Ухвала

Іменем України

06 жовтня 2022 року

м. Київ

справа № 474/125/20

провадження № 51-5107 км 21

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3, ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглядаючи у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора ОСОБА_7 на ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 07 вересня 2021 року у кримінальному провадженні № 0000044 за обвинуваченням

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Новопавлівки Врадіївського району Миколаївської області, жительки АДРЕСА_1 ),

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

встановив:

За вироком Врадіївського районного суду Миколаївської області від 18 серпня 2020 року ОСОБА_1 засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 07 вересня 2021 року апеляційну скаргу заступника прокурора Миколаївської області ОСОБА_8 залишено без задоволення, а вирок Врадіївського районного суду Миколаївської області від 18 серпня 2020 року щодо ОСОБА_1 - без зміни.

Не погодившись з ухвалою апеляційного суду, прокурор ОСОБА_9 подав касаційну скаргу, в якій ставив питання про скасування такого судового рішення і призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 02 листопада 2021 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою прокурора. Ухвалою судді Верховного Суду від 09 листопада 2021 року витребувано матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_1 для розгляду в касаційному порядку.

Ухвалою судді Верховного Суду від 29 листопада 2021 року закінчено підготовку та призначено на 17 березня 2022 року об 11:30 касаційний розгляд вказаного кримінального провадження.

У подальшому, через введення в Україні військового стану у зв`язку з широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації, враховуючи постійне проведення бойових дій у м. Києві та його околицях, позбавленням можливості здійснювати визначені законодавством процесуальні дії щодо гарантування та забезпечення реалізації учасниками процесу їхніх процесуальних прав, зокрема участі під час касаційного розгляду, кримінальне провадження було знято з розгляду та визначено іншу дату судового засідання, а саме 06 жовтня 2022 року об 11:30.

В ході підготовки до касаційного розгляду було встановлено, що засуджена ОСОБА_1 померла, а тому виникає питання щодо необхідності закриття касаційного провадження у зв`язку з її смертю.

Заслухавши суддю-доповідача, з`ясувавши позицію прокурора ОСОБА_6 яка просила закрити касаційне провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що касаційне провадження за касаційною скаргою прокурора ОСОБА_7 підлягає закриттю.

Так, ч. 1 ст. 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII визначено, що Верховний Суд забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом. Реалізація цього завдання відбувається, зокрема, шляхом здійснення правосуддя, під час якого Верховний Суд у своїх рішеннях висловлює правові позиції, в такий спосіб орієнтуючи судову практику на однакове застосування норм права.

При цьому ч. 6 ст. 13 вказаного Закону передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Висновок щодо здійснення касаційного провадження у зв`язку зі смертю засудженого сформульовано в ухвалі об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 761/33482/16-к (провадження № 51-4744 кмо 18). В ухвалі зазначено, що у випадку смерті засудженого відкрите за його скаргою касаційне провадження підлягає закриттю, крім випадків, якщо воно, з урахуванням меж перегляду судом касаційної інстанції, визначених ст. 433 КПК України, є необхідним для реабілітації померлого.

Суть правого висновку полягає у тому, що смерть засудженого, за виключенням випадків необхідності реабілітації померлого, робить касаційне провадження безпредметним, оскільки застосування до особи, яка померла, кримінально-правових наслідків діяння є неможливим.

У касаційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу апеляційного суду щодо ОСОБА_1 у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, зокрема, незастосуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України.

Тобто у своїй скарзі прокурором ставиться питання про погіршення становища засудженої, а не про її реабілітацію.

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян № 2, виданого Врадіївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного регіонального управління Міністерства юстиції, смерть громадянки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровано 17 квітня 2022 року.

Враховуючи, що в даному кримінальному провадженні відсутні підстави для продовження касаційного розгляду з метою реабілітації померлої, касаційне провадження підлягає закриттю.

Керуючись статтями 433, 434, 441 КПК України, Суд

постановив:

Закрити касаційне провадження за касаційною скаргою прокурора Телечкана Дениса Валерійовича на ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 07 вересня 2021 року щодо засудженої ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4