УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2022 року Володимир-Волинський міський суд Волинської області у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю представника власника майна адвоката ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника сектору дізнання СВ Володимир-Волинського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області капітана поліції ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000373 від 06.08.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

08 серпня 2022 року до Володимир-Волинського міського суду Волинської області надійшло вищезазначене клопотання начальника сектору дізнання СВ Володимир-Волинського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області капітана поліції ОСОБА_4 про арешт майна, яке він обґрунтовує тим, що 06 серпня 2022 року працівниками прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_1 (з м.д. АДРЕСА_1 ) на пункті пропуску «Устилуг» було виявлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який під час проходження прикордонного контролю надав довідку про непридатність до військової служби, яка містить ознаки підробки.

06 серпня 2022 року відомості про даний кримінальний проступок внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000373 з попередньою кваліфікацією за ч. 4 ст. 358 КК України.

06 серпня 2022 року під час огляду місця події було вилучено автомобіль марки «IVECO» модель «Daily 35S21», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_5 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , мобільний телефон «Redmi Note 10 Pro» ІМЕІ: НОМЕР_3 , тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_4 видане 08.07.2021 військовим комісаром ОСОБА_6 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , довідка військово-лікарської комісії №4639 від 14.06.2022, пред`явивши які працівникам прикордонної служби, ОСОБА_5 намагався проїхати через державний кордон України.

Згідно з ч. 7 ст. 237 КПК України, вищевказані речі вважаються тимчасово вилученим майном.

Дізнавач вважає, що вилучені вищевказані речі підлягають арешту із забороною відчуження, користування та розпорядження, оскільки мають значення речового доказу і на даний час у провадженні є необхідність у проведенні за їх участі ряду слідчих дій, що дозволить об`єктивно встановити обставини, які мають значення для кримінального провадження.

Дізнавач у судове засідання не з`явився, просив розглянути клопотання у його відсутність.

Згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття дізнавача у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання дізнавача в частині накладення арешту на автомобіль, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та мобільний телефон, через його необґрунтованість та безпідставність.

Вислухав доводи представника власника майна, дослідивши долучені до клопотання документи, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Згідно ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавленні за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (ч.2 ст.131, ч.1 ст.170 КПК України).

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема : правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для накладення арешту на тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_4 видане 08.07.2021 військовим комісаром ОСОБА_6 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та довідку військово-лікарської комісії №4639 від 14.06.2022, видану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою їх збереження, оскільки існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що ці документи є доказом кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.
Разом з тим, з матеріалів кримінального провадження, наданих слідчому судді, не можливо зробити висновок, яким чином зазначений у клопотанні автомобіль, свідоцтво про його реєстрацію та мобільний телефон можуть мати значення речового доказу у кримінальному провадженні, передбаченому ч.4 ст. 358 КК України.
Жодних доказів на те, що вказаний автомобіль, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та мобільний телефон відповідають критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, начальником СД ОСОБА_4 не надано.
Зважаючи, що органом досудового розслідування не доведено існування сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що автомобіль, свідоцтво про його реєстрацію та мобільний телефон є доказами злочину, не доведено наявності підстав для накладення арешту на дане майно, не доведено необхідності накладення арешту на дане майно та не наведено ризиків, передбачених ст. 170 КПК України, а тому слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання у цій частині.
Керуючись ст.ст.170-174 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання начальника сектору дізнання Володимир-Волинського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області капітана поліції ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000373 від 06.08.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України задовольнити частково.
Накласти арешт на майно вилучене 06.08.2022 під час огляду місця події, а саме:

- тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_4 видане 08.07.2021 військовим комісаром ОСОБА_6 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- довідку військово-лікарської комісії №4639 від 14.06.2022, видану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В іншій частині клопотання відмовити.

Автомобіль марки «IVECO» модель «Daily 35S21», реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 та мобільний телефон «Redmi Note 10 Pro» ІМЕІ: НОМЕР_3 , повернути власнику майна ОСОБА_5 .

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Вступна і резолютивна частини ухвали виготовлені в нарадчій кімнаті та проголошені 10.08.2022.

Слідчий суддя ОСОБА_1