Справа № 148/1982/21
Провадження №1-кп/148/240/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2022 року Тульчинський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження -
з боку обвинувачення - прокурора ОСОБА_3 ,
з боку захисту - обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань м. Тульчина кримінальне провадження №0000158, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.05.2021, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Стадниця Вінницького району Вінницької області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, українки, з вищою освітою, не працюючої, незаміжньої, на утримані якої перебуває неповнолітня дитина, раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,-
встановив:

30.09.2021 близько 08:00 години ОСОБА_4 , перебуваючи по вул. Желюка в с. Кинашів Тульчинського району Вінницької області, маючи умисел, направлений на використання підробленого офіційного документа, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_1 із категорією ОСОБА_5 , виданого 10.02.2016 ТСЦ 8041 на її ім`я, достовірно знаючи, що документ підроблений, оскільки вона його ніколи не отримувала у встановленому законом порядку, розуміючи суспільно небезпечний характер свого діяння, з метою підтвердження права керування транспортним засобом, пред`явила на вимогу інспектора СРПП Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 , підроблене у листопаді 2016 року вказане посвідчення водія.
Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала за обставин, викладених в обвинувальному акті. Суду пояснила, що дійсно 30.09.2021 близько 08.00 год. вона відвозила дитину до школи та в цей час була зупинена працівником поліції. На його вимогу предявила посвідчення водія, яке в законному порядку не отримувала. Повністю визнала свою провину, щиро розкаялась у вчиненому, просила суворо не карати. Зазначила, що в неї на утриманні знаходиться неповнолітній син, який хворіє на цукровий діабет. В даний час вона ніде не працює, однак має певні заощадження, так як працювала закордоном.
Враховуючи, що учасники судового провадження визнають недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь - які сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм, що згідно ч. 3 ст. 349 КПК України у такому випадку вони будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд розцінює показання обвинуваченої ОСОБА_4 як належні, допустимі та достатні докази вини останньої, оскільки вони є добровільними та такими, що повністю підтверджують всі обставини кримінального правопорушення, а саме: умисні дії щодо використання підробленого документу.
Надавши юридичну оцінку діям обвинуваченої ОСОБА_4 суд вважає, що їх слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.
При встановлених обставинах та досліджених доказах у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку доведена і зібраних доказів достатньо для визнання її винуватою.
При обранні виду та міри покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, обвинувачена ОСОБА_4 вперше вчинила кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України класифікується як кримінальний проступок, позитивно характеризується за місцем проживання, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченої ОСОБА_4 , керуючись ст.ст. 50, 65 КК України, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для її виправлення і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень буде покарання в межах санкції ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу.
Питання речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
У відповідності з ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченої слід стягнути в дохід держави витрати на залучення експерта.
Запобіжний захід щодо обвинуваченої в даному кримінальному провадженні не обирався.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-
ухвалив:

Визнати ОСОБА_4 винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, і призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят гривень).
Речовий доказ: посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_2 , видане 10.02.2016, ОСОБА_7 , яке зберігається при матеріалах кримінального провадження № 0000158, - знищити, скасувавши з нього арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 05.10.2021
Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 2745 (дві тисячі сорок п`ять) гривень 92 коп. витрат на залучення експерта.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1