Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/1311/22
Номер провадження: 1-кп/511/154/22

07.09.2022 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області клопотання прокурора Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту по кримінальному провадженню № 0000147, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 14.04.2022 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Іллічівськ Одеської області, громадянин України, маючий середню спеціальну освіту, працюючого водієм ТОВ "Артізаналь", розлученого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Одеса, громадянина України, маючого дві вищі освіти, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Роздільнянського районного суду Одеської області перебуває вищевказане кримінальне провадження.

В підготовчому судовому засіданні обвинуваченому ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною покидати житло у нічний час доби з 22.00 год. до 06.00 год. строком на 2 місяці, тобто до 08.09.2022 року включно, з відбуванням його за місцем мешкання: АДРЕСА_1 та покладені обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з забороною покидати житло у нічний час доби з 22:00 год. по 06:00 год. строком на 2 місяці з відбуванням його за місцем мешкання: АДРЕСА_1 та покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду; утриматися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 своє клопотання підтримав.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_6 не заперечували щодо задоволення клопотання прокурора.
Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника, суд прийшов до наступних висновків.
Конституційний Суд України вважає, що запобіжні заходи (домашній арешт та тримання під вартою), які обмежують гарантоване частиною першою статті 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, можуть бути застосовані судом на новій процесуальній стадії - стадії судового провадження, зокрема під час підготовчого судового засідання, лише за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставі та в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Відповідно до частини 2 статті 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно частини 1 статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
У свою чергу, відповідно до положень статті 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до частини 4 статті 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Кембел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Обґрунтованість обвинувачення підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме показаннями свідків, оглядом речових доказів та протоколами впізнання обвинуваченого, як особи якою організовано незаконне переправлення осіб через кордон та іншими матеріалами кримінального провадження.
На цей час встановленні ризики, відповідно до яких є достатні підстави вважати що обвинувачений ОСОБА_4 , у випадку не обрання йому запобіжного заходу, вчинить дії передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Так, ОСОБА_4 , може почати переховуватись від органів досудового розслідування з метою уникнення від покарання, оскільки він підозрюється у скоєні злочину, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, зокрема санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років, що я тяжким злочином. Крім того, останній намагався здійснити незаконний перетин кордон, що вже свідчить про його намір та вміння уникнути пункти пропуску.
Застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого ОСОБА_4 неможливо з наступних підстав:
- обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, передбаченого ст. 179 КПК України, є недоцільним, оскільки ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 9 років з корисливих мотивів. Тому не має впевненості що ОСОБА_4 буде дотримуватись вимог, закріплених ст. 42 КПК України та вчинити інший злочин, оскільки раніше вже перебував під слідством за вчинення майнових корисливих злочинів;
- для застосування особистої поруки згідно зі ст. 180 КПК України потрібна наявність поручителів. Проте жодна особа, під час досудового розслідування кримінального провадження, не виявила намір бути поручителем підозрюваного ОСОБА_4 ;
Суд при продовженні запобіжного заходу враховує що, на стадії завершення досудового розслідування ОСОБА_4 надав визнавальні показання. Крім того, встановлено, що останній має на утриманні неповнолітнього сина 2020 року народження, що суттєво зменшує попередні ризики, встановлені під час досудового розслідування. Також останній має постійне місце проживання в АДРЕСА_1 .
На підставі викладеного, суд вважає, що необхідно продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби.
Згідно положень статті 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження.

Відповідно до частини 3 статті 202 КПК України, у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, обвинувачений, який був затриманий негайно доставляється до місця проживання і звільняється з-під варти, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово; негайно звільняється з-під варти та зобов`язується невідкладно прибути до місця свого проживання, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло в певний період доби.

На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 181, 194, 331 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Роздільнянського окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - задовольнити.

Продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною покидати житло у нічний час доби з 22.00 год. до 06.00 год. строком на 2 місяці, тобто до 05.11.2022 року включно, з відбуванням його за місцем мешкання: АДРЕСА_1 та покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду;
- утриматися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Контроль за виконанням домашнього арешту ОСОБА_4 здійснює орган Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.

Копію ухвали суду про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 направити для виконання у Відділ поліції № 1 Одеського районного Управління поліції № 2 Головного Управління Національної поліції в Одеській області.
Копію ухвали суду вручити обвинуваченому ОСОБА_4 після її проголошення.
Ухвала суду може бути оскаржена згідно діючого законодавства.

Головуючий суддя: ОСОБА_1