержинського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області на виконання ухвали Дніпровського суду м. Дніпродзержинська проведено тимчасовий доступ в приміщенні АТ «ІМЕКСБАНК» до документів про рух грошових коштів за період з 15.03.2012 по 14.11.2013 на поточних розрахункових рахунках ТОВ «Дніпро-Черемош» № № НОМЕР_3 , 2000, НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 .
Встановлено, що на розрахункових рахунках ТОВ «Дніпро-Черемош» станом на 22.05.2012, тобто на дату видачі судового наказу у справі № 23/5005/13/2012, були наявні грошові кошти відсутні. Після зазначеної дати надходження грошових коштів на розрахунковий рахунок, достатніх для виконання рішень Господарського суду Дніпропетровської області, Дніпропетровського апеляційного господарського суду та наказів про примусове виконання № 23/5005/13/2012 від 22.05.2012, № 20/5005/2647/2012 від 11.06.2012, № 28/5005/936/2012 від 16.08.2013 відсутні.
09.01.2014 слідчим Дніпровського РВ Дніпродзержинського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області на виконання ухвали Дніпровського суду м. Дніпродзержинська проведено тимчасовий доступ в приміщенні ПАТ «ВТБ Банк» до документів про рух грошових коштів за період з 15.03.2012 по 14.11.2013 по поточному розрахунковому рахунку ТОВ «Дніпро-Черемош» № НОМЕР_2 .
Встановлено, що на розрахункових рахунках ТОВ «Дніпро-Черемош» станом на 22.05.2012, тобто на дату видачі судового наказу у справі № 23/5005/13/2012, були наявні грошові кошти відсутні. Після зазначеної дати надходження грошових коштів на розрахунковий рахунок, достатніх для виконання рішень Господарського суду Дніпропетровської області, Дніпропетровського апеляційного господарського суду та наказів про примусове виконання № 23/5005/13/2012 від 22.05.2012, № 20/5005/2647/2012 від 11.06.2012, № 28/5005/936/2012 від 16.08.2013 відсутні.
Крім того, 10.10.2017 слідчим Дніпровського ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області на виконання ухвали Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська проведено тимчасовий доступ в приміщенні ПАТ «Сбербанк» до документів про рух грошових коштів за період з 01.01.2011 по 10.10.2017 по поточному розрахунковому рахунку ТОВ «Дніпро-Черемош» № НОМЕР_1 та встановлено, що ТОВ «Дніпро-Черемош» в повному обсязі отримало від ТОВ «Автор-Телесервіс» грошові кошти, які протягом 2011-2012 років були витрачені на власні потреби товариства.
Встановлено, що на розрахунковому рахунку ТОВ «Дніпро-Черемош» станом на 22.05.2012, тобто на дату видачі судового наказу у справі № 23/5005/13/2012, були наявні грошові кошти лише в сумі 191 грн. Після зазначеної дати надходження грошових коштів на розрахунковий рахунок, достатніх для виконання рішень Господарського суду Дніпропетровської області, Дніпропетровського апеляційного господарського суду та наказів про примусове виконання № 23/5005/13/2012 від 22.05.2012, № 20/5005/2647/2012 від 11.06.2012, № 28/5005/936/2012 від 16.08.2013 відсутні.
Також, згідно поданих ТОВ «Дніпро-Черемош» податкових декларацій, у 2012 році товариством задекларовано надходження за перший квартал - 256511 грн, за другий квартал - 310509 грн, за третій квартал - 100760 грн та за четвертий квартал - 169158 грн.
У той же час, з урахуванням накладення державним виконавцем 09.08.2012 та 16.08.2012 арешту на всі відомі розрахункові рахунки ТОВ «Дніпро-Черемош», в ході досудового розслідування не встановлено достатніх даних, які б підтверджували факт наявності на розрахункових рахунках ТОВ «Дніпро-Черемош» після 22.05.2012, зазначених у щоквартальних податкових деклараціях коштів, які б були достатніми для виконання рішень Господарського суду Дніпропетровської області, Дніпропетровського апеляційного господарського суду та наказів про примусове виконання № 23/5005/13/2012 від 22.05.2012, № 20/5005/2647/2012 від 11.06.2012, № 28/5005/936/2012 від 16.08.2013, та їх витрачання на інші власні потреби.
Також в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 наказом № 01-К від 16.01.2008 призначений на посаду директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпро-Черемош», тобто він, відповідно до ст. 18 КК України, є службовою особою. Рішенням власника (учасника) ТОВ «Дніпро-Черемош» від 29.03.2012 ОСОБА_8 з 30.03.2012 призначено на посаду директора товариства. Рішенням власника (учасника) ТОВ Дніпро-Черемош» від 16.07.2012, ОСОБА_8 з 16.07.2012 звільнено з посади директора товариства ТОВ «Дніпро-Черемош» та обов`язки директора прийняв на себе ОСОБА_5 , що також підтверджується наказом по товариству № 01-к від 17.07.2012.
Згідно ст. 62 Закону України «Про господарські товариства» у товаристві з обмеженою відповідальністю створюється виконавчий орган: колегіальний (дирекція) або одноособовий (директор). На директора покладено вирішення всіх питань стосовно діяльності товариства, окрім тих, що вирішуються на загальних зборах товариства.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що беручи участь у судових засіданнях із розгляду позовів до ТОВ «Дніпро-Черемош» та скарг під час проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні, ОСОБА_5 був обізнаний про наявність рішень Господарського суду Дніпропетровської області, постанов Дніпропетровського апеляційного господарського суду, які набрали законної сили, та наказів про примусове виконання № 23/5005/13/2012 від 22.05.2012, № 20/5005/2647/2012 від 11.06.2012, № 28/5005/936/2012 від 16.08.2013, виданих Господарським судом Дніпропетровської області, якими ТОВ «Дніпро-Черемош» було зобов`язано передати ТОВ «Автор-Телесервіс» обладнання, сплатити заборгованість перед ТОВ «Буд-ВСВ» за виконані роботи та поставлене телекомунікаційне обладнання, сплатити ТОВ «Автор-Телесервіс» та ТОВ «Буд-ВСВ» суми штрафів, витрат від інфляції, судових зборів тощо.
У той же час, 03.07.2015 та 23.07.2015 постановами Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська задоволені позовні вимоги ОСОБА_5 , визнано незаконними та скасовано постанови державного виконавця Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ ОСОБА_7 від 07.06.2012 та 19.07.2012 про накладення штрафів на ОСОБА_5 як на директора ТОВ «Дніпро-Черемош». Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що станом на 22.05.2012 директором ТОВ «Дніпро-Черемош» був ОСОБА_8 , станом на 07.06.2012 він ще не був призначений на посаду директора товариства, у зв`язку з чим не був, як директор, зобов`язаний виконувати судове рішення та не міг 19.07.2012 не виконати судове рішення повторно.
Таким чином, з урахуванням матеріалів виконавчого провадження про відсутність у боржника обладнання, яке повинно бути переданим стягувачу, накладення державним виконавцем арешту на кошти та все майно товариства-боржника, відомостей, які містять банківську таємницю, та постанов Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська, які набрали законної сили, на теперішній час в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000224, не є можливим зібрати достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, а саме в тому, що він умисно не вжив всіх передбачених законом і рішеннями Господарського суду Дніпропетровської області заходів, необхідних для їх виконання, що безпосередньо на нього був покладений обов`язок із виконання судових рішень та після призначення 16.07.2012 на посаду директора він мав реальну можливість виконати рішення Господарського суду Дніпропетровської області, Дніпропетровського апеляційного господарського суду та накази про примусове виконання № 23/5005/13/2012 від 22.05.2012, № 20/5005/2647/2012 від 11.06.2012, № 28/5005/936/2012 від 16.08.2013.
29.12.2017 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000224 на підставі ч. 1 ст. 282 КПК України з метою проведення слідчих (розшукових) дій та прийняття процесуальних рішень відновлено.
29.12.2017 кримінальні провадження № 0000224 та № 0001011 об`єднані в одне провадження за № 0000224.
Таким чином, в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні № 00000224 не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати, у зв`язку з чим кримінальне провадження щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, ОСОБА_13 підлягало закриттю.

29.12.2017 прокурором у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_14 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України прийнято рішення про закриття кримінального провадження щодо підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, а саме у зв`язку з тим, що не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати.
16.11.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000199 Дніпродзержинською місцевою прокуратурою внесено відомості з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 364 КК України, відносно державних виконавців Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Кам`янське ГТУЮ у Дніпропетровській області, які зловживаючи своїм службовим становище, неналежно виконанували рішення господарського суду Дніпропетровської області від 22.05.2012, чим завдали істотну шкоду ТОВ «АВТОР-ТЕЛЕСЕРВІС».
02.07.2019 кримінальні провадження № 0000199 та № 0000224 були об`єднані в одне провадження.
Згідно ч. 1 ст. 190 КК України під шахрайством слід розуміти заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою.

Об`єктивна сторона шахрайства полягає у заволодінні майном або придбанні права на майно шляхом обману чи зловживання довірою. В результаті шахрайських дій потерпілий - власник, володілець, особа, у віданні або під охороною якої знаходиться майно, добровільно передає майно або право на майно винній особі.

Із суб`єктивної сторони цей злочин вчиняється тільки з прямим умислом, тобто особа усвідомлює, що посягає на чужу власність, на яку вона не має ніякого права, передбачає заподіяння матеріальної шкоди і бажає завдати таку шкоду.
Відповідно до постанови пленуму Верховного суду від 06.11.2009 N 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» - отримання майна з умовою виконання якого-небудь зобов`язання може бути кваліфіковане як шахрайство лише в тому разі, коли винна особа ще в момент заволодіння цим майном мала на меті його привласнити, не виконуючи зобов`язання. Об`єктивна сторона шахрайства (злочину, передбаченого ст. 190 КК) полягає у заволодінні чужим майном або придбанні права на майно шляхом обману чи зловживання довірою. Із суб`єктивної сторони цей злочин вчиняється тільки з прямим умислом, тобто особа усвідомлює, що посягає на чужу власність, на яку вона не має ніякого права, передбачає заподіяння матеріальної шкоди і бажає завдати таку шкоду ( Постанова ККС ВС від 19.12.2019 р. по справі №727/5261/15-к, №51-1631км18).
Проведеним досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні не встановлено, що директор ТОВ «Дніпро-Черемош» ОСОБА_5 мав прямий умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами ТОВ «Автор-Телесервіс» за оплачене обладнання, зазначене у Додатку №1 до договору купівлі-продажу від 05.07.2011, яке ТОВ «Дніпро-Черемош» не було доставлено, оскільки він сам, під час розгляду вказаного спору в господарському суді, визнавав претензії відповідача та звертався до останнього з пропозицією щодо зміни умов зазначеного договору, пропонував придбати і поставити аналогічне обладнання, а також відшкодувати всі понесенні ТОВ «Автор-Телесервіс» збитки за неналежне виконання умов вказаного договору.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження між ТОВ «Автор-Телесервіс» в особі директора ОСОБА_6 та ТОВ «Дніпро-Черемош» в особі директора ОСОБА_5 наявно господарсько правові відносини, які винили на підставі укладеного між ними господарського договору.

Правовідносини, пов`язані з господарськими договорами в Україні регулюються Цивільним кодексом України та Господарським кодексом України.

Відповідно до цивільного законодавства України договір є основною підставою виникнення зобов`язально-правових відносин (зобов`язань), який встановлює певні суб`єктивні права і суб`єктивні обов`язки для сторін, що його уклали. Договір можна визначити, як угоду двох або декількох осіб, спрямовану на встановлення, зміну чи припинення цивільних правовідносин.

Договір уважається укладеним, коли між сторонами в потрібній формі досягнуто згоди з усіх істотних умов.

Для того, щоб накласти відповідальність, дія або бездіяльність, якими заподіяно шкоду, повинні бути протиправними, тобто забороненими законом. До протиправних дій відносяться невиконання або неналежне виконання договору, заподіяння шкоди особі чи її майну.

В залежності від характеру порушеного правовідношення розрізняють договірну і позадоговірну відповідальність. При невиконанні обов`язку, що випливає з укладеного договору, настає договірна відповідальність.

Відповідно до Цивільного кодексу України боржник, що не виконав або неналежним чином виконав зобов`язання, повинен повністю відшкодувати завдані кредиторові збитки. Реалізація принципу повної цивільно-правової відповідальності дозволяє належним чином задовольнити інтереси учасників цивільного обороту, а також інтереси потерпілих, оскільки це забезпечує відновлення їх майнового стану, який мав місце до правопорушення.

Згідно ст. 216. ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.

Господарсько-правова відповідальність базується на принципах, згідно з якими потерпіла сторона має право на відшкодування збитків незалежно від того, чи є застереження про це в договорі.

Отже, в діях директора ТОВ «Дніпро-Черемош» відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, а наявне неналежне виконання умов господарського договору, що регулюється Цивільним кодексом України та Господарським кодексом України, а спори, які виникають, вирішуються в Господарському суді України.

Крім того, в діях ОСОБА_5 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України з наступних підстав: виходячи з диспозиції ст. 382 КК України кримінальна відповідальність за вказаною статтею настає лише у випадках невиконання чи перешкоджання виконанню особою законного і правосудного рішення.

Відповідно, об`єктом злочину, передбаченого ст. 382 КК України, є порядок діяльності суду як органу правосуддя, який є можливим за умови точного і своєчасного виконання його рішень.

Предметом злочину за ст. 382 КК України є судовий акт органів правосуддя (рішення, вирок, ухвала, постанова), який постановлений судом будь-якої юрисдикції, будь-якої інстанції з будь-якої категорії судових справ за умови, що такий акт набрав законної сили.

Суб`єктивна сторона злочину характеризується прямим умислом. Винний, якому необхідно виконувати судове рішення, усвідомлює характер своїх обов`язків, але не виконує цього рішення за наявності можливості виконати його або перешкоджає такому виконанню.

Для встановлення факту умисного невиконання судового рішення має важливе значення з`ясування питання про наявність реальної можливості його виконання.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу".

Відповідно до статті 5 Закону України "Про виконавче провадження", примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно частини 3 вказаної статті державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи внутрішніх справ; вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або від боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог державного виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_5 не мав реальної можливості виконати рішення Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 23/5005/13/2012 від 15.03.2012, а також наказ про примусове виконання від 22.05.2012 про зобов`язання ТОВ «Дніпро-Черемош» передати ТОВ «Автор-Телесервіс» оплачене обладнання, зазначене у Додатку №1 до договору купівлі-продажу від 05.07.2011, та про стягнення з ТОВ «Дніпро-Черемош» на користь ТОВ «Автор-Телесервіс» штрафу в сумі 59849 грн. та судового збору в сумі 4550 грн., оскільки вказане обладнання у ТОВ «Дніпро-Черемош» відсутнє і від останнього надходили пропозиції щодо зміни умов договору та відшкодування всіх збитків за невиконання умов договору.
Крім того, як пояснила допитана державний виконавець Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ ОСОБА_7 у неї на виконанні знаходилось виконавче провадження відносно боржника ТОВ «Дніпро-Черемош», а не відносно фізичної особи ОСОБА_5 .
Проведеним досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні встановлено, що державним виконавцем Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ ОСОБА_7 не були проведені всі можливі виконавчі дії з метою виконання означеного рішення суду, а саме не з`ясовано, що в період з 02.04.2012 по 01.08.2012 на посаді директора ТОВ «Дніпро-Черемош» перебував не ОСОБА_5 , а ОСОБА_8 . Отже, виконавчі документи нею складено на особу, яка не була наділено правомочністю вчиняти дії в інтересах ТОВ «Дніпро-Черемош».
Отже, в діях ОСОБА_5 відсутній прямий умисел, спрямований на невиконання судового рішення, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.

У відповідності до ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому КПК України, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.
Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Дана засада закріплює одне з найважливіших демократичних положень, які характеризують правову державу та її кримінальне провадження - презумпцію невинуватості особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину. Ця норма-засада знайшла своє закріплення у Конституції України (ст. 62), міжнародно-правових актах, визнаних Україною: Загальній декларації прав людини (п. 1 ст. 11), Міжнародному пакті про громадянські і політичні права (п. 2 ст. 14), Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п. 2 ст. 6), а також у галузевому законодавстві, зокрема у кримінальному (ч. 2 ст. 2 КК України).

Таким чином, в діях ОСОБА_5 відсутні кримінальні правопорушення, ч. 2 ст. 382, ч. 2 ст. 190 КК України.

Крім того, проведеним досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні встановлено, що в діях державних виконавців Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Кам`янське ГТУЮ у Дніпропетровській області відсутній склад кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України з наступних підстав: згідно ч. 1 ст. 364 КК України кримінальній відповідальності підлягає особа за зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з корисливих мотивів чи в інших особистих інтересах або в інтересах третіх осіб, використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно заподіяло істотну шкоду охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.

Під зловживанням службовим становищем слід розуміти будь-яке умисне використання службовою особою всупереч інтересам служби своїх прав і можливостей, пов`язаних з її посадою.

З суб`єктивної сторони цей злочин характеризується умисною або змішаною формою вини.

Корисливий мотив, інші особисті інтереси та інтереси третіх осіб є обов`язковими ознаками зловживання владою або службовим становищем і підкреслюють той факт, що цей злочин може бути вчинено під впливом саме таких спонукань.

Корисливий мотив можна визначити як прагнення службової особи шляхом зловживання владою або службовим становищем отримати незаконну матеріальну вигоду (отримати майно, майнові права, звільнитися від особистих майнових витрат тощо).

Інші особисті інтереси як мотив зловживання владою чи службовим становищем полягають у прагненні отримати вигоду немайнового характеру, обумовлену такими спонуканнями, як кар`єризм, заздрість, протекціонізм, бажання отримати взаємну послугу, заручитися підтримкою у вирішенні якого-небудь питання, приховати свою некомпетентність і т. п. Інші особисті інтереси можуть проявитися і у зв`язку з бажанням помститися кому-небудь, отримати перевагу у недобросовісній конкурентній боротьбі та ін.

Проведеним досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні в діях державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Кам`янське ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_7 , які полягали у складанні виконавчих документів з виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.05.2012, не встановлено умислу та корисливого мотиву, спрямованого на неналежне виконання означеного рішення, тобто відсутня суб`єктивна сторона вказаного кримінального правопорушення.

У відповідності до ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому КПК України, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.
Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Дана засада закріплює одне з найважливіших демократичних положень, які характеризують правову державу та її кримінальне провадження - презумпцію невинуватості особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину. Ця норма-засада знайшла своє закріплення у Конституції України (ст. 62), міжнародно-правових актах, визнаних Україною: Загальній декларації прав людини (п. 1 ст. 11), Міжнародному пакті про громадянські і політичні права (п. 2 ст. 14), Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п. 2 ст. 6), а також у галузевому законодавстві, зокрема у кримінальному (ч. 2 ст. 2 КК України).

Враховуючи вищевикладені факти та норми закону, слідчим СВ ВП№1 Кам`янського РУП ГУНП ОСОБА_4 22.02.2022 року винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000224, оскільки проведеним досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні встановлено, що за даними фактами відсутні склади кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 382, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 364 КК України.

Слідчий суддя перевіривши матеріали кримінального провадження та вислухавши доводи скаржника, вважає рішення слідчого про закриття кримінального провадження законним та обґрунтованим, а доводи скаржника такими, що не заслуговують на увагу, оскільки за досить тривалий час досудового розслідування було проведено всі можливі слідчі дії, але так і не було здобуто достатніх та обґрунтованих доказів на підтвердження наявності складів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 382, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 364 КК України в діях фігурантів кримінальних проваджень. Доводи скаржника приведені в скарзі не свідчать про незаконність та необґрунтованість рішення про закриття кримінального провадження, оскільки питання які на думку скаржника не виявлено та не досліджено були предметом дослідження в кримінальному провадженні в тому числі і за його клопотаннями та на підставі ухвал слідчих суддів.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо, встановлене відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя повно та всебічно з`ясувавши всі обставини даного провадження, перевіривши оскаржувану постанову на предмет дотримання вимог процесуального закону, вважає її достатньо мотивованою і такою, що відповідає вимогам ст. ст. 91, 110, 284 КПК України, тому підстав для її скасування не встановлено. Органом досудового розслідування проведено весь комплекс необхідних слідчий дій, які є достатніми для прийняття процесуального рішення по даному кримінальному провадженню.
Відповідно до ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може гуртуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.
Отже, органом досудового розслідування не встановлено обставин для подальшого проведення кримінального провадження, тому рішення про закриття кримінального провадження ґрунтується на вимогах закону та відповідає фактичним обставинам справи. Відтак, підстав для скасування постанови про закриття кримінального провадження не вбачається.
Керуючись ст.ст. 303-307 КПК України, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги представника потерпілого - адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ТОВ «Автор-Телесервіс» на постанову від 22.02.2022 слідчого СВ ВП№1 Кам`янського РУП ГУНП ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000224 відмовити.

Повний текст ухвали проголошений 13 травня 2022 року о 12.30 годин.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1