Справа 303/5720/22
№ 1-кп/303/410/22
№ рядка с/з 97
У Х В А Л А

24 жовтня 2022 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Мукачеві клопотання прокурора про продовження запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в кримінальному провадженні №0000476 внесеному до ЄРДР від 15 травня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.186 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_5
сторони захисту - обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4
- захисників (адвокатів) ОСОБА_6 , ОСОБА_7
- потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області, перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.186 КК України.
Відносно обвинуваченого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ухвалою суду від 26.08.2022 року застосовано запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою без визначення застави, строком до 24 жовня 2022 року, включно.
У судовому засіданні прокурор подав суду клопотання про продовження дії обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави.
Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, вчинений в умовах воєнного стану, який відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів та за яке Кримінальним кодексом України передбачено покарання на строк до десяти років. Пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення за ч.4 ст.186 КК України, обґрунтовується сукупністю здобутих в ході досудового розслідування доказів у межах даного кримінального провадження. За результатами досудового розслідування 22.08.2022 року на розгляд до Мукачівського міськрайонного суду скеровано обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.186 КК України. Обвинувачений ОСОБА_3 перебуваючи на волі може: може переховуватися від суду, усвідомлюючи тяжкість покарання, а також незаконно впливати на потерпілих та свідків, у цьому кримінальному провадженні, що може призвести до зміни їх показів та перешкоджати повному, всебічному та неупередженому дослідженню всіх обставин події, що вказує на наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України. Усвідомлення тяжкості покарання, яке загрожує ОСОБА_3 у випадку визнання його винним, може спонукати обвинуваченого до вчинення дій, спрямованих на перешкоджання повному і об`єктивному судовому провадженню, що вказує на наявність, ризиків, передбачених: п.1), п.3), та п.5) ст.177 КПК України. Таким чином, з урахуванням особи обвинуваченого, його суспільної небезпечності, обставин вчинення цього кримінального правопорушення прокурор вважає що до ОСОБА_3 необхідно продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, так як тільки такий запобіжний захід дозволить запобігти настанню вказаним ризикам і забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також виконання завдань кримінального судочинства. Підставою продовження дії запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.
Потерпілі підтримали позицію прокурора.
Обвинувачений ОСОБА_3 , просив відмовити прокурору у задоволенні клопотання про продовження обраного відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки не має наміру ухилятися від суду, бо не вчиняв інкримінованого йому злочину, та обрати відносно нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки у нього є сім`я дружина та малолітня дитина.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 , просив відмовити прокурору у задоволенні клопотання про продовження дії обраного відносно його підзахисного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та обрати відносно підзахисного ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки відсутні ризики, на які вказує прокурор.
У судовому засіданні прокурор подав суду клопотання про продовження дії обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави.
Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, вчинений в умовах воєнного стану, який відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів та за яке Кримінальним кодексом України передбачено покарання на строк до десяти років. Пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення за ч.4 ст.186 КК України, обґрунтовується сукупністю здобутих в ході досудового розслідування доказів у межах даного кримінального провадження. За результатами досудового розслідування 22.08.2022 року на розгляд до Мукачівського міськрайонного суду скеровано обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.186 КК України. Обвинувачений ОСОБА_4 перебуваючи на волі може: може переховуватися від суду, усвідомлюючи тяжкість покарання, а також незаконно впливати на потерпілих та свідків, у цьому кримінальному провадженні, що може призвести до зміни їх показів та перешкоджати повному, всебічному та неупередженому дослідженню всіх обставин події, що вказує на наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України. Усвідомлення тяжкості покарання, яке загрожує ОСОБА_4 у випадку визнання його винним, може спонукати обвинуваченого до вчинення дій, спрямованих на перешкоджання повному і об`єктивному судовому провадженню, що вказує на наявність, ризиків, передбачених: п.1), п.3), та п.5) ст.177 КПК України. Таким чином, з урахуванням особи обвинуваченого, його суспільної небезпечності, обставин вчинення цього кримінального правопорушення прокурор вважає що до ОСОБА_4 необхідно продовжити дію застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, так як тільки такий запобіжний захід дозволить запобігти настанню вказаним ризикам і забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також виконання завдань кримінального судочинства. Підставою продовження дії запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.
Потерпілі підтримали позицію прокурора.
Обвинувачений ОСОБА_4 , просив відмовити прокурору у задоволенні клопотання про продовження дії обраного відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки не має наміру ухилятися від суду, бо не вчиняв інкримінованого йому злочину. Та просив визначити йому розмір застави, яку він в змозі заплатити.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 , просила відмовити прокурору у задоволенні клопотання про продовження дії обраного відносно її підзахисного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та обрати відносно її підзахисного запобіжний захід у вигляді застави, оскільки відсутні ризики, на які вказує прокурор.
Заслухавши позицію прокурора з приводу заявленого клопотання, думку обвинувачених, їх захисників, потерпілих, дослідивши клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення, з наступних підстав:
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Підставою застосування запобіжних заходів є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Враховуючи практику Європейського суду та положення ч.1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років.
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років.
Прокурором у клопотанні та судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 інкримінованого їм кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.186 КК України, за якими останнім пред`явлено обвинувачення, та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні умисного, кримінального правопорушення (злочину) проти власності, що вказує на їх нестійкі моральні переконання та відсутність у них поняття цінності людського життя, не мають постійного місця роботи, не мають постійного доходу, раніше судимі, а тому існують ризики, що обвинувачені перебуваючи на волі можуть переховуватися від суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у зв`язку з чим, жоден з більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України не може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, а тому обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 слід продовжити дію застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави.
Згідно ст.183 ч.1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Відповідно до правової позиції Європейського суду у справі "Марченко проти України", при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
При вирішенні питання щодо можливості застосування до обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів, суд враховує вимоги ст.29 Конституції України, ст.9 Загальної Декларації прав людини, ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст.12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.
При цьому, ризик переховування обвинувачених від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий їх незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування.
Під час розгляду кримінального провадження в судовому засіданні не здобуто відомостей, які би безумовно свідчили про неможливість тримання обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 під вартою за станом здоров`я, також судом не отримано відомостей, щодо міцних соціальних зв`язків чи іншого комплексу обставин, які би переважили ризики передбачені ст.177 КПК України.
Отже, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, суддя вважає, що наявні підстави для обрання запобіжного заходу - тримання під вартою, альтернативні (більш м`які) запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну процесуальну поведінку обвинувачених та виконання ними процесуальних рішень суду, а тому наявна необхідність застосування такої міри запобіжного заходу, як тримання під вартою із визначенням строку у межах шістдесяти днів, відповідно до ч.1 ст. 197 КПК України.
Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Керуючись: Розділ ІІ КПК України, ст.331, ст.ст. 371, 372, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_3 - задоволити.
Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави, обраного (ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.08.2022 року) відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.186 КК України, строком на 60 діб, тобто по 22 грудня 2022 року, включно
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 - задоволити.
Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави, обраного (ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.08.2022 року) відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.186 КК України, строком на 60 діб, тобто по 22 грудня 2022 року, включно.
Контроль за виконанням ухвали в частині застосування запобіжного заходу, покласти на прокурора у даному кримінальному провадженні.
Копію ухвали вручити обвинуваченим та їх захисникам негайно після її оголошення та направити учасникам судового провадження для відому.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти діб з моменту оголошення в частині продовження дії запобіжного заходу.

Головуючий Наталія МОРОЗОВА