27.04.2022 Справа № 756/2780/22
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 756/2780/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.04.2022 місто Київ
Оболонський районний суд міста Києва в складі:
головуючий суддя ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000365 від 17.02.2022 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Донецька, зареєстрованого у цьому АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , такого, що має середню освіту, офіційно непрацюючого, неодруженого, раніше неодноразово судимого:
вироком Київського районного суду м. Донецька від 03.12.2009 за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік;
вироком Котелевського районного суду Полтавської області від 09.06.2010 за ч. 1 ст. 187, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк на 3 роки 6 місяців;
вироком Солом`янського районного суду міста Києва від 10.02.2014 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців;
вироком Святошинського районного суду міста Києва від 05.03.2014 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 8 місяців;
вироком Деснянського районного суду міста Києва від 09.07.2015 за ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 69 цього Кодексу до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців;
вироком Київського районного суду м. Полтави від 12.03.2019 за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік;
вироком Солом`янського районного суду міста Києва від 06.03.2020 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 1 місяць. 24.12.2021 звільненого по відбуттю покарання;
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и в:
17.02.2022 приблизно о 18:00 ОСОБА_3 перебував у торговій залі магазину «МЕТРО» у м. Києві (просп. Степана Бандери, 26в), де у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно. Надалі, реалізуючи свій вищевказаний умисел, ОСОБА_3 , впевнившись, що за його злочинними діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, таємно умисно з корисливих мотивів з метою власного збагачення підійшов до холодильника, який розміщений у відділі із продажу морепродуктів у вищевказаному магазині, звідки взяв товар, що належить ТОВ «Метро Кеш енд Кері Україна» (код ЄДРПОУ №32049199), а саме: лосось балик 5,55 кг (арт. 36823), вартістю 2 959, 53 грн (без урахування ПДВ) та лосось філе 2,554 кг (арт. 89384), вартістю 1 191,6 грн (без урахування ПДВ), загальною вартістю 4 151, 41 грн (без урахування ПДВ), заховав вищезазначений товар до сумки чорного кольору, яка в той день була при ньому та направився до лінії кас.
Виконавши всі дії, які ОСОБА_3 вважав необхідними для таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненого повторно, останній, маючи при собі неоплачений вищевказаний товар, належний ТОВ «Метро Кеш енд Кері Україна» на загальну суму 4 151, 41 грн (без урахування ПДВ), вийшов за межу ліній кас магазину «МЕТРО», що знаходиться за вищевказаною адресою у м. Києві, та направився до його виходу, однак свій злочинний умисел до кінця не довів з причин, які не залежали від його волі, так як був зупинений працівником охорони магазину.
Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у разі доведення його до кінця, ОСОБА_3 міг спричинити ТОВ «Метро Кеш енд Кері Україна» (код ЄДРПОУ №32049199) майнову шкоду на загальну суму 4 151, 41 грн (без урахування ПДВ).
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю, щиро покаявся, беззаперечно підтвердив обставини кримінального провадження, зокрема те, що 17.02.2022 він, перебуваючи у торговій залі магазину «МЕТРО» у м. Києві в районі «Петрівки», таємно взяв із холодильника товар (лосось балик та лосось філе), заховав його в сумку, яка того дня була при ньому, та пішов до виходу з приміщення магазину, однак біля виходу з нього був зупинений працівником охорони. Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 підтвердив й те, що він є неодноразово судимим за вчинення корисливих злочинів, востаннє за вироком 2020 року до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 1 місяць, яке відбував реально та 24.12.2021 був звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання.
При цьому, ОСОБА_3 , висловивши самозасудження свого вчинку та зазначивши про готовність нести кримінальну відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, щиро покаявся та просив суворо не карати.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють обставини кримінального провадження і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності позиції останнього, з огляду на позицію представника юридичної особи ТОВ «Метро Кеш енд Кері Україна», яка є потерпілим, ОСОБА_6 , котрий просив розгляд справи проводити без його участі, за згодою учасників процесу, суд провів судовий розгляд справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням відомостей, що стосуються речових доказів у кримінальному провадженні, а також матеріалів, що характеризують особу останнього, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі. При цьому, судом роз`яснено сторонам кримінального провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації №6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
При цьому розгляд кримінального провадження проводився стосовно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення. При встановлених обставинах, суд вважає повністю доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого злочину.
Таким чином, умисні дії ОСОБА_3 , які виразилися у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, за обставин, коли останній виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.
Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд приходить до наступного висновку.
Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до вимог ст. 65 зазначеного Кодексу суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Згідно пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 зі змінами від 06.11.2009 «Про практику призначення судами кримінального покарання» слід звернути увагу судів на те, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Із системного аналізу положень ст. 23 КПК України та ст. 65 КК України слідує, що питання про наявність чи відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, вирішується судом у нарадчій кімнаті на підставі безпосередньо досліджених доказів.
Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким, обставиною, що пом`якшує покарання суд визнає щире каяття відповідно до ст. 66 КК України, обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання суд не встановив.
Зважив суд і на дані про особу винного, котрий має середню освіту, неодружений, офіційно непрацевлаштований, за місцем проживання характеризується формально посередньо, на спеціальних обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, що свідчить про його осудність, раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, останнього разу до покарання у виді позбавлення волі, яке відбував реально, та, будучи звільненим 24.12.2021 по відбуттю покарання за вироком Солом`янського районного суду міста Києва від 06.03.2020, належних висновків для себе не зробив та вчинив закінчений замах на нетяжкий корисливий злочин.
З огляду на викладене, враховуючи принципи законності, справедливості та обґрунтованості покарання, а також характер і спосіб вчинення злочину, причини внаслідок яких кримінальне правопорушення не було доведено до кінця, те, що останній вчинив закінчений замах на злочин, який відноситься до категорії нетяжких у сукупності з розміром матеріальної шкоди, яку він міг спричинити в разі доведення злочину до кінця, зваживши на ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, а також на наявність у кримінальному провадженні обставини, що пом`якшує покарання, та відсутність таких, що його обтяжує, суд приходить до висновку про призначення винному покарання у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі в межах санкції норми закону, яка передбачає відповідальність за вчинене, оскільки, на переконання суду, саме такий вид та строк покарання, яке слід відбувати реально, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. При цьому, суд не вбачає підстав для призначення обвинуваченому більш м`якого виду покарання, що передбачене санкцією ч. 2 ст. 185 КК України, про що порушила питання в судових дебатах сторона захисту.
Долю речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.
Цивільний позов не заявлявся.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» до набрання вироком законної сили залишити без зміни.
Зарахування строку попереднього ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_3 слід вирішити відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України.
Керуючись статтями 100, 369-371, 373, 374, 376, 395, 532 КПК України, суд,
у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
Строк відбування ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі обчислювати з дня набрання вироком законної сили.
Речові докази:
лосось балик 5,55 кг (арт. 36823) та лосось філе 2,554 кг (арт. 89384), які було передано представнику потерпілого ТОВ «Метро Кеш енд Кері Україна» на відповідальне зберігання, залишити потерпілому за належністю.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» до набрання вироком законної сили залишити без зміни.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбутого ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі зарахувати строк його попередньо ув`язнення в період з 17.02.2022 (момент затримання) по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, з моменту вручення їй копії судового рішення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1