Номер провадження 1-кп/737/17/22
Справа № 737/107/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2022 року смт Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в смт Куликівка кримінальне провадження за № 0003925 від 26 грудня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Куликівка Чернігівського району Чернігівської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, пенсіонера, одруженого, на утриманні малолітніх дітей не має, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.118 КК України,

ВСТАНОВИВ:

І. ДОВЕДЕНЕ ОБВИНУВАЧЕННЯ

26 грудня 2021 року близько 17 години 00 хвилин ОСОБА_4 , в будинку АДРЕСА_1 , за місцем свого проживання та за місцем проживання його сина ОСОБА_7 з яким перебував у неприязних стосунках через постійні сімейні сварки, захищаючи невістку ОСОБА_6 , в ході чергового конфлікту, під час якого ОСОБА_7 намагався завдати йому тілесних ушкоджень та погрожував вбивством, перемістившись до коридору будинку, у той момент, коли ОСОБА_7 тримав його за шию, діючи умисно, з метою самозахисту і припинення подальшого застосування насильства з боку ОСОБА_7 , маючи можливість захистити своє життя та здоров`я без заподіяння потерпілому смерті, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті потерпілого і хоча не бажаючи, але свідомо припускаючи їх настання, у присутності невістки ОСОБА_6 , яка намагалась зупинити ОСОБА_7 та захистити обвинуваченого, схопив ніж, який знаходився на столі в коридорі та умисно наніс ОСОБА_7 один удар в область грудної клітки з лівої сторони, чим спричинив ОСОБА_7 згідно висновку експерта №1490 від 26.12.2021 року тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки з ушкодженням серця, що призвело до гострої внутрішньої артеріальної кровотечі, від якої останній ІНФОРМАЦІЯ_2 помер на місці події. Тим самим ОСОБА_4 застосував спосіб захисту, який явно не відповідав небезпечності посягання та обстановці захисту, тобто перевищив межі необхідної оборони.

ІІ. КВАЛІФІКАЦІЯ КРИМІНАЛЬНОГО ПРАВОПОРУШЕННЯ

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікуються за ст.118 Кримінального кодексу України як умисне вбивство, вчинене при перевищенні меж необхідної оборони.
ІІІ. ДОКАЗИ НА ПІДТВЕРДЖЕННЯ ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ОБСТАВИН

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.118 КК України не визнав. Пояснив, що 26.12.2021 року у вечірній час він знаходився за адресою; АДРЕСА_1 , разом із своєю дружиною ОСОБА_8 , невісткою ОСОБА_9 , сином ОСОБА_10 , також в будинку були його внуки. ОСОБА_11 вийшов із будинку покурити, а коли повернувся він почув в коридорі словесний конфлікт між ОСОБА_10 та його дружиною і вийшов в коридор. Там побачив, що ОСОБА_11 почав бити його невістку кулаками по обличчю, він почав заступатися за неї, казав, щоб ОСОБА_11 залишив її в спокої і повернувся в кімнату. Після цього, ОСОБА_11 повернувся до нього і з криком «я тебе заріжу» повалив його на ліжко і почав душити. Його дружина, ОСОБА_12 намагалась відтягнути ОСОБА_13 від нього, але той її відштовхнув і вона упала. Потім їй разом із ОСОБА_9 вдалося відтягнути ОСОБА_13 він нього. Дружина крикнула «біжи» і він вибіг у коридор, там ОСОБА_11 догнав його і знову почав душити і він, рятуючи своє життя, схопив ніж, який лежав на поличці в коридорі і один раз ударив ОСОБА_13 в ділянку грудей, ніж упав, він вирвався. ОСОБА_11 підняв ніж та пішов на нього. Він, рятуючись, вибіг із дому на вулицю, ОСОБА_14 біг за ним. Він побіг до сусідів за адресою: АДРЕСА_2 , а ОСОБА_11 розвернувся і пішов додому. Прибігши до сусідів, він розказав їм, що його син бив невістку, влаштував з ним бійку і просив їх викликати поліцію. До приїзду поліції він перебував у сусідів, оскільки боявся повертатися додому. Після приїзду поліції він прийшов додому, ОСОБА_15 сказала, що потрібно викликати швидку, бо її чоловіку погано. ОСОБА_14 був у ванній кімнаті. Коли приїхала швидка він вийшов із будинку у двір, потім прийшла ОСОБА_15 і почала плакати і він зрозумів з її поведінки, що син помер. Стверджує, що не залишав свого сина на місці нанесення удару без надання допомоги, оскільки після нанесення удару ОСОБА_11 схопив ніж, який випав у нього з рук і побіг за ним. На запитання, чи до нанесення удару ножем він завдавав ударів своєму сину, відповів, що взагалі його не бив ніколи і не зачіпав. Сина охарактеризував, як запального, підтвердив, що ОСОБА_11 бив свою дружину, піднімав руку також на матір, та на нього. На запитання, чи були випадки, коли син його бив, відповів, що були, коли син його бив, він завжди тікав, було, що доводилось ночувати в гаражі.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_4 вини у інкримінованому йому правопорушенні, його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.118 КК України підтверджується безпосередньо дослідженими судом в судовому засіданні наступними доказами.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 , невістка обвинуваченого та дружина померлого ОСОБА_7 пояснила, що дана подія сталася ввечері, вона з чоловіком сиділа в кімнаті, почалась розмова та лайка, вони вийшли в коридор, щоб при дітях не сваритися. Вийшовши в коридор, почали сваритися, дійшло до бійки, чоловік почав її бити в коридорі, потім це все перейшло у веранду. Згодом вони розійшлись, вона вийшла на вулицю, щоб заспокоїтись, чоловік вийшов покурити, потім чоловік зайшов до будинку і вони знову почали сваритися, незрозуміло із-за чого, щось було не так, як він хотів. ОСОБА_11 почав її бити, свекор вискочив в коридор і казав, щоб ОСОБА_11 не чіпав її, не бив, почав заспокоювати, але він ще більше почав сваритися, казав свекру: «іди звідси, бо я тебе уб`ю». Потім знову на неї переключився, свекор почав тікати в кімнату, а ОСОБА_16 за ним слідом, налетів на нього і почав душити, повалив на диван. Вона сама ОСОБА_13 відтягнути не могла, свекруха допомагала, але той її відштовхнув і свекруха впала. Поки свекруха вставала, ОСОБА_11 свекра намагався душити, вона намагалась його відтягнути, щоб вони не повбивали один одного, чи один не задушив іншого. Потім вони із свекрухою відтягнули ОСОБА_13 , відкинули його на інший диван, щоб свекор міг втікти. Свекруха йому крикнула «тікай», він вискочив, ОСОБА_11 побіг слідом за ним, діти почали плакати, вона була біля дітей, потім залишила біля дітей свекруху, а сама пішла за ними і побачила, що ОСОБА_11 на полу душить свекра, вона не встигала відтягнути ОСОБА_13 , не побачила звідки взявся ніж. ОСОБА_17 ударив ОСОБА_13 , той зупинився, але взяв ніж і пішов за свекром на вулицю. Що було на вулиці, як вони розійшлися вона не бачила. Коли чоловік повернувся додому, свекра не було. Чоловік прийшов на кухню і вона бачила, що в нього по футболці тече кров. Вона з нього зняла футболку, намочила її, витирала кров, він упав. Вона почала викликати швидку, перший раз не додзвонилася, ніхто не відповідав, другий раз зателефонувала і сказала, що у потерпілого ножове поранення і йому дуже погано. Чоловік попросив води, вона пішла набрати води і він знову упав, вона побачила, що йому погано. Потім він сказав, що хоче в туалет, вона підняла його в туалет і він як упав біля туалету, вже не вставав. Прийшов сусід і сказав, що вже викликали поліцію. Потім приїхали швидка, поліція, все зафіксували, свекор вже був у дворі. Швидка приїхала і її повідомили, що чоловік вже помер, потім вона пішла до дітей. Підтвердила, що ОСОБА_11 був запальний і що це було не перший раз, чоловік бив раніше свекра і матір просто за те, що не так йому щось сказали, чоловік ніде не працював, а свекор завжди у всьому їм допомагав. У ОСОБА_13 з батьком завжди були розбіжності, чужої думки він не слухав, навіть своїх батьків. На запитання чи викликали раніше поліцію під час сварок та бійок, відповіла, що не викликали. На запитання, як часто сварилися, відповіла, що ОСОБА_11 з батьками сварився часто, з батьком близько двох раз на тиждень, а вони з чоловіком сварилися кожен день, в основному з приводу роботи, ОСОБА_11 ніде не працював. З чого почалася сварка 26.12.2021 року не може сказати, не пам`ятає. На запитання, чи бачила вона момент завдання удару, відповіла, що бачила, як вони у веранді боролися, як ОСОБА_11 душив свекра, а момент, як свекор взяв ніж, не бачила. На запитання, чи брався за ніж в той день ОСОБА_18 , відповіла, що він взяв ніж вже після завдання йому удару ножем, коли біг з цим ножем за батьком на вулицю. На запитання, до яких сусідів побіг ОСОБА_4 , відповіла, що до Полубень.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні пояснила, що проживає по сусідству із обвинуваченим та потерпілою, 26.12.2021 року вона прийшла на місце події близько 18 години, після того, як вже все відбулося, що там відбувалося вона особисто не бачила, але може розповісти про своїх сусідів. ОСОБА_4 дуже хороша, спокійна, врівноважена людина, за його сина можна сказати, що він був буйний, в них відбувалися скандали, ОСОБА_11 ображав ОСОБА_20 , своїх батьків, але із сусідами не конфліктував, допомагав за потерби.
Свідок ОСОБА_21 , допитана в судовому засіданні пояснила, що проживає по сусідству із обвинуваченим та потерпілою, в день події вона разом із своєю матір`ю та чоловіком по АДРЕСА_3 , сиділи за столом після вечері та розмовляли. Потім почули, що загавкав собака і забіг ОСОБА_17 , руки в нього були в крові, він просив викликати поліцію, вона дуже розхвилювалася, викликала поліцію, запитували, що сталося, ОСОБА_17 попросив її чоловіка, щоб він пішов разом із ним додому, оскільки боявся, що ОСОБА_11 йому щось зробить. ОСОБА_17 прибіг до них у футболі, спортивних штанах та шльопанцях, її чоловік дав ОСОБА_22 верхній одяг і пішов з ним, вона особисто на місце події не ходила, а її чоловік там був. На запитання, що розповідав ОСОБА_23 , як пояснював кров на руках, відповіла, що ОСОБА_23 пояснював, що заступався за невістку, в якої з сином спалахнув скандал і він «чеканув» ОСОБА_13 . На запитання, навіщо ОСОБА_23 покликав із собою її чоловіка, відповіла, що на допомогу. Обвинуваченого охарактеризувала позитивно, з приводу конфліктів між ОСОБА_24 нічого сказати не змогла. На запитання, чому ОСОБА_23 прибіг саме до її матері, а не до когось із інших сусідів, пояснити не змогла. На запитання, чи звертався ОСОБА_23 до них раніше по допомогу, відповіла заперечно.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_25 пояснив, що в день події він разом із дружиною перебував за адресою АДРЕСА_3 , в смт Куликівка в тещі, яка проживає по сусідству від ОСОБА_26 . Ввечері до них прибіг ОСОБА_23 і сказав «ідем зі мною, допоможеш, бо він мене вб`є». Він дав ОСОБА_22 куфайку, оскільки останній прибіг до них без верхнього одягу. Потім він пішов із ОСОБА_24 , зайшли у двір, назустріч вийшла ОСОБА_15 і сказала, щоб пішли подивилися, що з ОСОБА_10 . Він зайшов до будинку, ОСОБА_11 сидів у ванній кімнаті під стіною і зітхав, він сказав, щоб викликали швидку. Потім вийшов на двір, приїхала поліція, слідом швидка і він пішов додому до тещі. ОСОБА_26 , як і ОСОБА_7 охарактеризував із позитивної сторони. На запитання, чи бачив він на руках у ОСОБА_26 порізи чи ушкодження, відповів, що не бачив. На запитання, чи допомагав він колись ОСОБА_22 під час його конфліктів із сином, відповів, що не допомагав, але колись давно був свідком сварки між ними, вони швидко заспокоїлися і допомага не була потрібна.
Свідок ОСОБА_27 , дружина обвинуваченого ОСОБА_4 та свекруха потерпілої ОСОБА_6 , допитана в судовому засіданні пояснила, що в день події ввечері невістка із сином почали скандалити, вона була з дітьми і чоловіком в прихожій, а вони сварилися у веранді. Коли почули, що вже почалась бійка, повиходили туди і почали розбороняти. Насилу їх розборонили, вона забігла з чоловіком в хату, слідом забіг її син ОСОБА_11 і почав душити її чоловіка, так душив, що її чоловік випорожнився. Вона з невісткою відтягнули ОСОБА_13 , той її штовхнув і вона впала. Її чоловік вискочив у веранду, слідом невістка і син, вона залишилася із дітьми, бо діти почали плакати, у веранду не виходила. На запитання, чи були скандали між ними раніше, відповіла, що бували скандали, ОСОБА_16 часто чіплявся, у сварки між ОСОБА_28 і ОСОБА_29 вона та її чоловік не вмішувалися. На запитання, чи казав щось ОСОБА_18 , чи погрожував під час сварки, відповіла, що не пам`ятає, здається погрожував, що вб`є. Чоловіка охарактеризувала позитивно, він ніколи не ображав її, чи внуків, а з сином часто були конфлікти. На запитання, чи були раніше бійки між ОСОБА_24 та ОСОБА_24 , відповіла, що пару раз були, колись ОСОБА_11 вдарив батька і у того був синець.
Свідок ОСОБА_30 в судовому засіданні пояснила, що колись працювала разом із обвинуваченим, перебуває у дружніх відносинах із обвинуваченим та потерпілою, часто буває у них у будинку. ОСОБА_31 може охарактеризувати позитивно, дуже добра людина, дружині завжди допомагає, а ОСОБА_13 не дуже добре, часто була свідком того, як ОСОБА_11 чіплявся до матері та батька, «підколював» їх.
Дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами:
- даними електронного рапорта від 26.12.2021 року, згідно з яким 26.12.2021 о 17:17 год надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_23 завдав смертельне ножове поранення в грудну клітку своєму сину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 9 т. 2).
- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 27.12.2021 року, відповідно до якого у АДРЕСА_1 , у присутності понятих, за участю захисника, ОСОБА_23 розповів про відомі йому обставини вчинення кримінального правопорушення 26.12.2021 року та показав на місці. ОСОБА_4 повідомив, що 26.12.2021 року його син ОСОБА_18 почав чіплятися до невістки ОСОБА_32 , він хотів захистити невістку, тому син переключився на нього, він вискочив до коридору і син почав хапати його за горло, неподалів лежав ніж і він взяв його і вдарив ОСОБА_7 ножем. Після чого він кинув ніж і побіг, в слід почув, як ОСОБА_18 кричав, що зараз його заріже, він злякався і побіг до сусідів викликати поліцію. В коридорі будинку ОСОБА_4 показав місце, де ОСОБА_18 почав його душити, де лежав ніж, яким він наніс ножове поранення, на статисті показав куди саме наносив удар ножем потерпілому, а саме: один удар в область грудної клітини з лівого боку (а.с. 204-207 т. 2).
- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 08.02.2022 року, відповідно до якого в присутності понятих свідок ОСОБА_27 на місці події за адресою: АДРЕСА_1 , розповіла про обставини та відтворила подію, яка мала місце 26.12.2021 року. Дані протоколу повністю узгоджуються з показаннями свідка, наданими під час судового розгляду (а.с. 148-151 т. 1);
- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 08.02.2022 року, відповідно до якого в присутності понятих свідок ОСОБА_6 на місці події за адресою: АДРЕСА_1 , розповіла про обставини та відтворила подію, яка мала місце 26.12.2021 року. Дані протоколу повністю узгоджуються з показаннями свідка, наданими під час судового розгляду (а.с. 153-156 т. 1);
- даними протоколу огляду місця події від 26.12.2021 року, відповідно до якого слідчим в присутності понятих, за участю судово-медичного експерта, користувача приміщення, було проведено огляд домогосподарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та виявлено з правої сторони від входу в господарство на відстані від паркану близько 2,5 м на снігу плями речовини бурого кольору, лівіше від них на відстані близько 60-70 см на снігу виявлено кухонний ніж з пластиковою ручкою біло-синьо-червоного кольору та лезом, на якому наявні сліди бурого кольору, на верхній сходинці до будинку виявлені краплі бурого кольору. В будинок ведуть дерев`яні двері червоного кольору, на яких в середині в області кріплення навісного замка виявлено сліди речовини бурого кольору. При вході на підлозі килим, на якому також виявлено краплі речовини бурого кольору, при вході на кухню правіше стоїть дерев`яна тумба білого кольору, на краю якої виявлені сліди речовини бурого кольору. На кухні лівіше від столу дерев`яні двері білого кольору, які ведуть до ванни, на них з внутрішнього боку виявлено сліди речовини бурого кольору. В кухні біля котла на підлозі розташований килимок із слідами речовини бурого кольору. В проході міжкімнатних дверей, так, що верхня частина тулуба знаходиться в кухні, а нижня частина у ванній кімнаті виявлено труп ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , труп в положенні лежачи на спині, голова ледь обернута вправо, руки зігнуті в ліктьових суглобах та складені на грудях, ноги розведені, зігнуті в колінних суглобах, стопи обернуті одна до одної, одягнений в темно-сині труси по всіх поверхнях просочені речовиною бурого кольору, труп на дотик охолоджений нерівномірно, ледь теплий під пахвами та в паховій ділянці, трупне заклякання слабо виражене в м`язах обличчя, відсутнє в м`язах шиї, верхніх та нижніх кінцівках, на передній поверхні грудної клітки зліва, нижче лівого соска виявлено зяючу рану довжиною близько 2,5 см, косоорієнтована, від рани мається вертикальний потік речовини бурого кольору, далі по зовнішній поверхні лівого плеча мається аналогічного вигляду рана, по лівій боковій поверхні живота вертикальне темно-червоне садно, на тілі по всіх поверхнях нашарування речовини бурого кольору у вигляді плям та мазків, кістки черепа, тулуба, кінцівок на дотик цілі. Також у ванній кімнаті виявлено чоловічу майку чорного кольру з надрізом в області грудної клітини. Під час огляду виявлено та вилучено: на вулиці №1 змив РБК, кухонний ніж з РБК №2; на сходинках №3 змив РБК; на кухні на тумбочці №4 змив РБК, на підлозі килим із слідами РБК №5, труп громадянина ОСОБА_7 №6; у ванній кімнаті чоловічу майку чорного кольору №7 (а.с. 11-31 т. 2);
- даними протоколу огляду місця події від 27.12.2021 року, відповідно до якого в приміщенні моргу слідчим в присутності понятих, за участю спеціаліста було проведено огляд трупа ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та виявлено, що на тілі та трусах, у які був одягнений ОСОБА_7 наявні нашарування речовини бурого кольору, зліва в ділянці грудної клітини рана, рана по лівому плечі. Під час огляду вилучено: труси зі слідами РБК, змиви з рук, зрізи нігтьових пластин, дактилокарта (а.с. 51- 53 т. 2);
- висновком експерта №1490 від 19.01.2022 року (судово-медична експертиза), відповідно до якого на підставі судово-медичної експертизи трупа громадянина ОСОБА_7 , даних судово-медичної лабораторії, із застосуванням візуального та порівняльно - аналітичного методів дослідження, відповідно до вимог наступних регламентуючих документів: Кримінального процесуального кодексу України від 13.04.2012 року зі змінами та доповненнями, Закону України «Про судову експертизу» від 25.02.1994 року, Наказу МОЗ України №6 від 17.01.1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово - медичної служби України», при проведенні судово-медичної експертизи трупа виявлені тілесні ушкодження: А) Проникаюче колото-різане поранення грудної клітки з ушкодженням серця, що призвело до гострої внутрішньої артеріальної кровотечі колото-різана рана на передній поверхні грудної клітки зліва, крововилив в підшкірно-жирову клітковину та м`язи грудей, наскрізний розріз міжреберного м`язу, крововилив в клітковину перикарда, два розрізи перикарда, розріз передньої стінки лівого шлуночка та лівого передсердя, травматичний лівобічний гемоторакс та травматичний гемоперикард. Дане ушкодження утворилось незадовго до смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 від дії колюче-ріжучого предмета типу клинка ножа та має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Б) Одна поверхнева колота рана лівого плечового суглобу, одне колото-різане поранення лівого плеча, два колото-різаних поранення передпліччя утворились незадовго до смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 від дії колюче-ріжучого предмета типу клинка ножа та мають ознаки легких тілесних ушкоджень. В) Садно живота, садно виличної ділянки, синець лоба, садно ліктьового суглобу утворились від дії тупого твердого предмету, садна по механізму удару та тертя, синець по механізму удару, по даті утворення можуть відповідати 26.12.2021 року та мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Рановий канал №1: початок рана №1 по передній поверхні грудної клітки зліва на рівні 5-го міжребер`я по середньо-ключичній лінії на висоті 122 см від підошовної поверхні стоп; напрямок: спереду-назад, зліва-направо, знизу-вгору. Рановий канал №2: початок рана №2 по задньо-зовнішній поверхні лівого плеча у верхній третині на висоті 141 см від підошовної поверхні стоп; напрямок- спереду-назад, дещо справа-наліво, зверху-вниз. Рановий канал №3: початок рана №3 ліктьового краю лівого передпліччя в нижній третині на висоті 100 см від підошовної поверхні стоп; напрямок спереду-назад, дещо справа-наліво, знизу-вгору. Рановий канал №4: початок рана №4 передньої поверхні лівого передпліччя в середній третині на висоті 109 см від підошовної поверхні стоп; напрямок спереду-назад, майже горизонтально. Всі інші тілесні ушкодження утворились від дії предметів в зазначені анатомічні ділянки, конкретно встановити напрямок травмуючої сили не представляється можливим. Встановити послідовність утворення всіх тілесних ушкоджень за наявними суто судово-медичними даними не представляється можливим. Проникаюче колото-різане поранення грудної клітки з ушкодженням серця утворилось від дії одного травматичного впливу. Тілесні ушкодження в області лівої верхньої кінцівки утворились від як мінімум чотирьох травматичних впливів. Тілесні ушкодження в ділянку обличчя утворились від як мінімум двох травматичних впливів. Садно живота утворилось від як мінімум одного травматичного впливу. Садно правого ліктьового суглобу утворилось від як мінімум одного травматичного впливу. Проникаюче поранення грудної клітки з ушкодженням серця утворилось незадовго до настання смерті. Проникаюче колото-різане поранення грудної клітки з ушкодженням серця та колото-різані поранення лівої верхньої кінцівки утворились від дії колюче-ріжучого предмету типу клинка ножа, що мав обушок з добре вираженими ребрами. Інші тілесні ушкодження утворились від дії тупого твердого предмета, індивідуальні ознаки яких в тілесних ушкодженнях не відобразились. За наявними суто судово-медичними даними встановити кількість травмуючих предметів не представляється можливим. За наявним суто судово-медичними даними встановити в якій можливій позі перебував ОСОБА_7 в момент отримання ним всіх тілесних ушкоджень не представляється можливим. Під час отримання проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки з ушкодженням серця ОСОБА_7 міг знаходитися в будь-якому положенні звернений передньою поверхнею грудної клітки до травмуючого предмета (клинка ножа). Тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки з ушкодженням серця має прямий причинно-наслідковий зв`язок із настанням смерті. Всі інші тілесні ушкодження у прямому причинно-наслідковому зв`язку не перебувають. Смерть ОСОБА_7 настала в результаті проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки з ушкодженням серця, що призвело до розвитку гострої внутрішньої артеріальної кровотечі. Це підтверджується наявністю ушкоджень: рани, ранового каналу, в плевральній порожнині 1200 мл рідкої та згортків яскраво-червоної крові, в серцевій сумці 200 мл рідкої та згортків яскраво-червоної крові, розрізи серцевої сумки та розріз стінки лівого шлуночка; нерівномірне кровонаповнення внутрішніх органів. Враховуючи вираженість трупних явищ (трупне охолодження рівномірне, трупне заклякання добре виражене у всіх групах м`язів, трупні плями при натисканні на них блідніють та відновлюють своє забарвлення через 8 хвилин), вважається, що смерть настала ІНФОРМАЦІЯ_2 . Враховуючи характер та морфологію проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки з ушкодженням серця, що призвело до розвитку гострої внутрішньої артеріальної кровотечі, смерть ОСОБА_7 настала через короткий проміжок часу після отримання вказаного ушкодження, що може вимірюватися часом від хвилин до кількох десятків хвилин. Після отримання тілесного ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки з ушкодженням серця ОСОБА_7 міг здійснювати обмежений обсяг рухів до втрати свідомості внаслідок наростання явищ внітрішньої кровотечі. Після отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_7 міг відчувати фізичний біль. При проведенні судово-медичного криміналістичного дослідження навколо рани, що розташована по передній поверхні грудної клітки не виявлено слідів заліза. При проведенні судово-медичної експертизи виявлені тілесні ушкодження у вигляді двох колото-різаних поранень лівого передпліччя по ліктьовому краю та по передній поверхні, які в тому числі могли утворитись при самозахисті. Смерть настала від однієї травматичної дії в область передньої поверхні грудної клітки зліва в 5 міжребер`ї по середньо-ключичній лінії. За умови негайного надання високоспеціалізованої медичної допомоги в умовах кардіохірургічного стаціонару прогноз щодо життя міг бути більш благоприємним. Тілесні ушкодження у вигляді садна живота, садна виличної ділянки, синця лоба, садна ліктьового суглобу могли утворитись при неодноразовому падінні на площині (як з наданням тілу попереднього прискорення, так і без такого), чи при ударі об виступаючі предмети. При судово-токсикологічному дослідженні крові, жовчі від трупа ОСОБА_7 в крові етанол не виявлений, в жовчі не виявлені морфін, кодеїн (а.с. 181-189 т. 2);
- висновком експерта № 605 від 13.01.2022 року відповідно до якого при проведенні судово-медичної експертизи у ОСОБА_26 виявлено тілесне ушкодження у вигляді різаної рани 1 го пальця правої кисті, яке виникло від дії гострого предмета, що має різальні властивості, по давності утворення може відповідати даті 26.12.2021 року і відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, відповідно до п.2.3.1а, 2.3.2а, 2.3.3, 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6. Тілесне ушкодження, виявлене у ОСОБА_4 виникло від однієї травмуючої дії в ділянку 1-го пальця правої кисті. Сила з якою спричинялось тілесне ушкодження була достатньою для його утворення. Враховуючи морфологічні особливості тілесного ушкодження, травмуюча сила була спрямована знизу-догори та під гострим кутом відносно поздовжньої осі 1-го пальця правої кисті, по його внутрішній поверхні. Тілесне ушкодження, виявлене у ОСОБА_4 знаходиться в зоні досяжній для власної руки, тому виключити власноручне його спричинення не представляється можливим. Дане тілесне ушкодження у вигляді різаної рани 1-го пальцяправої кисті не могло утворитись внаслідок падіння з висоти власного зросту та ударів об виступаючі предмети (а.с. 201-203 т. 2);
- висновком експерта №39 від 08.02.2022 року (додатково до висновку експерта №605 від 13.01.2022 року), відповідно до якого виявлене у ОСОБА_4 тілесне ушкодження у вигляді різаної рани 1-го пальця правої кисті виникло від дії гострого предмета з різальними властивостями, враховуючи характер та локалізацію тілесного ушкодження, не виключена можливість його утворення при самозахисті (а.с. 196-199, т. 2);
- висновком експерта № СЕ-19/125-22/253-БД від 14.01.2022 року за результатами судової імунологічної експертизи, яким встановлено, що кров померлого ОСОБА_7 належить до групи А(ІІ) із ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВ0 (а.с. 84-87 т. 2);

- висновком експерта № СЕ-19/125-22/252-БД від 14.01.2022 року за результатами судової імунологічної експертизи, яким встановлено, що кров ОСОБА_26 належить до групи А(ІІ) із ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВ0 (а.с. 90-93 т. 2);

- висновком експерта № КСЕ-19/125-22/247-БД від 26.01.2022 року за результатами комплексної судової імунологічної та судової дактилоскопічної експертизи, яким встановлено, що на наданому на дослідження ножі, вилученому під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 виявлено сліди крові, які можуть походити від померлого ОСОБА_7 або від підозрюваного ОСОБА_4 (а.с. 96-101; т. 2);

- висновком експерта № СЕ-19/125-22/256-БД від 20.01.2022 року за результатами судової імунологічної експертизи, яким встановлено, що на наданих на дослідження зрізах нігтьових пластин померлого ОСОБА_7 виявлені сліди крові, які належать людині і можуть походити від померлого ОСОБА_7 або від підозрюваного ОСОБА_4 (а.с. 114-18 т.2);

- висновком експерта № СЕ-19/125-22/257-БД від 19.01.2022 року за результатами судової імунологічної експертизи, яким встановлено, що на наданих на дослідження зрізах нігтьових пластин ОСОБА_4 слідів крові не виявлено (а.с. 121-124 т.2);

- висновком експерта № СЕ-19/125-22/260-БД від 25.01.2022 року за результатами судової імунологічної експертизи, яким встановлено, що на наданих на дослідження змивах з рук ОСОБА_4 , що вилучені під час відібрання біологічних зразків, крові не виявлено. На наданих на дослідження змивах з правої та лівої руки померлого ОСОБА_7 виявлена кров людини групи А(ІІ) із ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВ0, яка може походити від померлого ОСОБА_7 або від ОСОБА_4 (а.с. 127-134 т.2);

- висновками експерта № СЕ-19/125-22/258-БД від 03.02.2022 року, № СЕ-19/125-22/249-БД від 04.02.2022 року, № СЕ-19/125-22/255-БД від 02.02.2022 року за результатами судової імунологічної експертизи, якими встановлено, що на наданих на дослідження фрагменті килима зі слідами речовини бурого кольору, майці зі слідами речовини бурого кольору, змивах речовини бурого кольору за №1, №3 та №4, вилучених під час огляду місця події за адресою АДРЕСА_1 , та на трусах зі слідами речовини бурого кольору, вилучених під час огляду трупа виявлена кров людини групи А(ІІ) із ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВ0, яка може походити від померлого ОСОБА_7 або від ОСОБА_4 (а.с. 137-142; 145-151; 165-171 т.2);

- висновком експерта № СЕ-19/125-22/251-БД від 17.02.2022 року за результатами судової імунологічної експертизи, яким встановлено, що на наданих на дослідження сорочці клітчатій сірого кольору та гумових черевиках темно-синього кольору, вилучених під час обшуку підозрюваного виявлена кров, на штанах чорного кольору крові не виявлено, під час огляду футболки сірого кольору слідів, схожих на сліди крові не спостерігалось. Виявлена кров належить людині з групою А(ІІ) із ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВ0 та може походити від померлого ОСОБА_7 або від ОСОБА_4 (а.с. 154-162 т.2).

Згідно з висновком судово-психіатричного експерта №15 від 18.01.2022 року у ОСОБА_26 ознак психічного захворювання та тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявлено, за своїм психічним станом в період часу, до якого відноситься кримінальне правопорушення був здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними, за своїм психічним станом на теперішній час здатний правильно сприймати обставини, які мають значення для даного кримінального провадження та давати про них правильні свідчення (а.с. 173-176 т. 2).
Згідно з висновком судово-психіатричного експерта №16 від 18.01.2022 року у ОСОБА_26 не виявлено ознак психічних чи поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю чи наркотичних речовин з синдромом залежності (а.с. 177- 179 т. 2).
Висновок експерта № КСЕ-19/125-22/247-Д від 13.01.2022 року за результатами проведення судової трасологічної експертизи не має доказового значення, оскільки виявлені на об`єкті дослідження (ножі) окремі папілярні лінії не утворюють слідів папілярних узорів рук (слідів пальців та долонних поверхонь) та непридатні для ідентифікації за ними особи (осіб), що їх залишила (залишили) (а.с 104-111, т. 2).

Надані суду докази з приводу їх належності, допустимості та достовірності сторонами кримінального провадження не оспорювались. Порушень норм КПК України, які відповідно до ст.ст. 86, 87 КПК України тягнуть за собою недопустимість зазначених доказів, в суді не встановлено. Досліджені докази у даному кримінальному провадженні суд визнає належними, допустимими та достовірними.
Дослідивши вказані вище докази, суд дійшов висновку, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_22 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні у повному обсязі.
Закріплене в ст. 36 КК України право кожної особи на необхідну оборону є важливою гарантією реалізації конституційного положення про те, що кожний має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань (частина третя ст. 27 Конституції України).
Згідно із ч.1 ст. 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно - небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.
Перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту (ч.3 ст. 36 КК України).
Дії ОСОБА_7 , які полягали у спробах душити обвинуваченого ОСОБА_4 та погрозах йому вбивством дають підстави для необхідної оборони, тобто у ОСОБА_26 виникло право на захист правоохоронюваних інтересів (здоров`я, життя) шляхом заподіяння шкоди тому, хто посягає для припинення посягання.
Водночас, застосований засіб захисту та заподіяння шкоди у вигляді позбавлення життя нападника за даних конкретних обставин справи не відповідав небезпечності посягання та обстановці захисту, а відтак ОСОБА_23 вийшов за межі заходів, необхідних для захисту своїх охоронюваних законом прав та інтересів, тобто перевищив межі необхідної оборони.
Незважаючи на те, що ОСОБА_7 переважав обвинуваченого у фізичній силі, але разом з тим він не мав при собі засобів для завдання тілесних ушкоджень, що підтверджується матеріалами справи, в той час, як ОСОБА_4 міг звернутися по допомогу до присутніх осіб, завдати тілесних ушкоджень не в життєво важливі органи, що могло призвести до зупинення чи ослаблення нападника та захисту охоронюваних законом прав ОСОБА_4 , але не призвело би до смерті нападника. Враховуючи обставини вчинення даного кримінального правопорушення, характер небезпеки, суд також бере до уваги, що згідно висновку експерта № 605 від 13.01.2022 року за результатами судово-медичної експертизи ОСОБА_26 у останнього виявлено лише тілесне ушкодження у вигляді різаної рани 1 го пальця правої кисті. Тобто відсутні сліди удушення, які могли би свідчити про інтенсивність сили, з якою воно здійснювалось та що могло виправдовувати завдання таких тяжких тілесних ушкоджень у відповідь. Крім того, встановлено, що ніж, який став знаряддям вчинення кримінального правопорушенння знаходився на столі в межах вільного доступу як ОСОБА_7 , так і обвинуваченого, однак, ОСОБА_7 для нападу ним не скористався.
Суд не може погодитись із твердженням сторони захисту про, нібито, наявність стану сильного душевного хвилювання в обвинуваченого під час вчинення даного кримінального правопорушення, з огляду на наступне.
Сильним душевним хвилюванням (фізіологічним афектом) є раптовий емоційний процес, викликаний поведінкою потерпілого, що протікає швидко і бурхливо, та певною мірою знижує здатність особи усвідомлювати свої дії і керувати ними. Фізіологічний афект не розглядається як медичний критерій неосудності, оскільки не є видом іншого хворобливого стану психіки.
Стан сильного душевного хвилювання, як емоційний процес, характеризується своєю раптовістю, неочікуваністю, миттєвістю, бурхливістю, швидкоплинністю.
Встановлення реальної можливості спричинення тим чи іншим насильством, як і тяжкою образою, стану сильного душевного хвилювання є питанням факту, яке повинно вирішуватись з урахуванням всіх обставин справи (характеру дій потерпілого, особливостей психічного стану винного, характеру відносин потерпілого з винним, обстановки, за якої застосовувалося насильство чи завдавалася тяжка образа тощо).
Судом встановлено, що в даній сім`ї систематично відбувалися сімейні конфлікти між ОСОБА_24 та його дружиною ОСОБА_6 , а також між ОСОБА_24 та його батьками, які в деяких випадках призводили до бійок, але члени сім`ї поліцію не викликали. З приводу чого виник конфлікт 26.12.2021 року між ОСОБА_24 та його дружиною, за яку заступався обвинувачений, та чому ОСОБА_7 в ході конфлікту переключився на обвинуваченого, учасники кримінального провадження достеменно не пам`ятають та сказати не можуть. Таким чином, характер відносин ОСОБА_7 з обвинуваченим, а також обстановка вчинення кримінального правопорушення не підтверджує стан сильного душевного хвилювання у обвинуваченого. Крім того, згідно висновку судово-психіатричного експерта №15 від 18.01.2022 року у ОСОБА_26 ознак психічного захворювання та тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявлено, за своїм психічним станом в період часу, до якого відноситься кримінальне правопорушення був здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними, за своїм психічним станом на теперішній час здатний правильно сприймати обставини, які мають значення для даного кримінального провадження та давати про них правильні свідчення.
Та обставина, що в процесі конфлікту обвинувачений мимовільно випорожнився, на що посилається сторона захисту, сама по собі не може свідчити, що обвинувачений перебував у стані сильного душевного хвилювання.
Будь-яких клопотань з приводу неналежності, недопустимості чи недостовірності доказів, а також з приводу призначення додаткових експертиз від учасників кримінального провадження не надходило.
Таким чином, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку та розглядаючи на підставі ст. 337 КПК України кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд вважає повністю доведеною винуватість ОСОБА_26 в умисному вбивстві потерпілого ОСОБА_7 , вчиненому при перевищенні меж необхідної оборони, а тому дії ОСОБА_26 вірно кваліфіковано за ст.118 Кримінального кодексу України.

ІV. МОТИВИ ПРИЗНАЧЕННЯ ПОКАРАННЯ
Щодо особи обвинуваченого ОСОБА_26 судом встановлено, що він одружений, пенсіонер, на утриманні неповнолітніх дітей не має, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, за місцем проживання та колишнім місцем роботи характеризується позитивно. До адміністративної відповідальності Чернігівським РУП ГУНП в Чернігівській області та виконкомом Куликівської селищної ради не притягувався. До кримінальної відповідальності раніше не притягувався.
Суд не визнає обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання та зазначена в обвинувальному акті - щире каяття, з огляду на наступне.
ОСОБА_23 під час судового розгляду вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнав, вважає себе невинуватим, оскільки захищався він нападу, тобто вважає, що діяв в межах необхідної оборони.
Щире каяття це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації, готовність нести покарання. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження. До вказаного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 15.11.2021 року по справі № 199/6365/19.
У постанові від 10.06.2020 року (справа № 149/1596/16-к) Верховний Суд сформулював висновок, згідно з яким невизнання своєї вини не може свідчити про щире каяття.
З огляду на викладене, враховуючи, що щире каяття об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди, готовністю нести покарання, застосування в даному випадку щирого каяття як пом`якшуючої покарання обставини виключається.
Таким чином, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Обставиною, яка відповідно до ст. 67 Кримінального кодексу України обтяжує ОСОБА_4 покарання суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.
Призначаючи покарання, суд дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів, як ним, так і іншими особами. При призначенні покарання особі, яка вчинила злочин суд повинен віднайти розумний баланс між обов`язком держави забезпечити правопорядок, інтересом потерпілого щодо суворості покарання та правом обвинуваченого на справедливе покарання.
Згідно з висновками Досудової доповіді, складеної Чернігівським районним сектором №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області 13.09.2022 року стосовно громадянина ОСОБА_26 , які суд врахував при призначенні покарання, орган пробації вважає, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_24 оцінюється як середній. Ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як високий. Надаючи соціально-психологічну характеристику ОСОБА_4 у доповіді зазначено, що факторами, які підвищують ризик вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим, ураховуючи його криміногенні потреби є проблеми контролю над поведінкою та мисленням. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, відсутність історії правопорушень, готовність до змін, середній рівень ризику ймовірності вчинення повторного кримінального правопорушення та високий рівень ризику небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, Чернігівський РС №1 філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення волі може становити небезпеку для суспільства (в т.ч. окремих осіб). Виконання покарання у громаді для ОСОБА_4 можливе за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів щодо сприяння обвинуваченому у вирішенні проблем із контролем над поведінкою та мисленням.

Суд, призначаючи обвинуваченому покарання, також враховує вимоги ч.2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч.2 ст. 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.
Конституція України визначила, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю (ст.3). Крім того, у ст. 27 Основного Закону держави гарантується невід`ємне право людини на життя і захист цього права є обов`язком держави. Такі положення Конституції України зумовлені нормами міжнародного права, зокрема в ч.1 ст.2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначено, що «право кожного на життя охороняється законом». Аналогічна норма міститься і в ч.1 ст.6 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права - «Право на життя є невід`ємне право кожної людини. Це право охороняється законом».
У п.п. 2, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення кримінального покарання» зазначено, що визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також його конкретних обставин та наслідків, що настали. Об`єктом злочину, передбаченого ст. 118 КК України є життя особи.
Наслідок у вигляді смерті не має зворотного характеру, оскільки шкода, заподіяна потерпілій особі, не може бути усунена, що унеможливлює її відшкодування або компенсацію потерпілому чимось іншим. Заподіянням смерті іншій людині грубо ігнорується її природне, а тому невідчужуване право на найцінніше благо - життя.
При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_22 у відповідності до вимог ст. 65 КК України суд виходить із загальних засад призначення покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України є нетяжким злочином, відсутність пом`якшуючих покарання обставин, наявність обтяжуючої покарання обставини, дані про особу обвинуваченого, враховує умови його життя, стан його здоров`я, попередню позитивну соціальну поведінкута вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ст.118 КК України у виді позбавлення волі,яке є необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів.

В силу вимог законодавства суд позбавлений можливості застосувати до обвинуваченого такі види покарання, зазначені в санкції ст. 118 КК України як виправні роботи та обмеження волі, оскільки вони не застосовуються до осіб, що досягли пенсійного віку.

Підстав для застосування ст.75 КК України для призначення покарання обвинуваченому з випробувальним терміном та призначення покарання з застосуванням ст.69 КК України судом не встановлено. На думку суду, призначити більш м`яке покарання, чи покарання із застосуванням випробування в даному випадку неможливо, з огляду на незворотні наслідки скоєного злочину - позбавлення життя людини.

У строк відбування покарання ОСОБА_22 належить зарахувати час знаходження під вартою з 26 грудня 2021 року по 20 липня 2022 року.

V. ВИРІШЕННЯ ЦИВІЛЬНОГО ПОЗОВУ

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся

VI. МОТИВИ ІНШИХ РІШЕНЬ СУДУ

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів підлягають відшкодуванню відповідно до вимог ст. ст. 122, 124 КПК України та складають 16 916,19 грн.
Питання про речові докази вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України, речі, які не мають матеріальної цінності підлягають знищенню, одяг повертається власнику за його клопотанням.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у виді цілодобового домашнього арешту припинив свою дію. З огляду на належну процесуальну поведінку обвинуваченого протягом судового розгляду, за відсутності ризику ухилення від відбування призначеного судом покарання, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд вирішує питання про скасування арешту майна.
За відсутності заборон, визначених зазначеною нормою, з огляду на те, що арешт майна було застосовано з метою збереження речових доказів, суд вважає за можливе скасувати раніше обрані заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.
Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_26 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 118 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
Строк відбування покарання ОСОБА_22 відраховувати з моменту фактичного виконання вироку.

У строк відбування покарання ОСОБА_22 зарахувати час знаходження під вартою з 26 грудня 2021 року по 20 липня 2022 року.

Цивільний позов не заявлявся.

Стягнути з ОСОБА_26 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 16 916,19 грн(шістнадцять тисяч дев`ятсот шістнадцять) гривень 19 коп.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_33 від 29.12.2021 року на: кухонний ніж зі слідами речовини бурого кольору, фрагмент килиму зі слідами речовини бурого кольору, чоловічу майку чорного кольору, футболку сірого кольору, сорочку клітчату сірого кольору, штани чорного кольору, гумові черевики чорного кольору.

Речові докази: змиви речовини бурого кольору у кількості 3 шт, кухонний ніж зі слідами речовини бурого кольору, фрагмент килиму зі слідами речовини бурого кольору, чоловічу майку чорного кольору; змиви з правої та лівої руки, зрізи нігтьових пластин, сліди рук та долонь ОСОБА_4 , які знаходяться в камері зберігання речових доказів Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області після набрання вироком законої сили знищити.
Речові докази: футболку сірого кольору, сорочку клітчату сірого кольору, штани чорного кольору, гумові черевики чорного кольору, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області після набрання вироком законої сили - повернути власнику ОСОБА_22 .

Документи, приєднані до матеріалів кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Чернігівського апеляційного суду через Куликівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1