Справа № 638/7105/21
Провадження № 1-кп/638/745/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2022 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції (дистанційне судове провадження) клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого у судовому провадженні стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває в умовах ДУ Харківський слідчий ізолятор,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч.1 ст.115, ч.1 ст.263 КК України, -

встановив:

В провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебуває судове провадження відносно ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.115, ч.1 ст.263 КК України.

Встановлено, що до обвинуваченого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого продовжено до 20.05.2022 року.
До суду надійшло клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, в обґрунтування якого посилається на продовження існування ризиків переховування обвинуваченого від суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
У зв`язку з введенням на території України воєнного стану судове засідання проводиться у дистанційному судовому провадженні в режимі відеоконференції з використанням учасниками провадження власних технічних засобів.
Учасники провадження не вийшли на відеозв`язок, про розгляд справи повідомлялись. Прокурор надав до суду заяву, в якій просив вирішити питання продовження строку тримання обвинуваченого під вартою без його участі, клопотання підтримав. Згідно довідки уповноваженої особи ДУ «Харківський слідчий ізолятор» від 18.05.2022 року в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» доступ до глобальної мережі Інтернет відсутній у зв`язку з пошкодженням кабельної мережі. Захисники обвинуваченого просили провести судове засідання у їхню відсутність.
Суд, розглянувши клопотання прокурора, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

При вирішенні питання про необхідність ув`язнення особи вагомою підставою є ризик переховування цієї особи від правосуддя та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. При цьому переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують.
При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому, судом враховується, що ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, продовжують існувати, а саме: можливість переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
В розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
У справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.
Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Тримання під вартою є виправданим якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи (Рішення «Лабіта проти Італії»).
Приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи, що передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України ризики продовжують існувати, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_3 в разі визнання винуватим у злочинах, у вчиненні яких обвинувачується, дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу недостатнє для запобігання ризикам, передбаченим п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, тому суд вважає за необхідне продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою на строк 60 діб, тобто до 16 липня 2022 року включно.
Керуючись ст.ст.177, 178, 331, 369, 372 КПК України, суд -

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін - у вигляді тримання під вартою в Державній установі Харківський слідчий ізолятор, продовживши строк цього запобіжного заходу до 16 липня 2022 року включно.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1