Справа № 297/765/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 березня 2022 року м. Берегове

Слідчий суддя Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , власника майна ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши матеріали клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 01.03.2022 року,

ВСТАНОВИВ:

До Берегівського районного суду Закарпатської області в системі «Електронний суд» звернувся адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 01 березня 2022 року.

Клопотання мотивовано тим, що 27 лютого 2022 року ОСОБА_7 на території України (орієнтовно у районі розташування пункту пропуску через державний кордон «Вилок-Тісабеч») було втрачено власний паспорт громадянина Угорщини для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 від 15.11.2018 року. У зв`язку з цим, він звернувся до відділення поліції № 1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області. Однак, його скерували до Берегівського РВП, співробітниками якого було надано інформацію, що паспорт громадянина Угорщини для виїзду за кордон, виданий на ім`я ОСОБА_8 було вилучено у сторонньої особи і з цього приводу здійснюється досудове розслідування за ч. 4 ст. 358 КК України. Вказаний загублений паспорт повернути його власнику дізнавачі відмовляються, посилаючись на накладення арешту на таке майно ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 01.03.2022 року. Копію такої ухвали заявнику надано не було.

У своєму клопотанні адвокат ОСОБА_4 зазначив, що підставою для застосування заходу обмеження слугувала підозра правоохоронного органу про можливу підробку вилученого документу, а саме вищевказаного паспорту. При цьому, таке припущення не є обґрунтованим, оскільки відсутні будь-які фактори та/або докази, що дають можливість допускати підроблення.

На даний час заявник підтверджує належність йому вилученого документу, відомості щодо особи заявника, документально. Така позиція обумовлює відсутність необхідності подальшого перебування документу, що посвідчує особу у розпорядженні підрозділу поліції. У рамках кримінального провадження, зважаючи на встановлення особи власника паспорту, питання щодо його підробки втратило актуальність, а інші обставини події, які слугували початку досудового розслідування не мають жодного відношення до заявника. Відомості, які містить вилучений паспорт, вже перебувають у розпорядженні органу дізнання та за потреби можуть бути використані для кримінального провадження.

На думку представника заявника, вилучений паспорт для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 від 15.11.2018 року на даний час не є носієм будь-якої інформації, яка б свідчила про наявність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягає доказуванню, тому це майно будь-якого відношення до предмету дослідження у кримінальному провадженні не має, а тому воно підлягає поверненню.

В судовому засіданні власник майна ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримали з підстав, зазначених у ньому.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив щодо скасування арешту на вилучений паспорт, зазначив при цьому, що заяви власника паспорта щодо втрати даного документа до поліції не надходило, у вказаному кримінальному провадженні необхідно провести всі слідчі дії для встановлення обставин справи, дане кримінальне провадження не закрито, тому відсутні будь-які підстави для скасування арешту майна на вилучений паспорт.

Заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так, заявник ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , своє клопотання про скасування арешту на вилучений паспорт мотивував тим, що вказаний документ було втрачено, його власник не має відношення до даного кримінального провадження, тому законних підстав для подальшого арешту на майно не має.

Разом з тим, ні заявник ОСОБА_3 , ні його представник ОСОБА_4 не надали суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження вказаних у клопотанні обставин.

Зокрема, у матеріалах клопотання відсутні підтверджуючі документи щодо звернення власника паспорту чи його представника до відділу поліції із заявою про втрату паспорта громадянина Угорщини для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 від 15.11.2018 року.

Крім того, не долучено та не зазначено відомостей щодо проведення експертизи по паспорту, на який накладено арешт.

Так, частиною 4 статті 358 КК України, передбачена кримінальна відповідальність за використання завідомо підробленого документа.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено:

1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним;

2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна;

3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу;

4) у разі скасування арешту;

5) за вироком суду в кримінальному провадженні щодо кримінального проступку.

Судом встановлено, що матеріали клопотання про скасування арешту на майно не містять жодних належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних обставин чи відсутності потреби у подальшому арешті на майно. Зокрема, у самому клопотанні не конкретизовано, які слідчі дії уже були проведені із вилученим майном; відсутні будь-які посилання щодо результатів експертиз, у разі їх проведення.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що клопотання про скасування арешту на майно подане до суду без додержання вимог кримінального процесуального закону, оскільки не містить доказів на підтвердження обставин, зазначених у клопотанні, тому у задоволенні заяви про скасування арешту на майно слід відмовити.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду в своїй ухвалі від 19.02.2019 року у справі №569/17036/118 провадження № 51-598кмо19 висловила свою позицію щодо оскарження ухвали слідчого судді.

Перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування, визначено ч.ч. 1, 2 ст. 309 КПК України.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про арешт майна, або відмову в ньому, тобто судові рішення, які були постановлені в порядку ст. 173 КПК України.

При цьому, можливості оскарження ухвал слідчого судді, які прийняті в порядку ст. 174 КПК України, зокрема про скасування арешту майна, кримінальний процесуальний закон не передбачає.

Керуючись ст.ст. 174, 290, 309, 372, 392, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 01.03.2022 року відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_9