ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/263/22 Справа № 703/1678/22 Категорія: ст. 170 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2022 року Колегія суддів судової палати Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючогоОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5
за участю: прокурора адвокатів ОСОБА_6 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Ін-Агро Груп» - адвоката ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 05 липня 2022 року про арешт майна,

в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 05 липня 2022 року частково задоволено клопотання слідчої СВ відділу поліції № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_11 та накладено арешт на дизельне пальне загальним об`ємом 46415 л.

Накладено арешт на вантажні автомобілі «МАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 та «МАН», д.н.з. НОМЕР_2 , які належать Приватному підприємству «Красноградська транспортна механізована компанія»; два причепи у вигляді бочки, д.н.з., НОМЕР_3 і д.н.з., НОМЕР_4 , які належить ТОВ «Харків- Капітал» із забороною розпоряджатися вищевказаними транспортними засобами, але без заборони користування цим майном.

Виконання ухвали покладено на слідчу СВ ВП №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_11 .

Ухвала обґрунтована тим, що накладення арешту на вказане майно необхідно з метою забезпечення речових доказів.

Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, представник «Ін-Агро Груп» - адвокат ОСОБА_10 подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити пропущений строк на подання апеляційної скарги, скасувати ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 05 липня 2022 року, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на вилучене майно та зобов`язати процесуального керівника та слідчого негайно повернути ТОВ «Ін-Агро Груп» вилучене майно.

В апеляційній скарзі вказує, що ухвала слідчого судді не відповідає дійсним обставинам справи, є недоведеною, необґрунтованою та такою, що не підтверджена належними доказами, а також постановлена з порушеннями норм КПК України. ТОВ «Ін-Агро Груп» набуло право власності на вилучене дизельне пальне загальним об`ємом 46415 л на підставі договору купівлі постачання нафтопродуктів № 2 від 11 травня 2022 року, укладеного між ТОВ «Г.І.В. Транс Логістік» та ТОВ «Ін-Агро Груп». ТОВ «Ін-Агро Груп» набуло право власності на дизельне пальне загальною кількістю 50555 тон, яке перевозилось у вилучених транспортних засобах.

Органами досудового розслідування вилучено майно, належне ТОВ «Ін-Агро Груп», без жодної на те правової підстави, яке не мало жодного відношення до подій описаних в ухвалі, чим грубо порушено права та інтереси апелянта.

Розглядаючи клопотання, слідчий суддя не звернув уваги на те, що слідчим та прокурором не надано до матеріалів клопотання доказів наявності вчинення злочину та доказів порушення прав заявника; на момент накладення арешту на майно жодній особі у кримінальному провадженні не пред`явлено підозру; жодною особою не подано позову про відшкодування шкоди; стаття 190 КК України не передбачає спеціальної конфіскації, а відповідно не є підставою для накладення арешту на майно. Також слідчим суддею не враховано наявні у ТОВ «Ін-Агро Груп» права на вилучене майно.

Вважає, що відсутні будь-які легітимні підстави для накладення арешту на майно, яке на праві приватної власності належить ТОВ «Ін-Агро Груп», а твердження прокурора про необхідність забезпечення кримінального провадження не знайшли свого підтвердження.

Причиною для поновлення пропущеного строку апелянт вказує її постановлення без участі ТОВ «Ін-Агро Груп», повний текст ухвали скаржником отримано не було, про долю належного апелянту майна останній дізнався випадково під час моніторингу Єдиного державного реєстру судових рішень по інших справах.

Заслухавши доповідь головуючого, доводи представника ТОВ «Ін-Агро Груп» - адвоката ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 , який просив задовольнити частково апеляційну скаргу, адвоката ОСОБА_9 та прокурора, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали, що надійшли із Смілянського міськрайонного суду Черкаської області, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що слідчим відділом відділу поліції № 2 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000366 від 01 липня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_12 29 червня 2022 року о 14 год. 58 хв. здійснив перерахування грошових коштів в сумі 1000000 гривень, о 16 год. 03 хв. здійснив перерахування грошових коштів в сумі 132000 гривень, о 16 год. 44 хв. здійснив перерахування грошових коштів в сумі 142000 гривень, о 18 год. 00 хв. здійснив перерахування грошових коштів в сумі 713000 гривень, о 20 год. 08 хв. здійснив перерахування грошових коштів в сумі 458200 гривень, на загальну суму 2445200 гривень, на рахунок «ТОВ Фірма МАРВЕЛ» номер рахунку НОМЕР_5 ЄРДПО НОМЕР_6 , за постачання дизельної нафто продукції однак, «ТОВ Фірма МАРВЕЛ» номер рахунку ЕА5664001 ЄРДПО НОМЕР_6 в свою чергу не виконала умови договору поставки № 511 від 28 червня 2022 року, а саме не здійснила постачання дизельної нафто продукції, чим завдала потерпілому ОСОБА_12 , матеріальної шкоди на вказану суму.

01 липня 2022 року слідчим ВП № 2 Черкаського РУП за адресою вул. Ольги Олійник 13, м. Сміла Черкаської області було вилучено вантажний автомобіль «МАН» д.н.з., НОМЕР_2 , з прикріпленим причепом у вигляді бочки д.н.з., НОМЕР_4 та вантажний автомобіль марки «МАЗ» д.н.з., НОМЕР_1 , з прикріпленим причепом у вигляді бочки д.н.з., НОМЕР_3 , які мали здійснити відвантаження дизельного пального в м. Сміла по вул. Ольги Олійник 13.

Постановою про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 01 липня 2022 року, вилучені слідчим вантажний автомобіль «МАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 з прикріпленим до нього тягачем у вигляді бочки, д.н.з. НОМЕР_3 , в якому знаходиться дизельне паливо вагою 22280 л; вантажний автомобіль «МАН», д.н.з. НОМЕР_2 з прикріпленим тягачем у вигляді бочки, д.н.з. НОМЕР_4 , в якому знаходиться дизельне паливо вагою 26135 л, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000366 (а. с. 27).

Вказане вище вилучене майно поміщено на зберігання на територію ПрАТ «Смілянський машинобудівний завод», що розташований за адресою: вул. Незалежності, 67, м. Сміла Черкаської області.

В межах зазначеного кримінального провадження слідчий з метою забезпечення збереження речових доказів звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, оскільки останнє відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на вищезазначене майно, а саме з тих підстав, що воно відповідає критеріям, передбачених ч. 1 ст. 98 КПК України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді, виходячи з того, що ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Тому, з огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, користування, розпорядження) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

На думку колегії суддів, в клопотанні слідчого доведено наявність ризиків, передбачених ст. 170 КПК України, у відповідності до яких необхідно накласти арешт на майно з метою його збереження.

Враховуючи наявність ризиків, а також, що вантажний автомобіль «МАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 з прикріпленим до нього тягачем у вигляді бочки, д.н.з. НОМЕР_3 , в якому знаходиться дизельне паливо вагою 22280 л; вантажний автомобіль «МАН», д.н.з. НОМЕР_2 з прикріпленим тягачем у вигляді бочки, д.н.з. НОМЕР_4 , в якому знаходиться дизельне паливо вагою 26135 л визнано речовими доказами, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення клопотання.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, апелянтом не надано та апеляційним судом не встановлено.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на згадане майно, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому твердження в апеляційній скарзі стосовно незаконності оскаржуваної ухвали є непереконливим.

Колегія суддів враховує, що слідчим суддею належним чином були дотримані вимоги частини 2 та 5 статті 173 КПК України щодо врахування ним можливості використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу), розумності та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також щодо визначення порядку виконання ухвали.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку, що оскільки майном є транспортні засоби, які можуть використовуватись в господарській діяльності, не може бути заборонено або обмежено користування таким майном її власниками.

Арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, який в подальшому може бути скасований у визначеному законом порядку. У відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Доводи, наведені в обґрунтування апеляційної скарги, суттєвими не являються та не можуть бути підставами для зміни чи скасування судового рішення, оскільки вони не підтверджені матеріалами справи.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких апелянт просить скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Згідно з положенням п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвалу слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Враховуючи, що ухвалу слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 05 липня 2022 року постановлено без участі представника ТОВ «Ін-Агро Груп», повний текст ухвали скаржником отримано не було, з апеляційною скаргою звернувся 04 серпня 2022 року, то строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

На підставі викладеного, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною, судом не допущено порушень норм кримінального процесуального законодавства України, тому відсутні підстави для скасування ухвали слідчого судді за доводами, викладеними в апеляційній скарзі.

Приймаючи до уваги вище викладене, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Ін-Агро Груп» - адвоката ОСОБА_10 слід задовольнити частково, поновивши строк на апеляційне оскарження ухвали, а ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Ін-Агро Груп» - адвоката ОСОБА_10 задовольнити частково.

Поновити представнику Товариства з обмеженою відповідальністю «Ін-Агро Груп» - адвокату ОСОБА_10 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 05 липня 2022 року.

Ухвалу слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 05 липня 2022 року про арешт майна залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді