Справа № 308/2576/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 березня 2022 року м. Ужгород
Із внесеного слідчим клопотання та доданих матеріалів вбачається, що 06 лютого 2022 року приблизно о 17 год. 15 хв. невстановлені особи шляхом віджиму вхідних дверей проникли в середину будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де заволоділи речами ОСОБА_5 , зокрема сумкою в середині якої знаходились паспорт та пенсійне посвідчення видані на її ім`я, гаманець в середині якого знаходились грошові кошти в сумі 500 Євро, 1500 гривень, дерев`яною коробкою в середині якої зберігались ювелірні вироби із золота в кількості трьох штук.
За твердженнями слідчого, в ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено, що до його вчинення може бути причетний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Слідчий ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду клопотання був повідомлений вчасно та належним чином.
Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду клопотання повідомлявся вчасно та належним чином.
Відповідно до вимог ч. 4 ст.163 КПК України неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання.
Зважаючи на неявку в судове засідання осіб, які беруть участь у розгляді клопотання, фіксування за допомогою технічних засобів, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, не здійснювалося.
Дослідивши внесене слідчим клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно з ч. 1 ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Відповідно до ч.5 ст. 163 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою та не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Відповідно до ч.2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
З положень ч. 1 ст. 86, ч.ч.2 та 3 ст. 93 КПК слідує, що застосування стороною кримінального провадження такого способу збирання доказів як вилучення речей чи документів (ч. 7ст. 163 КПК) під час отримання доступу до речей і документів може здійснюватися у випадках, якщо: 1) особа, у володінні якої знаходяться речі або документи, не бажає добровільно передати їх стороні кримінального провадження або є підстави вважати, що вона не здійснить таку передачу добровільно після отримання відповідного запиту чи намагатиметься змінити або знищити відповідні речі або документи; 2) речі та документи згідно зі ст.162 КПК містять охоронювану законом таємницю і таке вилучення необхідне для досягнення мети застосування цього заходу забезпечення. В інших випадках сторона кримінального провадження може витребувати та отримати речі або документи за умови їх добровільного надання володільцем без застосування процедури, передбаченої главою 15 КПК.
Слідчим суддею встановлено, що клопотання слідчого ґрунтуються на необхідності доступу до документів та вилучення їх належним чином завірених копій, інформація в яких, на думку слідчого, дасть можливість використання її як доказу у кримінальному провадженні. Проте, поза увагою слідчого, прокурора залишається та обставина, що збирання доказів, в тому числі і речових, відбувається через інститут слідчих дій, зокрема витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій.
Однак, така можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати тимчасовий доступ до речей, документів, про тимчасовий доступ до яких ставиться питання в клопотанні, слідчим не була використана, такі речі і документи у порядку ст.ст.86, 93 КПК України у володільця слідчим не витребовувалися. Докази не бажання добровільно передати їх стороні кримінального провадження або про наявність підстав вважати, що володілець не здійснить таку передачу добровільно після отримання відповідного запиту чи намагатиметься змінити або знищити відповідні речі або документи до матеріалів клопотання не долучено.
Таким чином, слідчому судді не надано доказів для підтвердження обставин, на які посилається слідчий, відсутнє обґрунтування неможливості без застосування процедури, передбаченої главою 15 КПК отримати добровільно речі або документи, тимчасовий доступ до зазначених у клопотанні, відсутнє обґрунтування неможливості іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою тимчасового доступу.
Виходячи з вищенаведеного вважаю, що клопотання слідчого задоволенню не підлягає у зв`язку з необґрунтованістю.
Керуючись ст.ст.40, 131, 132, 159,-164 КПК України, -
П О С Т А Н О В И В :
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1