Справа № 351/351/22
Провадження № 1-кп/351/103/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2022 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

секретар - ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Снятині кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за наступних обставин:

31 січня 2022 року близько 12 години ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 знаходився в господарстві ОСОБА_8 , яке розташоване по АДРЕСА_1 , де з вказаними вище особами вживав алкогольні напої.

Внаслідок вживання під час застілля алкоголю ОСОБА_8 пішов спати до спальної кімнати, а ОСОБА_5 заснув на дивані в кухні, де залишилися ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

У той момент, коли ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 знаходилися за столом, то у ОСОБА_5 зателефонував мобільний телефон, який знаходився в кишені штанів і ОСОБА_4 вирішив вийняти мобільний телефон, щоб відхилити дзвінок.

Після цього ОСОБА_4 засунув руку до кишені штанів ОСОБА_5 , а вийнявши мобільний телефон побачив, що разом з ним вийняв і грошові кошти у сумі 200 (двісті) Євро, якими вирішив таємно заволодіти.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_9 з метою особистого збагачення, діючи умисно, переконавшись, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за його діями не спостерігають, а потерпілий ОСОБА_5 , у зв`язку із станом сп`яніння на його дії не реагує, таємно викрав грошові кошти у сумі 200 (двісті) Євро, що у перерахунку відносно гривні станом на 31.01.2022 становило 6 405 (шість тисяч чотириста п`ять) гривень 86 (вісімдесят шість) копійок, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на вказану суму.

Після цього ОСОБА_4 , отримавши реальну можливість розпорядитись викраденим чужим майном на власний розсуд, витратив грошові кошти на власні потреби.

Таким чином, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання,своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.185 КК України.

До суду подано угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 від 24.02.2022, згідно якої сторони дійшли згоди щодо примирення та узгодили, що за скоєння даного кримінального проступку ОСОБА_4 призначається покарання в межах санкції ст.185 ч.1 КК України у виді 80 (вісімдесят) годин громадських робіт.

У підготовчому судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненому визнав, щиро розкаявся у скоєному, просив затвердити угоду про примирення, надав згоду на застосування узгодженого виду покарання у разі затвердження угоди, зазначив, що наслідки укладення угоди йому зрозумілі.

Потерпілий ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні проти затвердження угоди про примирення між ним та обвинуваченим не заперечував, зазначив, що наслідки укладення даної угоди йому зрозумілі, цивільний позов не пред`являв, просив призначити узгоджене сторонами покарання

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги норм КПК України та КК України, просив угоду про примирення затвердити та призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України, заслухавши пояснення обвинуваченого, потерпілої, думку прокурора, прийшов до висновку, що відповідно до п.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним з наступних підстав.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ст.469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді). Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до ст.12 КК України кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини. Кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Санкцією статті 185 КК України (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VIII від 22.11.2018, який вступив в законну силу 01.07.2020) передбачене покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років, а тому вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення відноситься до кримінальних проступків і жодних обмежень, які виключають укладання угоди про примирення немає.

Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також суд переконався, що сторонам відомі та зрозумілі наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Укладення угоди сторонами є добровільним, відповідає фактичним матеріалам справи, умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Судом встановлено, що умови угоди про примирення відповідають вимогам КПК України та на її основі може бути ухвалений вирок, оскільки обвинувачений вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.185 КК України. Умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін і потерпілого, укладення угоди було добровільним, обвинувачений і потерпілий примирились. Суд також бере до уваги той факт, що узгоджені вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Враховуючи вищенаведене, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, потерпілого, які просили затвердити угоду про примирення, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши угоду про примирення, яка відповідає вимогам ч.3 ст.469, ст.471 КПК України, з`ясувавши у обвинуваченого, що він розуміє викладені в ч.5 ст.474 КПК України обставини, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання та переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд вважає за необхідне затвердити угоду про примирення.

На підставі наведеного суд вважає, що слід затвердити угоду про примирення, укладену між обвинуваченим та потерпілим і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання у виді 80 (вісімдесят) годин громадських робіт.

Керуючись п.1 ч.3 ст.314, ч.2 ст. 373, 374, 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду від 24 лютого 2022 року у кримінальному провадженні про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому узгоджену міру покарання у виді 80 (вісімдесят) годин громадських робіт.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду через Снятинський районний суд у строк 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_10