Провадження №1-кс/554/2362/2022

УХВАЛА
Іменем України

13 травня 2022 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову про відмову у задоволенні клопотання про призначення судово-психологічної експертизи, в порядку ст.303 КПК України,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову про відмову у задоволенні клопотання про призначення судово-психологічної експертизи, в порядку ст.303 КПК України, в якій просив скасувати постанову старшого слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_4 від 01.02.2022 року про відмову в задоволенні клопотання про призначення судово-психологічної експертизи по кримінальному провадженню №30000231 від 02.06.2021 року; зобов`язати слідчих, що здійснюють розслідування по даному кримінальному провадженню, зокрема старшого слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_4 повторно розглянути клопотання від 13.12.2021 року про призначення судово-психологічної експертизи по справі №30000231 від 02.06.2021 року.
В обґрунтування вимог скарги заявник вказав, що кримінальне провадження №30000231 від 02.06.2021 року було відкрите на підставі його заяви про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України, прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_5 за фактом перевищення службових повноважень. ОСОБА_3 зазначає, що подання вказаної заяви про вчинення кримінального правопорушення було обумовлено тим, що слідчими СУ ГУНП в Полтавській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000449 від 15.08.2014 року. 26.11.2020 року ОСОБА_3 було безпідставно оголошено в розшук, 07.12.2020 року у зв`язку з оголошенням його в розшук отримано дозвіл суду на його затримання, на початку січня 2021 року його було затримано, поміщено до ІТТ та в подальшому доставлено до суду для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вказані обставини завдали йому істотної моральної шкоди, розмір якої можна буде встановити в ході проведення досудового розслідування по даній справі шляхом призначення судово-психологічної експертизи. Завдання йому моральної шкоди стало можливим лише у зв`язку з незаконним відновленням прокурором Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_5 досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000449 від 15.08.2014 року та подальшими подіями, які стали можливими лише після прийняття незаконного рішення прокурором ОСОБА_5 .
13.12.2021 року ОСОБА_3 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, а саме слідчому ОСОБА_4 було направлено клопотання про призначення судово-психологічної експертизи та поставлено на вирішення експертам ряд запитань.
08.02.2022 року заявник отримав постанову про відмову у задоволенні клопотання по даній справі від 01.02.2022 року. ОСОБА_3 вважає, що постанова слідчого про відмову у задоволенні клопотання про призначення судово-психологічної експертизи носить лише формальний характер, не містить відповідної належної мотивації та посилання на встановлені органом досудового розслідування обставини, порушує його право, як потерпілої особи, на встановлення розміру шкоди немайнового характеру, що заподіяна йому незаконними діями прокурора ОСОБА_5 .
Заявник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду скарги, надав клопотання про розгляд скарги у його відсутність, з підтриманням вимог поданої скарги.
Із урахуванням того, що для розгляду вказаної категорії скарг встановлено скорочені терміни, а скаржник до суду не з`явився, подавши на адресу суду клопотання про розгляд скарги у його відсутність, тому з метою дотримання вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, слідчий суддя вважає за доцільне розглянути скаргу у відсутність заявника.
Слідчий, прокурор до суду не з`явилися, про розгляд скарги повідомлені належним чином. Відсутність слідчого, прокурора, відповідно до положень ст.306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.

Суд, дослідивши документи та оцінивши докази за скаргою, приходить до наступного.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.
Законодавець в ч. 1 ст. 2 КПК України передбачив, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Судом встановлено, що в провадженні старшого слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_4 перебуває кримінальне провадження №30000231, внесене до ЄРДР 02.06.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.365 КК України.
13.12.2021 року ОСОБА_3 звернувся до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, а саме до слідчого ОСОБА_4 з клопотанням про призначення судово-психологічної експертизи та поставив на вирішення експертам ряд запитань (а.с.13-16 клопотання).
Постановою старшого слідчого першого слідчого відділу (Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_4 від 01.02.2022 року відмовлено в задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_3 від 13.12.2021 року про призначення по кримінальному провадженню №30000231, внесеному до ЄРДР 02.06.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.365 КК України, судово-психологічної експертизи (а.с.19-21 - постанова).
Згідно постанови, зокрема зазначено, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки на даному етапі досудового розслідування категоричні формулювання щодо незаконності дій прокурора Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_5 , інші дії, які зазначені в клопотанні (факт незаконного відновлення досудового розслідування по даній справі, передачу даного кримінального провадження для подальшого проведення досудового розслідування до СУ ГУНП в Дніпропетровській області, незаконне оголошення ОСОБА_3 в розшук 26.11.2020 року, затримання на початку січня 2021 року, поміщення до ІТТ та в подальшому доставляння до суду для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою) є неприпустимими, так як незаконність таких дій не встановлена та не підтверджується зібраними у справі доказами, а таким чином буде порушено презумпцію невинуватості особи.
Відповідно до ст. 223 КПК України слідчі(розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Відповідно до ст.93 ч.3 КПК України ініціювання стороною захисту, потерпілим проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому ст. 220 цього Кодексу.
Статтею 220 КПК України передбачено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав або відмовити, про що виноситься вмотивована постанова.
Таким чином, слідчим ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.220 КПК України, вирішено клопотання ОСОБА_3 від 13.12.2021 року, прийнята постанова від 01.02.2022 року містить обґрунтування відмови у задоволенні вимог заявника.
Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.
Із змісту абз. 2 п. 12 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування» від 09.11.2012 року № 1640/0/4-12 вбачається, що, якщо підстави для задоволення скарги відсутні, слідчий суддя постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги, яка не підлягає оскарженню.
Згідно ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
За загальним правилом, визначеним в ч.1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.
Суд вважає, що обґрунтовуючи відмову у задоволенні клопотання, слідчим було переконливо доведено відсутність необхідності в задоволенні клопотання ОСОБА_3 у цьому кримінальному провадженні.
Суд приходить до висновку, що аналіз викладених обставин справи і діючого законодавства свідчить про відсутність підстав для задоволення скарги.
Частиною 3 ст. 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 303, 304, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову про відмову у задоволенні клопотання про призначення судово-психологічної експертизи, в порядку ст.303 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1