У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 травня 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції у Закарпатській області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні за №0000288 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.11.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Новоселеця, Тячівського району, Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, Українця, офіційно не працюючого, з вищою освітою, одруженого, який має на утриманні двох малолітніх дітей 2017р.н. та 2021 р.н., раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,-

встановив:

Слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції Закарпатській області майор поліції ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні за №0000288 від 12.11.2021 року, у якому просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши йому залишатися житло за адресою: будинок АДРЕСА_1 - цілодобово, строком на два місяці - 60 діб, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Клопотання обґрунтовує тим, що 12 листопада 2021 року о 09 годині 15 хвилин, водій ОСОБА_4 , керуючи технічно-справним транспортним засобом, а саме автомобілем марки «Mercedes-Benz» моделі «С200», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Центральна (Леніна), що в населеному пункті с.Вільхівці, Тячівського району, Закарпатської області, зі сторони с.Вільхівчик у напрямку с.Добрянське, наблизившись до магазину АВС «МАРС», що за адресою: с. Вільхівці, вул.Центральна (Леніна), 237 «А», маючи намір виконати маневр повороту ліворуч, через зустрічну смугу руху на парковку вказаного магазину, діючи у супереч вимог п. 1.3., п. 1.5., п. 1.10. з посиланням на термін «перевага», п.п. б) п. 2.3., п. 10.1. а також п. 14.3. «Правил дорожнього руху» затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, будучи самовпевненим, нехтуючи особистою безпекою та безпекою інших учасників дорожнього руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася та її зміни, не забезпечив безпеку дорожнього руху, перед зміною напрямку свого руху - початком виконання маневру повороту ліворуч, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не подивився у дзеркала заднього виду, щоб переконатися в тому, що жоден з водіїв транспортних засобів, які рухаються за ним і яким може бути створена перешкода, не розпочав обгін, змінив напрямок свого руху ліворуч, та виїхавши на зустрічну смугу руху допустив зіткнення з двоколісним мотоциклом марки «KOVI VERTA» моделі «RTS200-N», без реєстраційного номеру, під керуванням ОСОБА_8 , пасажиром якого була неповнолітня ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який у той час, рухаючись по зустрічній смузі руху виконував маневр обгону трьох транспортних засобів, останнім в колоні яких був автомобіль ОСОБА_4 , що рухалися в попутному йому напрямку, та з моменту виникнення йому небезпеки для руху, своїми односторонніми діями, був позбавлений технічної можливості зупинити керований ним мотоцикл до місця зіткнення та уникнути зіткнення шляхом застосування екстреного гальмування.
У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, пасажир мотоцикла марки «KOVI VERTA» моделі «RTS200-N», без реєстраційного номеру, неповнолітня ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала тілесні ушкодження у вигляді: множинних трикутної та трапецевидної форми уламків кісток склепіння та основи черепа, під оболонкових крововиливів та розсіяної форми множинних вогнищ забою головного мозку, множинних крововиливів на внутрішній поверхні м`яких тканин голови; поверхневих саден обох колінних суглобів та правої кисті, які характерні для ДТП, що мала місце 12.11.2021, при ударі у дорожнє покриття під час падіння з мотоцикла, що рухається, та згідно п.2.1.1. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995, відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень, так-як знаходяться в прямому причинному зв`язку зі смертю потерпілої.
Смерть потерпілої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , насильницька і наступила від відкритої черепно-мозкової травми, що супроводжувалася множинними переломами кісток склепіння та основи черепа, під оболонковими крововиливами і забоєм головного мозку, з послідуючим різким набряком мозкової речовини.
Таким чином, водій ОСОБА_4 порушив вимоги п. 1.3., п. 1.5., п. 1.10. з посиланням на термін «перевага», п.п. б) п. 2.3., п. 10.1. а також п. 14.3. «Правил дорожнього руху», якими визначено:
п. 1.3. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити підрозділ міліції, власника дороги або уповноважений ним орган.
п. 1.10. Терміни, що наведені у цих Правилах, мають таке значення: «перевага» - право на першочерговий рух стосовно інших учасників дорожнього руху.
п.п. б) п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
п. 10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
п. 14.3. Водієві транспортного засобу, якого обганяють, забороняється перешкоджати обгону шляхом підвищення швидкості руху або іншими діями.
Невиконання водієм ОСОБА_4 вказаних вимог п. 10.1. та п. 14.3. «Правил дорожнього руху», знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками що настали, зокрема отриманням неповнолітньою потерпілою ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень, що привели до її смерті.
У зв`язку з вищевикладеним, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.286 Кримінального кодексу України, а саме - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили смерть потерпілого.
У клопотанні зазначається, що 20.05.2022 слідчим органу досудового розслідування гр. ОСОБА_4 у встановленому ст. ст. 276, 277 та 278 Кримінального процесуального кодексу України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України.
Слідчий зазначає, що у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , підозра ОСОБА_4 у вчиненні наведеного вище злочину підтверджується наступними зібраними у ході слідства доказами, а саме: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та схемою до нього від 12.11.2021; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 21.01.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 12.11.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 12.11.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 10.01.2022; протоколом огляду автомобіля марки «Mercedes-Benz» моделі «С200», реєстраційний номер НОМЕР_1 та мотоцикла марки «KOVI VERTA» моделі «RTS200-N», без реєстраційного номеру від 08.02.2022; висновком судово-медичної експертизи трупа гр. ОСОБА_9 за №221 від 08.12.2021; висновком судової авто-технічної експертизи технічного стану транспортного засобу автомобіля марки «Mercedes-Benz» моделі «С200», реєстраційний номер НОМЕР_1 від 14.02.2022 за №СЕ-19/107-22/818-ІТ; висновком судової авто-технічної експертизи технічного стану транспортного засобу мотоцикла марки «KOVI VERTA» моделі «RTS200-N», без реєстраційного номеру, від 15.02.2022 за №СЕ-19/107-22/819-ІТ; висновком судової транспортно-трасологічної експертизи від 18.02.2022 за №СЕ-19/107-22/820-ІТ; протоколом огляду та перегляду відеозапису від 21.03.2022; висновком комплексної судової фототехнічної та авто-технічної експертизи від 27.04.2022 за №КСЕ-19/107-21/2336; протоколом проведення слідчого експерименту та схемою додатку до нього від 11.05.2022, а також іншими матеріалами кримінального провадження.
Сторона обвинувачення посилається на те, що з огляду на наявність вагомих доказів для підозри ОСОБА_4 у вчиненні наведеного вище злочину, заподіяння внаслідок порушення ним Правил дорожнього руху потерпілій ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень, що потягли за собою настання її смерті, а також те, що злочин, у вчиненні якого він підозрюється, відноситься до категорії тяжких і у разі визнання його винуватим - йому загрожує покарання у виді позбавлення волі строком до 8 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років, - є достатні підстави вважати, що він може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, а також впливати на свідків та потерпілого.

Слідчий вказує, що з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання наведеному вище ризику, враховуючи наведені вищі обставини, орган досудового розслідування вважає за необхідне застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло цілодобово. Сторона обвинувачення вважає, що будь-який інший більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з домашнім арештом, не буде достатнім для запобігання ризикам.

31 травня 2022 року від захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 на адресу суду надійшло заперечення на клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, згідно якого захист вважає, що дане клопотання є передчасним та не підлягає задоволенню. Вказує, що 18.05.2022 року слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області майором поліції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000288 було складено повідомлення про підозру у вчиненні злочину про те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Вказане повідомлення про підозру від 18.05.2022 р., ані на момент подання до суду клопотання про застосування запобіжного заходу, ані на час розгляду цього клопотання у суді, не було вручене ОСОБА_4 . Захист вважає, що дане повідомлення про підозру є незаконним та необґрунтованим. Захисник зазначає, що матеріали кримінального провадження, якими слідчий обґрунтовує доводи вказані в клопотанні, не містять доказів здійснення ОСОБА_4 повідомлення про підозру. Поштове відправлення, яке міститься у рекомендованому листі №36 (фіскальний чек 20.05.2022 р. о 14 год. 59 хв.) на ім`я ОСОБА_4 , на даний час прямує до точки видачі/доставки з поштового відділення № 88444 (м. Тячів). Крім того, стороні захисту невідомий зміст вказаного рекомендованого листа, тому що відсутній опис вкладення до поштового відправлення. Таким чином, оскільки повідомлення про підозру від 18.05.2022 року слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000288 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, не було вручене, ОСОБА_4 статусу підозрюваного не набув, та до нього не може бути застосований будь-який запобіжний захід. На підставі наведеного захисник просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав подане клопотання із підстав зазначених у ньому та просив задовольнити. Зазначив, що ОСОБА_4 повідомлення про підозру надсилалося поштою, оскільки останній відмовлявся його отримувати, та було безпосередньо вручено 31.05.2022 року, на підтвердження чого просив долучити до матеріалів клопотання копію останньої сторінки повідомлення про підозру. Зазначив, що існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків. Вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам.
Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення клопотання слідчого та застосування до нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту заперечив.

У судовому засіданні захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечив, вважає що таке є передчасним, так як повідомлення про підозру було вручено перед даним засіданням, однак на час подачі клопотання повідомлення про підозру вручено не було. Вказав, що тяжкість покарання не може бути єдиною підставою для застосування запобіжного заходу. Вважає, що стороною обвинувачення не доведено наявності перелічених у клопотанні ризиків. Зазначив, що якщо слідчий суддя прийде до висновку про необхідність обрання запобіжного заходу, то просив застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.
Слідчим суддею встановлено, що Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за №0000288 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.11.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, а саме в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
Щодо доводів захисника про те, що ОСОБА_4 не набув статусу підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку, що такі спростовуються наступним.

Відповідно до ч.1 ст.42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Порядок повідомлення особі про підозру визначений у главі 22 КПК України.

Статтею 276 КПК України передбачено вичерпний перелік підстав, при яких в обов`язковому порядку здійснюється повідомлення про підозру та осіб, яким надано право вручати особі повідомлення про підозру, до яких відносяться слідчий чи прокурор. Згідно п. 3 ч.1 даної статті повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках, зокрема, наявності достатніх доказів для підозри особи в учиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно з положеннями ст.111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляв певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію. Повідомлення здійснюються у порядку, передбаченому главою 11 КПК України, тобто, викликом (ст.133 КПК України), судовим викликом (ст.134 КПК України). Порядок вручення повідомлення визначений ст. 135 КПК України.

Згідно ч.1 ст.135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.
У відповідності до ч.2 ст.135 КПК України у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання, повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.
18 травня 2022 року слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції Закарпатській області майором поліції ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_14 , в рамках кримінального провадження №0000288 від 12.11.2021 року, складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Однак, у повідомленні про підозру був відсутній підпис ОСОБА_4 про отримання ним такої.
Зазначене повідомлення про підозру направлялось ОСОБА_4 поштовими засобами зв`язку, на підтвердження чого стороною обвинувачення було долучено копію фіскального чеку від 20.05.2022 року.

Крім цього, слідчим до клопотання було долучено скріншот про те, що на мобільний додаток «Viber» на номер телефону, який ОСОБА_4 зазначав у письмових поясненнях від 18.02.2022 року, було надіслано повідомлення про підозру від 18.05.2022 року.
Також, слідчим до клопотання долучено DVD-R диск на якому міститься запис вручення повідомлення про підозру дружині підозрюваного.
Стороною обвинувачення до клопотання було долучено останній аркуш повідомлення про підозру, на якому міститься розпис ОСОБА_4 про те, що о 16 год. 15 хв. 31 травня 2022 року йому була вручена копія повідомлення про підозру та памятка про процесуальна права та обов`язки.
Таким чином, на момент розгляду клопотання ОСОБА_4 набув статусу підозрюваного у даному кримінальному провадженні, а тому стосовно нього може вирішуватися питання щодо застосування запобіжного заходу.
Згідно змісту ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно положень ст. 178 КК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, та яке у відповідності до положень ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів.
Дослідивши матеріали долучені до клопотання, а саме: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 12.11.2021 року та схему до нього; висновок судово-медичної експертизи трупа гр. ОСОБА_9 за №221 від 12.11.2021 року; висновок судової інженерно-транспортної експертизи технічного стану транспортного засобу автомобіля марки «Mercedes-Benz» моделі «С200», реєстраційний номер НОМЕР_1 від 14.02.2022 за №СЕ-19/107-22/818-ІТ; висновок судової інженерно-транспортної експертизи технічного стану транспортного засобу мотоцикла марки «KOVI VERTA» моделі «RTS200-N», без реєстраційного номеру, від 15.02.2022 за №СЕ-19/107-22/819-ІТ; висновок судової інженерно-транспортної експертизи з транспортно-трасологічного дослідження від 18.02.2022 року за №СЕ-19/107-22/820-ІТ; висновок комплексної судової фототехнічної, портретної експертизи та експертизи голографічних зображень від 27.04.2022 за №КСЕ-19/107-22/2336, вважаю, обґрунтованою пред`явлену ОСОБА_4 підозру, про що свідчать додані до клопотання копії матеріалів кримінального провадження, які з достатньою імовірністю підтверджують існування «розумної підозри» щодо причетності особи до вчинення інкримінованого злочину, в межах розслідування якого ставиться питання про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які містяться в клопотанні слідчого, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням. Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Більше того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).
В свою чергу, всі обставини провадження та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , мають з`ясовуватися судом під час судового розгляду у встановленому законом порядку.
Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваною зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Під час перевірки наявності ризиків, передбачених ч. 1 статті 177 КПК, у кримінальному провадженні щодо підозрюваного ОСОБА_4 , слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду обумовлюється серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Так, злочин, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.
Крім того, слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує останньому в разі визнання винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення суттєво збільшує ризик втечі, а тому враховується слідчим суддею при оцінюванні ризиків. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224, 352 КПК України). Аналогічною є процедура отримання показань від потерпілого. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).
Ризик незаконного впливу на свідків по кримінальному провадженні підтверджується тим, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженні триває, проводяться необхідні слідчі дії, спрямовані на встановлення усіх обставин кримінального правопорушення, тому ОСОБА_4 має реальну можливість спілкуватись із свідками і впливати на них у кримінальному провадженні шляхом застосування певного психологічного тиску і спонукання їх до надання неправдивих свідчень, введення в оману органів досудового розслідування та замовчування відомостей, які мають значення для даного кримінального провадження.
Таким чином стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, передбачених п.1 та п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого, кримінальне правопорушення вчинено з необережності, ту обставину, що кримінальне правопорушення, яке інкримінується підозрюваному, спричинило смерть потерпілої особи, а також бере до уваги дані про особу підозрюваного, а саме, те, що підозрюваний раніше не судимий, має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , проживає разом із дружиною та двома малолітніми дітьми 2017 р.н. та 2021 р.н., за місцем проживання характеризується позитивно, як хороший сім`янин, люблячий батько, працелюбний, спокійний, в побуті скромний, ввічливий, вимогливий до себе та уважний до людей
На виконання вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування щодо ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, та стороною обвинувачення було доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, які вказані у клопотанні.
Разом з тим, слідчий суддя, з урахуванням наведеного вище, приходить до висновку, що застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту у даному конкретному випадку не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, та до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби, а саме в нічний час.
У зв`язку з наведеним клопотання підлягає частковому задоволенню.
З метою забезпечення виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання згаданим ризикам, враховуючи, що підозрюваний має постійне місце проживання, вважаю, що до останнього слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати місце свого проживання в певний час доби, а саме, з 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожним викликом, здійсненим у порядку, передбаченому ст.135 Кримінального процесуального кодексу України; не відлучатися із населеного пункту, в якому фактично проживає (села Тисалово Тячівського району) без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Такий запобіжний захід, на думку слідчого судді, є достатнім для запобіганню встановленим під час розгляду клопотання ризикам.
Частиною 6 ст.181 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Слідчий суддя застосовує до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк до двох місяців в межах строку досудового розслідування.
Керуючись ст. ст. 131, 132, 177, 178, 181, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:
Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, без застосування електронного засобу контролю, заборонивши йому залишати місце свого проживання АДРЕСА_1 , в певний час доби, а саме, з 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідності до ч.5 ст.194 КПК України наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожним викликом, здійсненим у порядку, передбаченому ст.135 Кримінального процесуального кодексу України;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому фактично проживає (села Тисалово Тячівського району) без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Встановити строк дії ухвали та строк дії запобіжного заходу по 18 липня 2022 року (включно).
Строк дії обов`язків, покладених слідчим суддею, встановити по 18 липня 2022 року (включно).
Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за її поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Копію ухвали вручити підозрюваному та прокурору.

Ухвалу для негайного виконання надіслати в орган Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області ОСОБА_1