В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" жовтня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі судді ОСОБА_1 одноособово, розглянувши у порядку спрощеного провадження, відповідно до ст. 381, 382 КПК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001999 від 17 вересня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,не працює, із середньоюосвітою, неодружений, громадянинУкраїни, судимий 27 вересня 2022 року вироком Оболонського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком 2 роки,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, шляхом вивчення обвинувального акта та доданих до нього матеріалів,
в с т а н о в и в :
органом досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001999 від 17 вересня 2022 року, відповідно до обвинувального акта встановлено наступні обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

14 вересня 2022 року приблизно о 23 год 00 хв ОСОБА_2 перебував неподалік будинку в якому проживає за адресою АДРЕСА_2 , де раптово зустрівся із раніше незнайомим ОСОБА_3 . Під час спілкування з ОСОБА_3 . ОСОБА_2 помітив у останнього мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 7a», який в подальшому попросив у ОСОБА_3 надати йому під приводом здійснення телефонного дзвінка. Після здійснення телефонного дзвінка, ОСОБА_2 повернув ОСОБА_3 вищевказаний мобільний телефон та запросив останнього в гості до себе додому за адресою: АДРЕСА_1 , на що останній погодився.
У подальшому того ж дня, приблизно о 23 год 30 хв, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , у ОСОБА_2 виник протиправний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном з метою особистого збагачення, а саме належним ОСОБА_3 мобільним телефоном марки «Xiaomi Redmi 7a», шляхом зловживання довірою.
Реалізуючи свій умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, використовуючи довіру потерпілого, не маючи наміру повертати ОСОБА_3 належний йому мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 7a», попросив у останнього під приводом здійснення телефонного дзвінка надати йому вищевказаний мобільний телефон. ОСОБА_3 , будучи впевненим у добропорядності ОСОБА_2 та переконаним у тому, що останній дійсно має намір здійснити телефонний дзвінок, не здогадуючись про протиправні наміри останнього, передав ОСОБА_2 власний мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 7a» синього кольору, вартістю 2100 грн.
Заволодівши таким чином мобільним телефоном «Xiaomi Redmi 7a», ОСОБА_2 здійснив дзвінок, після чого, попередивши ОСОБА_3 про те, що телефонну розмову по даному мобільному телефону буде продовжувати за межами квартири та переконавши останнього, що поверне йому мобільний телефон через 15 хв, з місця вчинення кримінального проступку зник, а вказаним майном розпорядився на власний розсуд.
Внаслідок вчиненого кримінального проступку, ОСОБА_2 завдав ОСОБА_3 матеріальний збиток на суму 2100 грн 00 к.
Таким чином з`ясовано, що ОСОБА_2 своїми умисними діями вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).
Із долучених до обвинувального акта матеріалів встановлено, що обвинувачений був представлений захисником, беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згідний з розглядом обвинувального акта за його відсутності, йому відомі наслідки розгляду кримінального провадження у спрощеному провадженні, передбачені ч. 2 ст. 302 КПК України.
Тим самим обставини вчинення кримінального проступку установлені органом досудового розслідування сприймаються судом, як дійсні.
А тому суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акта та доданих до нього матеріалів, із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин, відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України.
Також суд, здійснивши кримінально-правову оцінку поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, через визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу кримінального проступку, передбаченому Кримінальним кодексом, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння, вважає кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 190 КК України дійсною та вірною.
Тим самим, вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого, зокрема те, щона обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра він не перебуває, зареєстрований та має постійне місце проживання у м. Києві, судимий, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме: класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення протиправних дій, суд вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції статті у виді штрафу.

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Відповідно до вироку Оболонського районного суду м. Києва від 27 вересня 2022 року ОСОБА_2 визнано винуватим за ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком 2 роки.

Разом з тим за ч. 3 ст. 72 КПК України, основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Питання щодо речових доказів у кримінальному проваджені, суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженіне заявлявся.

На підставі викладеного та керуючись ст. 302, 368-371, 373-374, 376, 381-382 КПК України, суд
у х в а л и в :
ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень в дохід держави.

На підставі ч. 3 ст. 72 КК України вирок Оболонського районного суду м. Києва від 27 вересня 2022 року, яким ОСОБА_2 визнано винуватим за ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком 2 роки, виконувати самостійно.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме оптичний DVD-R диск з надписом «hp»об`ємом4.7 gb, який зберігається у матеріалах кримінального провадження залишити у матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку, з урахуванням того, що відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1