КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 02 серпня 2022 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 02.08.2022 задоволено клопотання слідчого СВ Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури міста Києва, та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 26.09.2022, із визначенням застави в розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 124 050 гривень, та покладенням на нього, у разі внесення застави, наступних обов`язків: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду; не відлучатися з м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Цією ж ухвалою відмовлено в задоволенні скарги захисника ОСОБА_6 на незаконне затримання ОСОБА_7 .
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, визнати затримання підозрюваного ОСОБА_7 незаконним, та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту за місцем

_____________________________________________________________________________________
Справа № 753/8029/22 Слідчий суддя ОСОБА_9
Апеляційне провадження № 11-сс/824/3156/2022 Суддя-доповідач ОСОБА_1

його реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв.
Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги, захисник зазначав, що стороною обвинувачення не надано доказів існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Підозрюваний повністю визнає свою винуватість та бажає співпрацювати із органом досудового розслідування, у кримінальному провадженні відсутні вказані слідчим ризики.
Протокол затримання підозрюваного складено у відсутності захисника, чим грубо порушено право на захист ОСОБА_7 .
Клопотання містить велику кількість недоліків, а саме посилання на іншу особу, яка вчинила злочин за ч. 1 ст. 263 КК України, на протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками та висновки експерта за результатами експертизи зброї, які не мають відношення до кримінального провадження щодо ОСОБА_7 .
ОСОБА_7 є громадянином України, має постійне місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , має міцні соціальні зв`язки, оскільки за місцем реєстрації проживає з матір`ю, якій виповнилося 72 роки, ОСОБА_7 на обліку у лікаря нарколога та психіатра неї перебуває.
Крім того, у судовому засіданні стороною захисту було була подана скарга в порядку ст. 206 КПК України, в який зазначено про порушення органом досудового розслідування вимог ч.ч. 2,3 ст. 278 КПК України під час повідомлення про підозру, а саме вручення повідомлення про підозру поза межами часу фактичного затримання ОСОБА_7 .
Також, на переконання захисника, органом досудового розслідування порушені вимоги ст. 211 КПК України, оскільки підозрюваного не було доставлено до суду на протязі 60 годин, та посилання на вимоги ст. 615 КПК України за змістом клопотання відсутні.
У судовому засіданні під час апеляційного розгляду підозрюваний ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , які приймали участь у судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку, підтримали подану апеляційну скаргу. Крім того, захисник просив врахувати дані про стан здоров`я підозрюваного, зокрема наявність у нього гепатиту, що підтверджується медичною довідкою КМЦ №245/о від 22.03.202. Дану довідку захисник з об`єктивних причин не зміг вчасно направити до Київського апеляційного суду.
Прокурор ОСОБА_5 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, та просив залишити без змін оскаржувану ухвалу.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається із матеріалів судового провадження, слідчим відділом Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві розслідується кримінальне провадження № 0002238 від 29.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.
Як зазначено у клопотанні, органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 у липні 2022 року (точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено), використовуючи свій мобільний телефон, домовився із невстановленою в ході досудового розслідування особою, яка підписана в телефонній книжці як « ОСОБА_10 », з якою ОСОБА_7 спілкувався за допомогою мобільного телефону по абонентському номеру НОМЕР_1 , щодо незаконного придбання наркотичного засобу, обіг якого обмежено метадон (фенадон), з метою подальшого збуту.
29.07.2022, ОСОБА_7 від невстановленої в ході досудового розслідування особи, яка підписана в телефонній книжці як « ОСОБА_10 », отримав повідомлення із адресою місця схованки (т.зв. «закладки») наркотичного засобу, обіг якого обмежено метадон (фенадон), після чого направився за адресою: м. Київ, пр-т. Григоренка навпроти будинку № 31.
Того ж дня, у невстановлений час, перебуваючи за адресою: м. Київ, пр-т. Григоренка навпроти будинку № 31, біля автостоянки ОСОБА_7 виявив схованку (т.зв. «закладку»), в якій знаходилося 20 згортків, в кожному з яких полімерний пакет з пазовими замком, всередині з кристалічною речовиною білого кольору, що містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон) та підібравши їх, покинув місце, тим самим придбав та розпочав зберігати наркотичний засіб з метою подальшого збуту.
Надалі, того ж дня, ОСОБА_7 зберігаючи при собі 20 згортків з ізоленти, в кожному з яких полімерний пакет з пазовими замком, всередині з кристалічною речовиною білого кольору, що містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон), направився за адресою АДРЕСА_2 з метою подальшого здійснення схованок.
Згідно даних протоколу затримання від 29.07.2022, цього ж дня затримано ОСОБА_7 у порядку п. 1 ч. 2 ст. 208 КПК України.
31.07.2022 ОСОБА_7 вручено повідомлення про підозру у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу, з метою подальшого збуту, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 307 КК України.
02.08.2022 слідчий слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва із клопотанням, погодженим прокурором Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_11 , в якому просив застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб.
Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 02.08.2022 задоволено клопотання слідчого, та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 26.09.2022, із визначенням застави в розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 124 050 гривень, та покладенням на нього, у разі внесення застави, наступних обов`язків: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду; не відлучатися з м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Цією ж ухвалою відмовлено в задоволенні скарги захисника ОСОБА_6 на незаконне затримання ОСОБА_7 .
З такими висновками погоджується і колегія суддів.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Як убачається з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.
Крім того, слідчим суддею визнано доведеними вказані у клопотанні слідчого ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Так, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , характер та обставини інкримінованих йому дій, дані про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання та реєстрації, не одружений, не працює, раніше судимий за ч. 1 ст. 309 КК України, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим у клопотанні доведено існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме можливості підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Крім того, слідчий суддя обгрунтовано, у відповідності до вимог ч. 4, п. 2 ч. 5 ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України, взявши до уваги дані, які характеризують особу підозрюваного, обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення, майновий стан підозрюваного, дійшов обґрунтованого висновку про визначення застави у середніх межах, визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України для даної категорії злочинів, а саме у виді 50 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних, що становить 124 050 грн.
З таким висновком погоджується і колегія суддів, та вважає, що вказаний розмір застави є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
На переконання колегії суддів, такий запобіжний захід буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 . Підстав вважати його завідомо непомірним для підозрюваного колегія суддів не вбачає.

З наведеного убачається, що слідчим суддею враховано обставини справи в сукупності з даними про особу підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який, на думку колегії суддів, в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю інкримінованого йому кримінального правопорушення та його наслідками, є обґрунтованим, та підстав для застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, зокрема у виді домашнього арешту в нічний час доби, колегія суддів не вбачає.

Посилання захисника на те, що органом досудового розслідування не доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, при цьому врахував дані про особу підозрюваного, дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
У контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).
Зважаючи на викладене, а також, враховуючи дані про особу підозрюваного ОСОБА_7 в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим у клопотанні ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки достатніх стримуючих факторів, які б свідчили про протилежне, в матеріалах справи відсутні.

Та обставина, що підозрюваний на даній стадії досудового розслідування визнає свою винуватість та бажає співпрацювати із органом досудового розслідування, не забезпечує впевненості у подальшій процесуальній поведінці підозрюваного.
Матеріали судового провадження містять докази про існування інших ризиків неналежної процесуальної поведінки, зокрема можливості ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, вірогідність настання яких, поряд із ризиком можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду, є досить високою.
Посилання захисника на те, що ОСОБА_7 є громадянином України, має постійне місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , має міцні соціальні зв`язки, за місцем реєстрації проживає з матір`ю, якій виповнилося 72 роки, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, а також доводи про наявність у нього захворювання із діагнозом гепатит,не свідчать про зменшення існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та не є достатньою підставою для застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу.

Посилання захисника в апеляційній скарзі на порушення органом досудового розслідування вимог ч.ч. 2, 3 ст. 278 КПК України під час повідомлення про підозру, а саме вручення повідомлення про підозру поза межами часу фактичного затримання ОСОБА_7 , є безпідставними, оскільки, як вірно зазначив слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, повідомлення про підозру ОСОБА_7 вручено 31.07.2022 о 14 год. 22 хв., тобто в межах строку, передбаченого ч. 7 ст. 615 КПК України для вчинення таких дій в умовах воєнного стану.
Доводи захисника про порушення органом досудового розслідування вимог ст. 208 КПК України під час затримання підозрюваного, перевірялись слідчим суддею під час розгляду скарги захисника на незаконне затримання підозрюваного ОСОБА_7 в порядку ст. 206 КПК України, унаслідок чого слідчим суддею постановлено ухвалу про відмову у задоволенні такої скарги, яка не підлягає апеляційному оскарженню згідно положень ст. 309 КПК України.
Доводи апелянта про те, що клопотання слідчого міститьпосилання на іншу особу, яка вчинила злочин за ч. 1 ст. 263 КК України, та на протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками та висновки експерта за результатами експертизи зброї, які не мають відношення до кримінального провадження щодо ОСОБА_7 , можуть свідчити про допущені слідчим описки під час складення клопотання, та не є підставою для скасування правильної по суті ухвали слідчого судді.
Крім того, порушуючи в апеляційній скарзі питання щодо визнання затримання ОСОБА_7 незаконним, захисник не врахував положення ст. ч. 3 ст. 407 КПК України, якою не передбачено повноважень апеляційного суду приймати рішення щодо визнання незаконним затримання особи.
Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.
За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.
Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 02 серпня 2022 року, - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3