Провадження №: 1-кп/752/1185/22
У Х В А Л А

05.05.2022 м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисникаОСОБА_7

під час проведення у приміщенні суду у місті Києві відкритого судового засідання у кримінальному провадженні №0001604відносно ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Голосіївського районного суду міста Києва перебуває зазначене кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України - нападу з метою заволодіння чужим майном (розбої), поєднаним з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу та поєднаному з проникненням до сховища, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.07.2021 за №0001604, та реєстр матеріалів досудового розслідування.

У судовому засіданні в порядку ч. 3 ст. 331 КПК України судом винесено на обговорення сторін питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою з огляду на те, що наявний строк добігає свого завершення, тоді як судове засідання не може бути продовжене.

Під час розгляду описаного процесуального питання прокурор проголосив правову позицію державного обвинувачення з цього приводу та висловився за доцільність продовження тримання ОСОБА_6 під вартою ще на 60 діб, зважаючи на ризики переховування від суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків, вказував на неможливість застосування до обвинуваченого застави, особистого зобов`язання та поруки, посилався на введення у країні військового стану, що несе побічні ризики для контролю за поведінкою обвинуваченого.
По суті заявленого клопотання захисник заперечувала проти продовження строку дії запобіжного заходу, подала суду свої письмові ґрунтовні заперечення, відповідно до яких клопотала про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на інший, більш м`який вид запобіжного заходу, просила звільнити ОСОБА_6 з-під варти, вказуючи на надуманість і недоведеність проголошених прокурором ризиків, належну процесуальну поведінку обвинуваченого, на те, що він не перебував у розшуку і його затримання відбулося згідно з дотриманням законодавства, відсутність з боку ОСОБА_6 жодного тиску на свідків, а також відсутність у нього намірів на продовження протиправної злочинної діяльності.
Обвинувачений підтримав правову позицію свого захисника, зазначив, що позиція прокурора є безпідставною і він не має намірів уникати правосуддя.
Заслухавши сторін, суд зазначає наступне.
Матеріалами справи підтверджується, що станом на 05.05.2022 відносно обвинуваченого діє запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк добігає завершення 09.05.2022.
Проаналізувавши правову позицію та обґрунтування сторін, суд вважає за належне на цей час продовжити тримання обвинуваченого під вартою та відхилити усне клопотання сторони захисту з огляду на ступінь тяжкості кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_6 , що кваліфікується як особливо тяжкий злочин, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років позбавлення воді з конфіскацією майн та наявність і реальність ризиків переховування від суду, незаконного впливу на потерпілих, вчинення нового кримінального правопорушення, що і досі не зникли з огляду на поведінку обвинуваченого в момент події кримінального правопорушення, що йому інкримінується; стадію цього кримінального провадження, де ще не відбувся допит ані потерпілої, ані свідків, не досліджено докази.
При цьому, суд враховує, що з 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України у державі запроваджено воєнний стан, тривають бойові дії, працівники правоохоронних структур дійсно несуть посилену службу та залучені до заходів із забезпечення обороноздатності держави, що дає підстави погодитися з твердженнями прокурора відносно відсутності гарантій належного контролю за дотриманням обвинуваченим умов відбуття іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, у разі задоволення відповідного клопотання захисника, несе додаткові ризики переховування від суду шляхом відбуття на тимчасово окуповані території.
Також суд вважає, що продовження запобіжного заходу з урахуванням його тривалості все ще не виходить на цей час за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується. Обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи, та не зможе запобігти встановленим ризикам на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.
При цьому суд враховує практику Європейського суд з прав людини, який неодноразово вказував на те, що наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей і тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважає інтереси забезпечення права на свободу.
Щодо висловлених захисником та обвинуваченим заперечень, вони судом враховані, проте не видаються такими, що дозволяють наразі змінити запобіжний захід на більш м`який, адже належна процесуальна поведінка є обов`язком будь-якого учасника кримінального провадження та не є підставою вести мову про відсутність ризиків за ст. 177 КПК України.
Отже, суд вважає за належне наразі продовжити раніше обраний запобіжний захід на 60 діб та залишити його без змін та без визначення альтернативного заходу, оскільки суду не було доведено обставин зменшення ризиків, та того, що інші, менш суворі запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, які випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду та забезпечать його належну поведінку.
З описаного вище мотивування відхилення клопотання сторони захисту суд не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який.
Керуючись ст. 177, 372, 395 КПКУкраїни, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.Продовжити ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят діб по 03.07.2022 року включно без визначення альтернативного, більш м`якого виду запобіжного заходу.
2.Відлік строку запобіжного заходу рахувати з 05.05.2022.
3.У задоволенні усного клопотання сторони захисту про заміну запобіжного заходу відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Голосіївський районний суд міста Києва протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Судді ОСОБА_1 (головуючий)

ОСОБА_2

ОСОБА_3