Справа № 276/494/22
Провадження по справі№ 1-кп/276/92/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2022 року смт. Хорошів

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участі:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Володарсько-Волинського районного суду кримінальне провадження №0000012 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Грабівка Володарсько Волинського району Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, вдівець, пенсіонер, раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.162 КК України,
ВСТАНОВИВ :
09.04.2022 року близько 14 години 24 хвилин ОСОБА_4 перебував поблизу будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_5 . Саме в цей день та час у ОСОБА_4 , в порушення конституційного права на недоторканість житла особи, що передбачене ст. 30 Конституції України, виник умисел, направлений на порушення права на недоторканість житла ОСОБА_5 за вказаною адресою.
У вказаний день, час та місці, ОСОБА_4 , реалізуючи свій протиправний умисел, в порушення ст. 30 Конституції України, яка гарантує кожному недоторканість житла та не допускає проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку не інакше як за вмотивованим рішенням суду, всупереч волі, без дозволу та відома власника житла і відсутності визначених законом підстав, усвідомлюючи суспільну небезпеку та протиправність своїх дій, застосовуючи фізичну силу, за допомогою ключа, який знаходився у дверному замку знадвору, відчинивши двері будинку, зачинені на ключ, незаконно проник до середину будинку по АДРЕСА_2 , чим порушив недоторканість житла потерпілої ОСОБА_5 .
У судовому засіданні обвинувачений свою вину в інкримінованому йому проступку визнав повністю та пояснив, що дійсно 09.04.2022 року близько 14 години за допомогою ключа, який знаходився у дверному замку, відчинивши двері будинку АДРЕСА_2 , незаконно проник до середини будинку, оскільки його ніхто до будинку не запрошував, будь-якого дозволу або погодження від власників чи користувачів будинку на проникнення до нього не отримував. Спочатку він зайшов до коридору, потім зайшов до кімнати, де гралися діти, які подзвонили своєму діду ОСОБА_6 та викликали поліцію. У вчиненому щиро розкаявся, зазначив, що не мав права проникати до даного будинку.
Обвинувачений ОСОБА_4 не оспорює доказів по даній справі, здобутих органом досудового розслідування. Не заперечував проти розгляду кримінального провадження щодо нього в порядку ч.3 ст.349 КПК України.
Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Потерпіла ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленою про дату і час судового засідання, в судове засідання не прибула, про поважність причин неявки суд не повідомила. Суд заслухавши думку учасників судового провадження, не бачить перешкод до проведення судового засідання і ухвалення за його результатами відповідного рішення за відсутності потерпілої сторони з огляду на положення ст. 325 КПК України.

Оскільки обвинувачений, не оспорював в судовому засіданні обставини, при яких скоєно кримінальне правопорушення, суд, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували, а тому суд вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого, а також дослідженням документів, які характеризують його особу.
Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Судом було з`ясовано, що учасники судового процесу правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, наслідки такого порядку дослідження доказів, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому проступку встановленою та доведеною, і його дії кваліфікує за ч.1 ст.162 КК України, як незаконне проникнення до житла ОСОБА_5 .
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд керується положеннями ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини справи, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.162 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків.
Суд зокрема враховує особу ОСОБА_4 , який характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, є пенсіонером за віком та учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії, критично ставиться до вчиненого ним діяння та надає йому об`єктивну оцінку.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до положень ст.66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до положень ст.67 КК України, судом не встановлено.
Так, згідно із приписами ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети та принципів справедливості і індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.
З врахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню інших злочинів, враховуючи наведені вище обставини, дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що останній раніше не судимий, обставини, які пом`якшують його покарання, відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства та призначає обвинуваченому покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, у виді штрафу в мінімальних межах санкції ч.1 ст.162 КК України.

Клопотання про обрання запобіжного заходу під час судового розгляду не заявлено, тому у суду відсутні підстави для його застосування.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено, процесуальні витрати та речові докази відсутні.
Керуючись ст. 349, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

У ХВ А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 Кримінального кодексу України, і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Володарсько - Волинський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку. Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1