1-166/09
1-в/465/181/22
У Х В А Л А
судового засідання

13.06.2022 року Франківський районний суд м. Львова в складі:
головуючої-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

представника КНП ЛОР «ЛОКПЛ» (лікара-психіатра): ОСОБА_5
особи, стосовно якої розглядається заява: ОСОБА_6
розглянувши у закритому судовому засіданні в м.Львові в режимі відеоконференції заяву заступника генерального директора з експертизи Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» ОСОБА_7 на предмет продовження застосування примусових заходів медичного характеру хворому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який скоїв суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.122 КК України,-
в с т а н о в и в:
заступник генерального директора з експертизи КНП ЛОР Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня ОСОБА_7 та лікуючий лікар-психіатр звернулися в суд із заявою про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом ОСОБА_6 . В обґрунтування заяви зазначають, що з 11.03.2021 року до даного часу перебуває ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до якого згідно рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 21.09.2009 року застосовуються примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом. 31.05.2009 року на ґрунті неприязних відносин під час конфлікту ОСОБА_6 наніс своїй матері ОСОБА_8 множинні удари кулаками та ногами по тілу, чим спричинив їй тілесні ушкодження середнього ступеня важкості за ознакою довготривалого розладу здоров`я у вигляді закритого багатоуламкового перелому обох кісток лівого передпліччя. У 1999 році притягався до кримінальної відповідальності за незаконне зберігання вогнепальної зброї (ст.222 КК України). По вказаній кримінальній справі проводилась амбулаторна судово-психіатрична експертиза. Комісія прийшла до висновку, що ОСОБА_6 страждає хронічним психічним захворюванням: шизофренією параноїдної форми з вираженим дефектом в емоційно-вольовій сфері. В період інкримінованих йому дій він також страждав шизофренією параноїдної форми з вираженим дефектом в емоційно-вольовій сфері, не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Тому ОСОБА_6 слід вважати неосудним. Потребує призначення примусового лікування у психіатричній лікарні із звичайним наглядом. Перебував на примусовому лікуванні в КЗ ЛОР «ЛОПЛ Заклад». Повторно лікувався стаціонарно в ЛОКПЛ з 23.09.2002р. по 14.10.2002р. (історія хвороби №7710/2002) із діагнозом: шизофренія, параноїдна форма, в`ялотекучий перебіг, психопатоподібний дефект. В подальшому лікувався в ОКЗ «ПЛМР Заклад» з 29.08.03-03.01.04рр. Поступив на лікування в примусовому порядку у зв`язку із загостренням хвороби, неадекватною поведінкою: чіпляється до жінок, краде речі, нападав на мешканців будинку, дітей, оголювався. Після проведення лікування стан хворого дещо покращився, впорядкувалась поведінка, але залишається емоційно вихолощеним, знижені вольові процеси. Продовжено групу інвалідності до вересня 2004 року. Виписаний на вимогу матері. У 2004 році притягувався до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.296 КК України. Була проведена стаціонарна судово-психіатрична експертиза з 30.01.2004р. до 25.02.2004 року. Експертна комісія прийшла до висновку, що ОСОБА_6 . Страждає хронічним психічним захворюванням - шизофренією, параноїдної форми з дефектом в емоційно-вольовій сфері, що позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В період інкримінованих йому дій він також перебував у хворобливому стані і не міг усвідомити значення своїх дій та керувати ними. Потребує примусового лікування в психіатричній лікарні із звичайним наглядом (акт стаціонарної СПЕ №58 від 25.02.2004р.) Згідно постанови суду про застосування примусових заходів медичного характеру перебував на примусовому лікуванні в ЛОКПЛ до 15.10.2004р., діагноз попередній (історія хвороби №0895/2004). Лікувався стаціонарно в ЛОКПЛ з 31.07.2008р. по 02.09.2008р. Діагноз -параноїдна шизофренія, безперервний перебіг із стабільним дефектом (історія хвороби, №5813/2008). Крім цього на протязі останніх років ОСОБА_6 , неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні з приводу шизофренії в КЗ ЛОР «ЛОПЛ Заклад». У 2009 році, а саме з 02.07.09р. по 22.07.09р. проходив СПЕ, згідно постанови суду від 21.09.09р. перебував на примусовому лікуванні із звичайним наглядом, було написане прохання КЗ «ЛОКПЛ» від 30.11.09р., № 1361/01-43, для прийняття - згідно територіального розподілу для подальшого проведення примусових заходів медичного характеру, згідно постанови Жидачівського районного суду Львівської області від 21.09.2009 року, хворого ОСОБА_6 , 1973 р.н., мешканця АДРЕСА_1 , який неодноразово лікувався в КНП ЛОР «ЛОПЛ Заклад», котрий у свою чергу і поступив на проведення примусових заходів медичного характеру в КНП ЛОР «ЛОПЛ Заклад»; 23.08.11р. у зв`язку із діагностованим туберкульозом легень для подальшого лікування переведений в 17 відділення КЗ «ЛОКПЛ», де й знаходився на лікуванні по 24.05.2012р.. пройшов повний курс лікування, переведений для подальшого примусового лікування із звичайним наглядом у 7-ме відділення КЗ ЛОР «ЛОКПЛ Заклад» згідно постанови Франківського районного суду м.Львова від 14.06.2012 року. 11.03.2021 року переведений для подальшого лікування у 6-те відділення КНП ЛОР ЛОКПЛ. Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 02.06.2021 року продовжено застосування примусових заходів медичного характеру із звичайним наглядом.

В результаті проведеного комплексного лікування - нейролептики (азалін, риспетрил, аміназин, модітен-депо, гадоперидол-деконоат, сонапакс, флюанксол). симптоматичне лікування ( АЦЦ, аспаркам, рибоксин, амброксол, ніфуроксазид, доксациклін, парацетамол та ін.) загальнозміцнюючі та вітамінні засоби (комплекси вітамінів групи В, тіатріазолін), прогулянок з медперсоналом, перегляду телепередач, психотерапевтичних заняття, курс реабілітаційних заходів в умовах відділення, психокоректувальних розмов з психологом стан хворого незначно покращився, а саме: в свідомості. Доступний формальному малопродуктивному мовному контакту.
Орієнтований у власній особі та просторі, грубо орієнтований у часі ( плутається в датах). Ззовні неохайний. На запитання відповідає неохоче, вибірково, після тривалої паузи, тихим голосом, формально, часто не по суті. Мова збіднена, примітивна, сповільнена за темпом. В розмові не зацікавлений, намагається її уникнути. Відомості про себе повідомляє малоінформативно, непослідовно, протиречиво. Намагається уникнути розмови про минулі події. Судження поверхневі, примітивні. Мислення уповільнене, малопродуктивне, паралогічне, непослідовне, в`язке. Ставлення до скоєного байдуже. Внутрішньо напружений, тривожний. Розлади сприйняття на момент огляду не виявляє, проте в минулому не заперечує слухові галюцінації образливого та коментуючого характеру. Психосенсорні розлади відсутні. Емоційно монотонний, з тривожним компонентом. Фон настрою знижений. Зовні поведінка однотипна, пасивна. Увага нестійка: концентрація та розподіл довільної уваги різко страждають, важко привертається, легко відволікається. Інтелектуально-мнестична сфера знижена. Наявність суїцидальних думок на момент бесіди заперечує. Млявий. Не висловлює ніяких планів та побажань стосовно свого майбутнього. Не бачить необхідності в подальшому лікуванні та відвідуванні амбулаторно районного психіатра. Не орієнтується у цінностях товарів та послуг, неадекватний щодо своїх можливостей в бік їх переоцінки. Критика до свого стану та скоєного відсутня. Таким чином проведеного до даного часу комплексного лікування не вдалося досягнути значного покрашення психічного стану пацієнта та повноцінної ремісії.
У судовому засіданні лікуючий лікар-психіатр, представник заявника ОСОБА_5 заяву підтримав, пояснення дав аналогічні викладеним у заяві. Просить продовжити ОСОБА_6 застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
ОСОБА_6 в судовому засіданні щодо продовження лікування йому не заперечив.
Захисник у судовому засіданні підтримав заяву про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні з звичайним наглядом відносно ОСОБА_6 .

Прокурор в судовому засіданні просить задоволити заяву, продовжити ОСОБА_6 застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу.
Заслухавши пояснення учасників процесу, думку прокурора щодо задоволення заяви, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву слід задоволити виходячи з наступного.

У відповідності зі ст. 17 Закону України Про психіатричну допомогу, якщо буде потреба продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник психіатричної установи повинен направити в суд за місцем знаходження психіатричної установи заяву про продовження такої госпіталізації.

Згідно з ст.19 Закону Про психіатричну допомогу продовження застосування примусових мір медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу на підставі висновку комісії лікарів-психіатрів.

Згідно ст. 95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Судом встановлено, що з 11.03.2021 року до даного часу перебуває ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до якого згідно рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 21.09.2009 року застосовуються примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

ОСОБА_6 31.05.2009 року на ґрунті неприязних відносин під час конфлікту наніс своїй матері ОСОБА_8 множинні удари кулаками та ногами по тілу, чим спричинив їй тілесні ушкодження середнього ступеня важкості за ознакою довготривалого розладу здоров`я у вигляді закритого багатоуламкового перелому обох кісток лівого передпліччя. У 1999 році притягався до кримінальної відповідальності за незаконне зберігання вогнепальної зброї (ст.222 КК України).

По вказаній кримінальній справі проводилась амбулаторна судово-психіатрична експертиза. Комісія прийшла до висновку, що ОСОБА_6 страждає хронічним психічним захворюванням: шизофренією параноїдної форми з вираженим дефектом в емоційно-вольовій сфері. В період інкримінованих йому дій він також страждав шизофренією параноїдної форми з вираженим дефектом в емоційно-вольовій сфері, не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Тому ОСОБА_6 слід вважати неосудним. Потребує призначення примусового лікування у психіатричній лікарні із звичайним наглядом. Перебував на примусовому лікуванні в КЗ ЛОР «ЛОПЛ Заклад». Повторно лікувався стаціонарно в ЛОКПЛ з 23.09.2002р. по 14.10.2002р. (історія хвороби №7710/2002) із діагнозом: шизофренія, параноїдна форма, в`ялотекучий перебіг, психопатоподібний дефект. В подальшому лікувався в ОКЗ «ПЛМР Заклад» з 29.08.03-03.01.04рр. Поступив на лікування в примусовому порядку у зв`язку із загостренням хвороби, неадекватною поведінкою: чіпляється до жінок, краде речі, нападав на мешканців будинку, дітей, оголювався. Після проведення лікування стан хворого дещо покращився, впорядкувалась поведінка, але залишається емоційно вихолощеним, знижені вольові процеси. Продовжено групу інвалідності до вересня 2004 року. Виписаний на вимогу матері.

У 2004 році притягувався до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.296 КК України. Була проведена стаціонарна судово-психіатрична експертиза з 30.01.2004р. до 25.02.2004 року. Експертна комісія прийшла до висновку, що ОСОБА_6 . Страждає хронічним психічним захворюванням - шизофренією, параноїдної форми з дефектом в емоційно-вольовій сфері, що позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В період інкримінованих йому дій він також перебував у хворобливому стані і не міг усвідомити значення своїх дій та керувати ними. Потребує примусового лікування в психіатричній лікарні із звичайним наглядом (акт стаціонарної СПЕ №58 від 25.02.2004р.) Згідно постанови суду про застосування примусових заходів медичного характеру перебував на примусовому лікуванні в ЛОКПЛ до 15.10.2004р., діагноз попередній (історія хвороби №0895/2004). Лікувався стаціонарно в ЛОКПЛ з 31.07.2008р. по 02.09.2008р. Діагноз -параноїдна шизофренія, безперервний перебіг із стабільним дефектом (історія хвороби, №5813/2008). Крім цього на протязі останніх років ОСОБА_6 , неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні з приводу шизофренії в КЗ ЛОР «ЛОПЛ Заклад».

У 2009 році, а саме з 02.07.09р. по 22.07.09р. проходив СПЕ, згідно постанови суду від 21.09.09р. перебував на примусовому лікуванні із звичайним наглядом, було написане прохання КЗ «ЛОКПЛ» від 30.11.09р., № 1361/01-43, для прийняття - згідно територіального розподілу для подальшого проведення примусових заходів медичного характеру, згідно постанови Жидачівського районного суду Львівської області від 21.09.2009 року, хворого ОСОБА_6 , 1973 р.н., мешканця АДРЕСА_1 , який неодноразово лікувався в КНП ЛОР «ЛОПЛ Заклад», котрий у свою чергу і поступив на проведення примусових заходів медичного характеру в КНП ЛОР «ЛОПЛ Заклад»; 23.08.11р. у зв`язку із діагностованим туберкульозом легень для подальшого лікування переведений в 17 відділення КЗ «ЛОКПЛ», де й знаходився на лікуванні по 24.05.2012р.. пройшов повний курс лікування, переведений для подальшого примусового лікування із звичайним наглядом у 7-ме відділення КЗ ЛОР «ЛОКПЛ Заклад» згідно постанови Франківського районного суду м.Львова від 14.06.2012 року. 11.03.2021 року переведений для подальшого лікування у 6-те відділення КНП ЛОР ЛОКПЛ.

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 02.06.2021 року продовжено застосування примусових заходів медичного характеру із звичайним наглядом.

Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів експерта №40 від 12.04.2022 року, ОСОБА_6 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка прийшла до наступного висновку: пацієнт ОСОБА_6 страждає на хронічне психічне захворювання у формі параноїдної шизофренії, безперервний перебіг з вираженим апато-абулічним дефектом. За своїм психічним станом потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Відтак з`ясувавши всі обставини заяви, заслухавши пояснення учасників процесу, думку прокурора, суд приходить до висновку про обґрунтованість продовження ОСОБА_6 застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
На підставі викладеного, керуючись ст. 95 КК України, ст. ст. 512 514 КПК України, ст. 19 Закону України Про психіатричну допомогу, суд -

п о с т а н о в и в :
заяву заступника генерального директора з експертизи Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» ОСОБА_7 - задовольнити.
Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який скоїв суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.122 КК України застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Повний текст ухвали виготовлено 14.06.2022 року.
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу в порядку та строки визначені ст.395 КПК України, протягом семи днів з дня її оголошення до Львівського апеляційного суду. Оскарження ухвали не зупиняє її дії.

Суддя ОСОБА_1