ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.03.2022 Справа №607/679/22 Провадження №1-кп/607/240/2022 м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:
прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі у кримінальному провадженні №0001599, дані про яке 12.11.2021 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тернопіль, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, що має на утриманні двох малолітніх дітей, працюючого регіональним менеджером ТОВ «Компанія -ГТВ», раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 12.11.2021 близько 05 год. 10 хв., маючи на меті уникнути відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, перебуваючи у салоні службового автомобіля марки «Тойота» моделі «Пріус», номерний знак НОМЕР_1 , на АЗС «ОККО», що знаходиться по вул.15 Квітня, буд.14 у м.Тернопіль, надав службовій особі неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, дій з використанням наданого їй службового становища, за наступних обставин.
Так, 12.11.2021 близько 04-ої години тимчасово виконуючий обов`язки за вакантною посадою командир взводу №2 роти №4 управління патрульної поліції в Тернопільській області ОСОБА_5 та поліцейський взводу №2 роти №1 батальйону управління патрульної поліції в Тернопільській області ОСОБА_6 , які згідно примітки 1 ст.364 КК України є службовими особами, в складі екіпажу «Юпітер-105», на АЗС «ОККО», за адресою: вул.15 Квітня, буд.14, зупинили транспортний засіб марки «Audi», моделі «А4», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 за порушення ним Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.6 ст.121 КУпАП.
Працівниками патрульної поліції було встановлено, що водієм даного т/з являється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході спілкування з яким у останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та за допомогою газоаналізатора типу «DRAGER» встановлено, що ОСОБА_4 перебуває у стані алкогольного сп`яніння з результатом 2,04‰(проміле), у зв`язку з чим тимчасово виконуючий обов`язки за вакантною посадою командира взводу № 2 роти № 4 управління патрульної поліції в Тернопільській області ОСОБА_5 , повідомив ОСОБА_4 про те, що відносно нього буде складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 КУпАП (керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння). Після чого, тимчасово виконуючий обов`язки за вакантною посадою командира взводу № 2 роти № 4 управління патрульної поліції в Тернопільській області ОСОБА_5 та поліцейський взводу №2 роти №1 батальйону управління патрульної поліції в Тернопільській області ОСОБА_6 сіли у свій службовий автомобіль для складення матеріалів про вчинення ОСОБА_4 , адміністративних правопорушень.
Надалі, у ОСОБА_4 , який перебував у салоні службового автомобіля марки «Тойота» моделі «Пріус», д.н.з. НОМЕР_1 , на АЗС «ОККО», що знаходиться по вул. 15 Квітня 14 у м. Тернополі, виник злочинний умисел, направлений на надання неправомірної вигоди, тимчасово виконуючому обов`язки за вакантною посадою командира взводу № 2 роти № 4 управління патрульної поліції в Тернопільській області ОСОБА_5 та поліцейському взводу №2 роти №1 батальйону управління патрульної поліції в Тернопільській області ОСОБА_6 за не вчинення ними дій із використанням службового становища, а саме не складання відносно нього протоколу про вчинення адміністративного правопорушення. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 висловив прохання вказаним працівникам поліції не складати відносно нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення, а відпустити його. На пропозицію ОСОБА_4 про не складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення тимчасово виконуючий обов`язки за вакантною посадою командира взводу № 2 роти № 4 управління патрульної поліції в Тернопільській області ОСОБА_5 та поліцейський взводу №2 роти №1 батальйону управління патрульної поліції в Тернопільській області ОСОБА_6 відмовились отримувати будь-яку неправомірну вигоду, при цьому кожен із них повідомив, що такі дії є неправомірними та за їх вчинення передбачена кримінальна відповідальність.
Однак, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, не надаючи значення словам виконуючого обов`язки за вакантною посадою командира взводу № 2 роти № 4 управління патрульної поліції в Тернопільській області ОСОБА_5 , який в той час складав протокол про адміністративне порушення відносно нього, надав неправомірну вигоду у розмірі 5000 гривень, шляхом їх залишення у підлокітнику, який знаходиться між передніми сидіннями службового автомобіля марки «Тойота» моделі «Пріус», д.н.з. НОМЕР_1 , за не складання відносно нього протоколу про вчинення адміністративного правопорушення. Від отримання неправомірної вигоди вищевказані працівники поліції відмовилися та щодо ОСОБА_4 було складено протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
За таких обставин ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.369 КК України - тобто, в наданні службовій особі неправомірної вигоди, за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, дій з використанням наданого їй службового становища.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю, дав пояснення, аналогічні викладеним у обвинувальному акті обставинам. Показав, що дійсно 12.11.2021 умисно надав неправомірну вигоду поліцейському за нескладання відносно нього протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. В ході судового розгляду обвинувачений висловлював розкаяння з приводу вчиненого, просив суворо не карати.
За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та матеріалами кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого, а також стосуються речових доказів та судових витрат. При цьому суд з`ясував правильність розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, з`ясував чи немає сумнівів в добровільності його позиції, а також роз`яснив обвинуваченому, що він буде позбавлений права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.
Таким чином, допитавши обвинуваченого, вивчивши матеріали справи, що характеризують особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю, оскільки він своїми умисними діями, які виразилися в наданні службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, дій з використанням наданого їй службового становища, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.369 КК України, і його дії органом досудового розслідування кваліфіковані вірно.
Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
Вирішуючи питання за вид та міру покарання обвинуваченому, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України щодо загальних засад призначення покарання, враховує межі санкції ч.1 ст.369 КК України, характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого.
Так, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин, який згідно зі ст.12 КК України відноситься до нетяжких злочинів.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , у відповідності до вимог ст.66 КК України, є щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.
Суд приймає до уваги, що ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягався, має постійне місце проживання, за яким скарг на нього не поступало, працевлаштований, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, що свідчить про міцність соціальних зв"язків, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває.
Окремо суд враховує поведінку обвинуваченого під час судового розгляду, яка наповнена критичною оцінкою вчиненого та висловленням жалю з приводу вчиненого, а також демонстрацією готовності нести відповідальність за вчинене (повне визнання вини, належна процесуальна поведінка).
З огляду на викладене, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді мінімального розміру штрафу, передбаченого санкцією ч.1 ст.369 КК України.
На думку суду, таке покарання буде гуманним, справедливим, відповідатиме принципам законності, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Судом встановлено, що у цьому кримінальному провадженні цивільний позов не заявлявся, обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався.
Документально підтверджені процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.
У відповідності до ст. 96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші були предметом кримінального правопорушення. Спеціальна конфіскація застосовується за рішенням суду.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.11.2021 у справі №607/20889/21 було накладено арешт на грошові кошти в сумі 5000 (п`ять тисяч) гривень, номіналом по 500 гривень із серійними номерами ФБ9938046, ЛВ6586957, В37966616, УЖ1312119, ВЕ3737066, СГ9237908, ВЗ6827615, ХИ2992883, ФБ9766341, СГ8530044, які зберігаються у Тернопільській філії ПАТ КБ «ПриватБанк». Вирішуючи долю вказаних речових доказів, суд вважає за необхідне застосувати положення ст.96-1, ст. 96-2 КК України, тобто спеціальну конфіскацію, оскільки зазначені грошові кошти безпосередньо були предметом злочину, передбаченого ч.1 ст.369 КК України.
Керуючись ст.ст.368, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Речовий доказ DVD-R диск №MAP627X121190048 MyMEDIA, який згідно постанови від 24.11.2021 визнано речовим доказом, залишити при матеріалах кримінального провадження №0001599.
На підставі ст.ст.96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію до грошових коштів в сумі 5000 (п`ять тисяч) гривень, номіналом по 500 гривень із серійними номерами ФБ9938046, ЛВ6586957, В37966616, УЖ1312119, ВЕ3737066, СГ9237908, ВЗ6827615, ХИ2992883, ФБ9766341, СГ8530044, які згідно постанови від 12.11.2021 визнані речовими доказами, поміщені у сейф-пакет №SUD2064753 та зберігаються у Тернопільській філії ПАТ КБ «ПриватБанк» -конфіскувавши їх у власність держави.
Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави процесуальні витрати за проведення технічної експертизи документів від 15.12.2021 №СЕ-19/120-21/12344-ДД в розмірі 1716 (одна тисяча сімсот шістнадцять) гривень 20 копійок.
Вирок суду, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддяОСОБА_1