Провадження №1-кп/761/883/2022
В И Р О К
іменем України

17 червня 2022 року м.Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за

№ 0009662 від 10 вересня 2014 року ,

за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Потсдам, Німеччина, громадянки України, з середньою-спеціальною освітою, не працюючої,не одруженої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , судимої 20 лютого 2012 року Деснянським районним судом м. Києва за ч.1 ст.185, ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, 08 серпня 2012 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ч.2 ст.185, 71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі, звільнена 01 квітня 2014 року умовно-достроково на не відбутий строк покарання у виді позбавлення волі 4 місяці 19 днів, 20 грудня 2021 року Деснянським районним судом м.Києва за ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 71 КК України до 4 років 1 дня позбавлення волі,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

за участю :

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ :

10 вересня 2014 року, приблизно о 04 годині 30 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою : м. Київ, вул. С.Петлюри, 32, побачила раніше їй не знайомого ОСОБА_6 , який, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, сидів на лавці, що розташована на території автостанції «Київ» за адресою : м. Київ, вул. С.Петлюри, 32, та вирішила відкрито, повторно викрасти майно, що знаходилось при ньому.

Реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_3 10 вересня 2014 року, приблизно о 04 годині 30 хвилин, знаходячись за адресою :м.Київ, вул. С.Петлюри,32, підійшла до ОСОБА_6 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння , у зв`язку з чим не мав сил чинити опір , та сіла йому на коліна , після чого, незважаючи на зауваження ОСОБА_6 , з метою повторного відкритого викрадення чужого майна, засунула свою руку до правої кишені джинсів ОСОБА_6 , в яких останній був одягнутий та дістала мобільний телефон марки «Samsung» моделі «GT S5610», в корпусі сірого кольору, ІМЕІ : НОМЕР_1 , вартістю 200 гривень 99 копійок, в якому знаходилась сім картка оператора мобільного зв`язку «МТС», номер абонента НОМЕР_2 , яка матеріальної цінності для потерпілого не становить, та флеш карта на 2 ГБ , вартістю 100 гривень. На прохання ОСОБА_6 повернути його майно , ОСОБА_3 не відповіла та сховала телефон марки «Samsung» моделі «GT S5610» до кишені спортивної кофти, в яку була одягнута.

Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна , вчинене повторно, ОСОБА_3 дістала з правої кишені джинсів ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Nokia» моделі «1616», в корпусі чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_3 , вартістю 111 гривень 44 копійки, в якому знаходилась сім картка оператора мобільного зв`язку «Київстар», яка матеріальної цінності для потерпілого не становить , та сховала до кишені спортивної куртки.

В подальшому, 10 вересня 2014 року , приблизно о 04 годині 30 хвилин, знаходячись за адресою : м.Київ, вул. С.Петлюри,32, ОСОБА_3 дістала з лівої кишені джинсів ОСОБА_6 паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , який матеріальної цінності для потерпілого не представляє, в паспорті знаходились пластикова картка «Приватбанку» № НОМЕР_4 , пластикова картка «Дельта банк» № НОМЕР_5 , які матеріальної цінності не представляють, грошові кошти у сумі 600 гривень, квитанція про поповнення рахунку на ім`я ОСОБА_6 , яка матеріальної цінності для потерпілого не представляє.

А всього, ОСОБА_3 відкрито, повторно, викрала чуже майно, що належить ОСОБА_6 на загальну суму 1012 гривень 43 копійки, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зникла та розпорядилась викраденим на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинила відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 186 КК України.
Обвинувачена ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, визнала повністю, щиро розкаялася, підтвердив обставини вчинення нею кримінального правопорушення, зазначивши час, місце, спосіб та мету його вчинення, пояснив, що вона 10 вересня 2014 року, у нічний час, знаходилася на території автовокзалу по вул. С. Петлюри м. Києві , де побачила раніше незнайомого ОСОБА_6 , який сидів на лавці та знаходився у стані алкогольного сп`яніння. Вона познайомилась з чоловіком , сіла до нього на коліна. З метою викрадення майна,яке належить ОСОБА_6 , вона засунула свою руку до кишені джинсів ОСОБА_6 , відкіля дістала належні потерпілому мобільний телефон марки «Samsung» та мобільний телефон марки «Nokia», з іншої кишені джинсів ОСОБА_6 вона рукою дістала паспорт, у якому знаходились картки банків,грошові кошти в сумі близько 600 грн., квитанція,які вона сховала до кишені спортивної куртки ,у яку вона була одягнена. ОСОБА_6 робив їй зауваження, вимагав повернути його речи, але вона не реагувала на вимоги останнього та разом з вищевказаним викраденим майном пішла від ОСОБА_6 . Неподалік Центрального вокзалу у м. Києву її було затримано працівниками поліції, майно, яке вона відкрито викрала у ОСОБА_6 було вилучено та повернуто потерпілому. В скоєному щиросердно кається.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України в судовому засіданні, за згодою всіх учасників судового провадження, не досліджувались докази щодо фактичних обставин кримінального провадження, оскільки вони ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинила відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, а тому ці її дії кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, особу обвинуваченої, яка раніше судима, має постійне місце проживання та реєстрації,характеризується задовільно , не перебуває на обліку у лікаря психіатра , нарколога.

В якості обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , суд визнає її щире каяття .

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , судом не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного, конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення, особи обвинуваченої, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі у межах санкції , передбаченої ч.2 ст.186 КК України, оскільки таке покарання буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, та неможливим обрати відносно неї покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Водночас, судом встановлено, що вироком Деснянського районного суду м. Києва від 20 грудня 2021 року ОСОБА_3 визнано винуватою та засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186, 71 КК України , до 4 років 1 дня позбавлення волі .

Таким чином, у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 вчинила інкриміноване їй кримінальне правопорушення до постановлення вироку Деснянським районним судом м. Києва від 20 грудня 2021 року за ч.2 ст.186, 71 КК України , суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі з застосуванням ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_3 у цьому кримінальному провадженні не обирався.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 слід рахувати з 18 грудня 2021 року (згідно часу її затримання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 20 грудня 2021 року, яким ОСОБА_3 засуджено за ч.2 ст.186, 71 КК України до покарання у виді 4 років 1 дня позбавлення волі ).

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.369-371, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, та призначити їй покарання у виді 4 (чотирьох ) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарання призначеного за даним вироком та покарання призначеного за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 20 грудня 2021 року за ч.2 ст. 186, 71 КК України, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного ) місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 18 грудня 2021 року.

Речові докази: мобільний телефон марки «Samsung» моделі «GT S5610», сім картка оператора мобільного зв`язку «МТС», номер абонента НОМЕР_2 , мобільний телефон марки «Nokia» моделі «1616», сім картка оператора мобільного зв`язку «Київстар», паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , які зберігаються у ОСОБА_6 ; пластикова картка «Приватбанку» № НОМЕР_4 , пластикова картка «Дельта банк» № НОМЕР_5 , квитанція про поповнення рахунку на ім`я ОСОБА_6 , які зберігаються в камері схову речових доказів Шевченківського УП ГУНП у м.Києві залишити за належністю потерпілому ОСОБА_6 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій ОСОБА_3 , прокурору.

Суддя ОСОБА_1