Справа № 545/2516/22
Провадження № 1-в/545/704/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.09.2022 Полтавський районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві спільне подання державної установи «Крюковська виправна колонія (№29)» та спостережної комісії при Полтавській райдержадміністрації про умовно-дострокове звільнення засудженого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Лозова, Харківської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, раніше не судимого.
Засуджений вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27.01.2020 року за ч. 3 ст.286 КК України до 6 років позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортним засобом строком на 3 роки,-

у с т а н о в и в:

Адміністрація державної установи «Крюковська виправна колонія (№29)» та спостережна комісія при Полтавській райдержадміністрації звернулись до суду із спільним поданням про застосування щодо засудженого ОСОБА_4 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання посилаючись на те, що він відбув встановлені законом 1/2 строку покарання і сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що засуджений лише став на шлях виправлення.

Засуджений та представник адміністрації установи у судове засідання не з`явилися, попередньо надавши заяви, у яких клопотання підтримали та просили розглянути справу без їхньої участі.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали заяви та особової справи, суд проходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з п.1 ч. 3 ст. 81 КК України (в редакції чинній на дату вчинення кримінального правопорушення) умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття 1/2 строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин.
17.03.2021 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху», яким внесено зміни до ч.3 ст.81 КК України, а саме в пункті 1 після слів "крім корупційних кримінальних правопорушень" доповнено словами "порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції".

Частиною першою статті 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи.

У Рішенні Конституційного Суду України віл 9 лютого 1999 року N 1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб. До події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ним чинності. Заборона зворотної дії є однією з важливих складових принципу правової визначеності.

Принцип неприпустимості зворотної дії в часі нормативних актів знайшов своє закріплення в міжнародно-правових актах, зокрема і в Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини (стаття 7).

Отже, до засудженого ОСОБА_4 слід застосовувати п.1 ч.3 ст.81 КК України в редакції, яка діяла на момент вчинення кримінального правопорушення 17.06.2019 року, оскільки зазначена стаття у новій редакції обтяжує становище засудженого.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27.01.2020 року за ч. 3 ст.286 КК України до 6 років позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортним засобом строком на 3 роки. Згідно з вироком суду початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня фактичного його затримання, а саме з 17.06.2019 року.

Таким чином, на момент звернення до суду з поданням ОСОБА_4 відбув 1/2 строку призначеного судом покарання, тобто формально має право на розгляд питання щодо застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

За період відбування покарання засуджений ОСОБА_4 мав 5 заохочень за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правилами внутрішнього трудового розпорядку та вимог безпеки праці; стягнень не мав.
Згідно з характеристикою, затвердженою начальником державної установи «Крюковська виправна колонія (№29)», засуджений ОСОБА_4 характеризується позитивно; працевлаштований робітником контрагентського об`єкту установи, до праці ставиться сумлінно; дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд. За вироком суду виконавчі листи на адресу установи не надходили. Згідно з протоколом спільного засідання комісії державної установи «Крюковська виправна колонія (№29)» №12 від 23.06.2021 року ОСОБА_4 відмовлено у заміні невідбутої частини покарання на більш м`яке як такому, що не став на шлях виправлення (а.о.с.115).

Так, одним із показників виправлення засудженого є висновок адміністрації установи про те, що засуджена особа «стала на шлях виправлення» або «довела своє виправлення».

У зазначеному випадку, адміністрація установи у своїй характеристиці зазначила, що засуджений «довів своє виправлення». На обґрунтування свого висновку адміністрація установи навела певні обставини, які, на її думку, свідчать про те, що засуджений довів своє виправлення. Вказані обставини знайшли своє підтвердження і під час судового розгляду.

Аналізуючи встановлені судом обставини суд вважає, що засуджений довів своє виправлення і заслуговує умовно-дострокового звільнення від відбуття невідбутої частини покарання.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537,539 КПК України,-

у х в а л и в:
Спільне подання державної установи «Крюковська виправна колонія (№29)» та спостережної комісії при Полтавській райдержадміністрації про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 - задовольнити.

Засудженого ОСОБА_4 звільнити умовно-достроково на 2 роки 9 місяців 12 днів від відбування покарання за вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27.01.2020 року.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1