Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/4333/18
Провадження №1-кп/523/201/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2022 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Суворовського районного суду м.Одеси об`єднані обвинувальні акти кримінальних проваджень за №0000318 від 22.01.2018р.,№0004650 від 10.09.2017р., №0000105 від 9.01.2020р., №0001212 від 9.09.2021р. за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кумари Первомайського району Миколаївської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, перебуваючого у цивільному шлюбі, не працюючого, раніше судимого:

-31.10.2013 року апеляційним судом Одеської області за ст.186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений 11.09.2015 року за відбуттям покарання.

Зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 190 ч.2, 186 ч.2, 187 ч.1, 185 ч.2 КК України,-

Встановив:

9.09.2017 року приблизно о 20:10 годині, ОСОБА_8 , знаходячись на дитячому майданчику, розташованому по вул. 49 Ліня у м. Одесі, діючи навмисно з корисливих мотивів, маючи намір на відкрите заволодіння чужим майном, побачивши раніше незнайому йому малолітню ОСОБА_9 , прослідував за останньою, коли вона направлялася додому, та на куті вулиць 37 Лінія та АДРЕСА_3 , підійшовши до потерпілої, зірвав з її шиї золотий ланцюжок вартістю 5000 гривень з золотим хрестиком вартістю 3000 гривень, покинувши місце скоєння злочину, тим самим своїми діями спричинивши потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 8000 гривень.

Крім того, 21.01.2018 року приблизно о 18:00 годині, ОСОБА_8 за попередньою змовою з невстановленою особою, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, знаходячись біля магазину «Таврія В», розташованому по вул. Героїв оборони Одеси, буд. 98 у м. Одесі, діючи навмисно, маючи намір на заволодіння чужим майном шахрайським шляхом, звернувся до раніше незнайомого йому неповнолітнього ОСОБА_10 з проханням надати йому мобільний телефон марки «Nokia 5» під приводом здійснення дзвінка, при цьому заздалегідь не маючи наміру повертати чуже майно. ОСОБА_10 , будучи введеним в оману та впевненим в щирості дій ОСОБА_8 , вірячи, що він поверне йому телефон, який перебував в його користуванні, передав останньому мобільний телефон марки «Nokia 5» імей1: НОМЕР_1 вартістю 7795,94 гривень. В той момент, коли ОСОБА_8 вдавав вид, що розмовляє по мобільному телефону, невстановлена досудовим слідством особа, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, стала відволікати увагу ОСОБА_10 , що надало можливість ОСОБА_8 , шахрайським шляхом заволодіти мобільним телефоном, непомітно покинувши місце скоєння злочину, в подальшому розпорядившись майном на власний розсуд, здавши до ломбарду, тим самим своїми діями спричинивши законному представнику неповнолітнього ОСОБА_10 ОСОБА_11 матеріальний збиток на загальну суму 7795,94 гривень.

Крім того, 5.01.2020 року приблизно о 21:30 годині, ОСОБА_8 , знаходячись біля будинку №15-а, розташованому по вул. Д. Ойстраха у м. Одесі, діючи навмисно з корисливих мотивів, маючи намір на відкрите заволодіння чужим майном, побачивши раніше незнайомого йому ОСОБА_12 , підбіг до потерпілого та шляхом ривку відкрито заволодів мобільним телефоном марки «AGM A9» вартістю 5800 гривень, який знаходився в руках ОСОБА_12 , після чого покинув місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим своїми діями спричинивши потерпілому ОСОБА_12 матеріальної шкоди на загальну 5800 гривень.

Крім того, 9.01.2020 року приблизно о 20:40 годині, ОСОБА_8 , знаходячись біля будинку №161, розташованому по вул. Курській у м. Одесі, діючи навмисно з корисливих мотивів, маючи намір на відкрите заволодіння чужим майном, побачивши раніше незнайомого йому ОСОБА_13 , з метою реалізації свого злочинного наміру підбіг до потерпілого та застосувавши насилля, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, яке виразилося в розпилюванні в обличчя сльозоточивої речовини за допомогою газового балончику, який був при ньому, від чого потерпілий втратив пильність та рівновагу, скориставшись сприятливими умовами щодо безпорадного стану ОСОБА_13 , відкрито заволодів мобільним телефоном марки «Xiomi MI A3» імей1: НОМЕР_2 , імей: НОМЕР_3 вартістю 5000 гривень, який знаходився в руках потерпілого, після чого покинув місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим своїми діями спричинивши потерпілому ОСОБА_13 матеріальної шкоди на загальну 5000 гривень.

Крім того, 6.09.2021 року приблизно о 2:21 годині, ОСОБА_8 , знаходячись біля будівлі №172а/2, розташованому по вул. Миколаївська дорога у м. Одесі, маючи намір на відкрите заволодіння чужим майном, діючи навмисно з корисливих мотивів, будучи очевидцем конфлікту, в ході якого потерпілий ОСОБА_14 вступив у бійку з іншими особами, в ході якої до нього застосували газовий балончик, внаслідок чого ОСОБА_14 втративши орієнтацію, відійшов в сторону з заплющеними очима. ОСОБА_8 , скориставшись сприятливими умовами, що ОСОБА_14 не зможе чинити йому опір, підійшов до останнього та зірвав з шиї потерпілого золотий ланцюжок плетіння «бісмарк» вагою 105гр. вартістю 188475 гривень з золотим кулоном у вигляді ікони «Миколая Угодника» вагою 17гр. вартістю 30515 грв. після чого з місця скоєння злочину втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим своїми діями спричинивши потерпілому ОСОБА_14 матеріальної шкоди на загальну суму 218990 гривень.

Крім того, 6.09.2021 року приблизно о 2:21 годині, ОСОБА_8 , знаходячись біля будівлі №172а/2, розташованому по вул. Миколаївська дорога у м. Одесі, маючи намір на заволодіння чужим майном, діючи навмисно з корисливих мотивів, будучи свідком конфлікту, в ході якого потерпілий ОСОБА_15 вступив у бійку з іншими особами, в ході якої йому були нанесені тілесні ушкодження, від яких ОСОБА_15 впав на землю, втративши свідомість. ОСОБА_8 , скориставшись сприятливими умовами, що за його діями ніхто з оточуючих не спостерігає, підійшов до останнього та таємно заволодів золотим ланцюжком якірного плетіння вагою 21гр. вартістю 37695 гривень з золотим кулоном у вигляді ікони «Миколая Угодника» вагою 8,67гр. вартістю 15562 грв., а також мобільним телефоном марки «Huawei» в корпусі синього кольору вартістю 2000 гривен, належних потерпілому, після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим своїми діями спричинивши потерпілому ОСОБА_15 матеріальної шкоди на загальну суму 55257 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 , остаточно визначивши свою позицію у ході судового провадження, повністю визнав свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні, та пояснив, що у вересні 2017 року, знаходячись на сел. Шевченко на вул. 49 Лінія у м. Одесі вчинив грабіж, знявши з шиї дівчини золотий ланцюжок, коли вона поверталася додому з дитячого майданчика. Підійшов до потерпілої ззаду, потягнув замочок, ланцюжок якірного плетіння з хрестиком впав, він одразу пішов з місця скоєння злочину. В подальшому викрадене майно здав до ломбарду, розпорядившись отриманим коштами на власний розсуд.

Крім цього, у січні 2018 року, гуляючи разом зі своїм знайомим, на вул. Героїв оборони Одеси зустрів перехожих хлопчиків, попросив у одного з них мобільний телефон, щоб подзвонити, пообіцяв повернути, насправді не маючи наміру віддавати. Потерпілий, нічого не підозрюючи, передав йому телефон. Роблячи вигляд, що розмовляє по мобільному телефону, потрохи став відходити від хлопців, знайомий залишився з ними, відволікаючи їх увагу. В подальшому мобільний телефон, яким заволодів шахрайським шляхом заклав до ломбарду, отриманими коштами розпорядився на власний розсуд. Позовний позов потерпілої визнав повністю, завданий збиток відшкодований в повному обсязі.

Крім цього, у січні 2020 року, знаходячись в районі на вул. Заболотного Д. Ойстраха у м. Одесі, побачив молодого чоловіка, який розмовляв по мобільному телефону. З метою заволодіння чужим майном, підійшов збоку до потерпілого, вирвав з його рук телефон та пішов з місця скоєння злочину.

Крім цього, у січні 2020 року, знаходячись на вул. Курській у м. Одесі, побачив чоловіка, який був трохи випивши. Пройшовши за ним, біля парадної забризкав йому очі газовим балончиком, після чого забрав мобільний телефон марки «Xiomi» та покинув місце скоєння злочину.

Крім цього, у вересні 2021 року о другій годині ночі знаходився на вул. Миколаївській дорозі біля будинку №172а/2 у м. Одесі, став свідком конфлікту, який переріс у бійку між хлопцями, в ході якого один з потерпілих впав на землю, не міг чинити опір. В той момент спонтанно у нього виник намір на викрадення чужого майна. Підійшовши до того місця, де лежав ОСОБА_15 , непомітно для оточуючих, підібрав золотий ланцюжок з кулоном та мобільний телефон, який випав з його кишені. Будучи присутнім при цій же бійці, через хвилин п`ять іншому потерпілому стало погано, він відійшов в сторону, присівши навприсядки. Маючи намір на заволодіння чужим майном, він підійшов до потерпілого, зняв з його шиї золотий ланцюжок з кулоном, після чого покинув місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Причини своїх вчинків пояснив скрутним матеріальним становищем. Вину у скоєнні кримінальних правопорушень визнає повністю, дав покази, які співпадають з пред`явленим обвинуваченням, не заперечуючи фактичні обставини вчинених злочинів та не оспорюючи кваліфікацію дій, водночас висловлюючи щире каяття, запевняючи, що на теперішній час в повній мірі усвідомив свою провину, зробив висновки, у майбутньому буде вести нормальний спосіб життя, працювати, більше нічого подібного вчиняти не буде. Спричинений законному представнику неповнолітнього ОСОБА_10 ОСОБА_11 матеріальний збиток на загальну суму 7800 гривень відповідно заявлених позовних вимог відшкодований в повному обсязі у добровільному порядку, що підтверджується розпискою, долученої до матеріалів кримінального провадження.

Разом з цим, незважаючи на визнання своєї вини, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_8 у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст.190 ч.2, 185 ч.2, 186 ч.2, 187 ч.1 КК України повністю підтверджується наявними у матеріалах кримінального провадження доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Так, допитана у присутності законного представника та педагога неповнолітня потерпіла ОСОБА_9 у судовому засіданні показала, що восени 2017 року увечері гуляла з друзями на дитячому майданчику, розташованому на АДРЕСА_3 , коли поверталася додому ОСОБА_8 звернувся до неї, чи можна взяти м`ячик, спитав де вона живе, потім швидко ривком ззаду зірвав з її шиї ланцюжок та став тікати. Вона одразу побігла додому, розповіла все бабці.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_9 впізнала ОСОБА_8 як особу, який зірвав з неї ланцюжок, підтвердивши, що обвинувачений насилля до неї не застосовував, не погрожував.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_16 показала, що у вересні 2017 року її онука ОСОБА_9 з сусідським хлопцем пішла гуляти на вулицю, коли через деякий час онука прибігла, плаче, розповіла, що коли вона поверталася додому з дитячої площадки, розташованої на куті АДРЕСА_3 , до неї підійшов один з хлопців, спитав, що у неї на шиї, і коли вона підняла голову, хлопець зірвав з неї ланцюжок з хрестиком, описала грабіжника. Вони викликали поліцію, заходили у двори, розпитували сусідів. На наступний день вранці, коли чоловік відвозив її на роботу, звернула увагу на хлопця, який за описом був схожий на грабіжника. Вони прослідили, в який двір він зайшов, знову викликали патрульних. Потім її чоловік повідомив, що неподалік від місця скоєння злочину знайшли хрестик.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_17 показав, що ОСОБА_18 є його онукою, увечері у вересні 2017 року діти гралися на вулиці, коли під вечір заплакана онука прибігла додому, розповіла, що дядьки зірвали з неї ланцюжок, дружина одразу викликала поліцію, однак в той день нікого не знайшли. На наступний день вранці, коли він відвозив дружину на роботу, звернули увагу на хлопця, який ходить по вул. 49 Лінія, щось шукає. Побачивши їх, різко розвернувся та пішов в сторону приватних будинків до якогось двору. Підійшовши на те місце, де був хлопець, він знайшов хрестик, який належав його онуці.

Допитана у суді потерпіла ОСОБА_11 пояснила, що у січні 2018 року попросила свого сина ОСОБА_10 піти до книжкового магазину. Син пішов разом зі своїм товаришем, який через деякий час подзвонив їй та повідомив, що телефону у Вадима не має. Зі слів сина при переході по пр. Добровольського на вул. Гер. Сталінграду біля магазину «Таврія» вони зустріли двох молодих хлопців, один з них попросив у ОСОБА_19 телефон подивитися, взяв його та пішов, в другий залишився з ними, заспокоював, щоб вони не хвилювалися, що зараз телефон знайдеться. Коли вона вже почала дзвонити на номер телефону сина, він був поза зоною досяжності, у зв`язку з чим вона написала заяву до відділку поліції. У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_11 додатково вказала, що мобільний телефон був придбаний на Різдво в кредит, документально підтверджуючи вартість викраденого майна. Щодо міри покарання відносно ОСОБА_8 потерпіла не наполягала на суворій мірі покарання у вигляді позбавлення волі, про що свідчить її розписка, долучена до матеріалів кримінального провадження.

- Протоколом огляду місця події від 10.09.2017 року, в ході якого в присутності понятих була оглянута ділянка місцевості, розташованої біля будинку АДРЕСА_4 , де неподалік від хвіртки був виявлений та вилучений золотий хрестик з зображення Ісуса Хреста з надписом вгою 3 гр.;

- Протоколом огляду речових доказів від 11.09.2017 року з фото таблицею, а саме золотого хрестика з зображення Ісуса Хреста, який був викрадений у потерпілої ОСОБА_9 ;

- Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.09.2017 року, в ході якого у присутності понятих свідок ОСОБА_16 впізнала на фото під номером 2 із чотирьох пред`явлених фотознімків ОСОБА_8 , як особу, яка 9.09.2017 року знаходилася на вул. 49 Лінія у м. Одесі;

- Інформацією з ломбарду «Гроші тут» щодо звернень громадян з приводу закладу майна, відповідно якої ОСОБА_8 звертався до ломбарду 9.09.2017 року для здачі золотого ланцюжка загальною вагою 2,88гр.;

- Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 9.11.2017 року, в ході якого у присутності понятих та законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_20 , потерпіла ОСОБА_9 впізнала на фото під номером 4 із чотирьох пред`явлених фотознімків ОСОБА_8 , як особу, яка 9.09.2017 року на куті вулиць 37 Лінія та АДРЕСА_3 зірвала з її шиї золоті вироби;

Враховуючи повне визнання обвинуваченим ОСОБА_8 своєї вини, у скоєні інкримінованих йому злочинів, передбачених ст.ст.190 ч.2, 185 ч.2, 186 ч.2, 187 ч.1 КК України, обсяг доказів, які були досліджені у судовому засіданні сторона обвинувачення та сторона захисту вважала достатнім, тому за відсутністю заперечень учасників судового провадження, дослідження інших доказів в повному обсязі, а саме допит всіх потерпілих, свідків, повне оголошення матеріалів кримінального провадження не проводив, оскільки отримані у судовому засіданні свідчення обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам скоєних кримінальних правопорушень в обсязі пред`явленого обвинувачення та докази, які містяться у матеріалах досудового розслідування ніким із учасників процесу не оспорюються.

При цьому судом з`ясовано правильність розуміння ОСОБА_8 змісту вказаних обставин, відсутність сумнівів у добровільності його позицій та роз`яснено про правові наслідки, а саме позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 своїми діями скоїв умисні злочини, передбачені ст.ст.190 ч.2, 186 ч.2, 185 ч.2, 187 ч.1 КК України та його дії правильно кваліфіковані за кваліфікуючими ознаками:

- за ст.190 ч.2 КК України за кваліфікуючими ознаками, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, повторно;

- ст.186 ч.2 КК України, як відкрите викрадення чужого майна /грабіж/, вчиненого повторно;

- ст.185 ч.2 КК України, як таємне викрадення чужого майна /крадіжка/, вчиненого повторно;

- ст.187 ч.1 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу /розбій/ та його вина повністю доказана.

Відповідно до положень ст.50 ч.2 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

За правилам ст.65 ч.2 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд керується загальними засадами призначення покарання, а саме приймає до уваги характер, ступінь тяжкості, суспільну небезпечність, мотивацію вчинених ним діянь, дані про особу обвинуваченого, те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння корисного злочину, разом з цим має постійне місце мешкання, міцні соціальні зв`язки, родину, перебуває у цивільну шлюбі, його дружина вагітна, на теперішній час обвинувачений має позитивні плани на майбутнє, про що свідчить його поведінка під час проведення судового провадження, усвідомлення своєї провини та каяття, також суд враховує його стан здоров`я, негативне відношення до скоєного діяння, відсутність тяжких наслідків, ту обставину, що ОСОБА_8 зарекомендував себе з позитивної сторони щодо допомоги людям похилого віку, що підтверджується характеристикою, наданою головою ромського конгресу в Одеській області, в достовірності якої у суду не має підстав сумніватися.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому згідно ст. 66 КК України суд відносить щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, передбачені ст.67 КК України, судом не встановлені.

Крім цього, вивченням матеріалів кримінального провадження встановлено, що під час досудового розслідування залучення експертів для проведення експертиз не здійснювалося, у зв`язку з чим процесуальні витрати відсутні.

Також з огляду реєстру матеріалів досудового розслідування та вивченням наданих до суду матеріалів з`ясовано, що до кримінального провадження під час досудового розслідування долучалися речові докази, а саме золотий хрестик з зображенням Ісуса Хреста, який повернутий законному представнику малолітньої потерпілої ОСОБА_21 на відповідальне зберігання під розписку, мобільний телефоном марки «Xiomi MI A3», який повернутий потерпілому ОСОБА_13 на відповідальне зберігання під розписку; золотий ланцюжок плетіння «бісмарк» довжиною 55см., який повернутий потерпілому ОСОБА_14 на відповідальне зберігання під розписку.

Речовий доказ в рамках кримінального провадження за №0001212 від 9.09.2021р. - СD-R компакт диск, на якому міститься відеозапис подій які мали місце 6.09.2021р. в гідропарку Лузанівка у м. Одесі, суд вважає за необхідне зберігати в матеріалах досудового розслідування вказаного кримінального провадження.

Матеріали кримінальних проваджень за №0000318 від 22.01.2018р., №0004650 від 10.09.2017р., №0000105 від 9.01.2020р., №0001212 від 9.09.2021р. до обвинувального акту не долучались, тому суд визначає місце їх зберігання в Суворовській окружній прокуратурі м. Одеси.

Разом з цим суд приймає до уваги, що в рамках кримінального провадження за №0000318 від 22.01.2018р. представником потерпілого ОСОБА_11 був пред`явлений до обвинуваченого ОСОБА_8 цивільний позов про відшкодування завданої матеріальної шкоди у сумі 7800 гривень - вартість мобільного телефону марки «Nokia 5» імей1: НОМЕР_1 , який суд вважає залишити без розгляду у зв`язку з відшкодуванням завданого збитку, що знайшло своє документальне підтвердження у ході судового провадження.

Також суд вважає за необхідне залишити без розгляду цивільний позов потерпілого ОСОБА_14 , заявлений на суму 30515 гривень та позовні вимоги потерпілого ОСОБА_15 заявлені до обвинуваченого ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 55257 гривень, оскільки зазначена сума не знайшла свого документального підтвердження у ході судового розгляду, при цьому суд вважає за необхідне роз`яснити потерпілим ОСОБА_14 . ОСОБА_15 положення ст.128 ч.7 КПК України відповідно до яких особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, на підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд, оцінюючи обставини, спосіб та мотив вчинених злочинів, характер та ступінь тяжкості, а також суспільну небезпеку скоєних діянь, які відповідно до положень ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, враховуючи особу обвинуваченого, який у судовому засіданні вину визнав повністю, має постійне місце проживання, позитивно характеризується, його плани на майбутнє, негативне ставлення до скоєного, щире каяття, що у сукупності дозволяє прогнозувати його належну поведінку, з якої вбачається, що він оступився, на теперішній час став на шлях виправлення, зробив висновки, є підстави вважати, що ОСОБА_8 втратив свою соціальну небезпеку, наявна мотивація до позитивних змін у житті, бажання вести законослухняний спосіб життя, добровільно відшкодував завданий збиток одному з потерпілих, враховуючи його молодий вік, сімейний стан, те, що він страждає на ряд тяжких хронічних захворювань, що знайшло своє документальне підтвердження у ході судового провадження, у зв`язку з чим суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства із застосуванням до нього ст.ст.75, 76 КК України, що на думку суду є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину.

Разом з цим, суд приймає до уваги ту обставину, що під час досудового розслідування та судового провадження в рамках об`єднаного кримінального провадження щодо ОСОБА_8 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії ухвали суду припиняє свою дію 17.04.2022р.

Водночас суд вважає за необхідне зазначити ту обставину та зарахувати в строк відбування покарання засудженому час його попереднього ув`язнення та перебування ОСОБА_8 під вартою у період часу з 5.02.2019р. відповідно протоколу затримання особи від 5.02.2019р. до 28.11.2019р. у зв`язку з внесення застави, а також у період часу з 10.01.2020р. до 12.08.2020р. у зв`язку з внесення застави, з 21.09.2021р. до моменту ухвалення вироку.

Враховуючи прийняте судом рішення щодо призначення обвинуваченому міри покарання не пов`язаної з позбавлення волі, оцінюючи у сукупності викладені доводи, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили застосований відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою змінити.

Вирішуючи питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження, з урахуванням прийнятого судом рішення щодо призначення обвинуваченому міри покарання не пов`язаного з позбавленням волі, оцінюючи у сукупності викладені доводи, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили з метою досягнення дієвості цього провадження та запобігання ризикам, передбаченими ст.177 КПК України, а саме переховування, вчинення іншого кримінального правопорушення, обрати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.194 ч.5 КПК України, що на думку суду буде достатнім для забезпечення належної поведінки засудженого і виконання вироку в частині призначеного покарання.

Крім цього, суд приймає до уваги ту обставину, що під час досудового розслідування в рамках кримінального провадження за №0004650 від 10.09.2017р. відносно ОСОБА_8 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. В подальшому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою був змінений на запобіжний захід у вигляді застави, яка була внесена 27.11.2019 року заставодавцем ОСОБА_22 , банк отримувача: Держказначейська служба України, м. Київ (одержувач: ТУ ДСА України в Одеській області, (код отримувача 26302945) у сумі 38420 гривень відповідно квитанції АТ «Альфа Банк» за №1-1483К від 27.11.019року на підставі ухвали Суворовського районного суду м. Одеси №523/4333/18/ (Пр.№1-кс/523/379/19) від 21.11.2019 року.

В подальшому в рамках кримінального провадження за №0000105 від 9.01.2020р. відносно ОСОБА_8 також був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який був змінений на запобіжний захід у вигляді застави, яка була внесена 11.08.2020 року заставодавцем ОСОБА_23 , банк отримувача: Держказначейська служба України, м. Київ (одержувач: ТУ ДСА України в Одеській області, (код отримувача 26302945) у сумі 42040 гривень відповідно квитанції АТ «Ощадбанк» за №64 від 11.08.2020 року на підставі ухвали Суворовського районного суду м. Одеси №523/4333/18/ (Пр.№1-кс/523/290/20) від 11.08.2020 року.

Відповідно до положень ч.8 ст.182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або порушив інші покладені на нього обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

За змістом ст.182 ч.11 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень.

Враховуючи прийняте судом рішення щодо призначення обвинуваченому міри покарання не пов`язаного з позбавленням волі, а також ту обставину, що невиконання обов`язків заставодавцем не вбачається, у зв`язку з чим суд вважає за можливе повернути внесені кошти застоводавцю.

Керуючись ст.70 КК України, ст.ст. 100, 179, 182, 369-371, 373-374, 395 КПК України, суд, -

Ухвалив:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 190 ч.2, 186 ч.2, 185 ч.2, 187 ч.1 КК України, призначив йому покарання:

- за ст. 190 ч.2 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі;

- за ст. 186 ч.2 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі;

- за ст. 185 ч.2 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі;

- за ст. 187 ч.1 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.1 КК України визначити ОСОБА_8 остаточне покарання за сукупності злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у вигляді п`яти років позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк три роки.

Відповідно до положень ст.76 ч.1 п.п.1,2 КК України зобов`язати ОСОБА_8 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання

Згідно ст.76 ч.3 п.п.2, 4 КК України покласти додатково на ОСОБА_8 обов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Зміна прокримінального мислення», спрямованих на корекцію поведінки, а також формування соціально сприятливих змін особистості.

Строк покарання рахувати з дня проголошення вироку.

Виконання вироку в даній частині покласти на Суворовський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області Міністерства юстиції України за місцем проживання засудженого направив копію вироку після набрання законної сили до органу, якому доручене виконання.

Запобіжний захід, застосований щодо ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили змінити, звільнивши його з-під варти у залі суду.

Застосувати відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Відповідно до ст.194 ч.5 п.п.2,3 КПК України покласти на ОСОБА_8 наступні обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду; повідомити суд про зміну свого місця проживання та роботи.

Роз`яснити ОСОБА_8 , що в разі невиконання вищевказаних зобов`язань до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 .

Запобіжний захід, обраний під час судового провадження щодо ОСОБА_8 у вигляді особистого зобов`язання, до набрання вироком чинності, залишити без змін. Після набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання підлягає скасуванню.

Після набрання вироком чинності внесена сума застави за ОСОБА_8 у розмірі 38420 гривень підлягає поверненню особі, яка внесла заставу - заставодавцю ОСОБА_22 відповідно квитанції АТ «Альфа Банк» за №1-1483К від 27.11.019року на підставі ухвали Суворовського районного суду м. Одеси №523/4333/18/ (Пр.№1-кс/523/379/19).

Також після набрання вироком чинності підлягає поверненню внесена сума застави за ОСОБА_8 у розмірі 42040 гривень особі, яка внесла заставу - заставодавцю - ОСОБА_23 відповідно квитанції АТ «Ощадбанк» за №64 від 11.08.2020 року на підставі ухвали Суворовського районного суду м. Одеси №523/4333/18/ (Пр.№1-кс/523/290/20).

Виконання вироку в даній частині покласти на Державне Казначейство України та ТУ ДСА України в Одеській області.

Речові докази - золотий хрестик з зображенням Ісуса Хреста, який повернутий законному представнику малолітньої потерпілої ОСОБА_21 , мобільний телефоном марки «Xiomi MI A3», який повернутий потерпілому ОСОБА_13 ; золотий ланцюжок плетіння «бісмарк» довжиною 55см., який повернутий потерпілому ОСОБА_14 на відповідальні зберігання під розписку - вважати повернутими за належністю.

Речовий доказ - СD-R компакт диск, на якому міститься відеозапис подій, які мали місце 6.09.2021р. в гідропарку Лузанівка у м. Одесі, долученого до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу - зберігати в матеріалах досудового розслідування кримінального провадження за №0001212 від 9.09.2021р.

Цивільний позов представника потерпілого ОСОБА_11 про стягнення на її користь з обвинуваченого ОСОБА_8 завданої матеріальної шкоди у сумі 7800 гривень, цивільні позови потерпілих ОСОБА_14 , ОСОБА_15 - залишити без розгляду за підстав викладених в мотивувальній частині вироку.

Матеріали кримінальних проваджень за №0000318 від 22.01.2018р., №0004650 від 10.09.2017р., №0000105 від 9.01.2020р., №0001212 від 9.09.2021р. зберігати в Суворовській окружній прокуратурі м. Одеси.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1