Справа № 715/1018/22
Провадження № 1-кп/715/94/22
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.06.2022 смт. Глибока
Глибоцький районний суд Чернівецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 , органами досудового слідства обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України за наступних обставин.
Так, з 08:00 год. 07.04.2022 по 20:00 год. 07.04.2022, відповідно до дислокації сил та засобів ІНФОРМАЦІЯ_2 на пункту пропуску «Порубне», на несенні служби щодо перевірки митного контролю перебував штаб-сержант ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідно до положень Закону України «Про Державну прикордонну службу країни», військовослужбовці та працівники Державної прикордонної служби України під час виконання покладених на них обов`язків керуються тільки законами, діють на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Ніхто інший, за винятком уповноважених посадових осіб державних органів у передбачених Конституцією та законами України випадках, не вправі втручатися у законну діяльність військовослужбовців та працівників Державної прикордонної служби України.
Відповідно до Указу Президента України В. Зеленського № 64/2022 від 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан в 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.
Відповідно до Указу Президента України В. Зеленського №69/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію» та у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів І. 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України оголошено проведення загальної мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.
Після оголошення мобілізації в державі проводяться спеціальні заходи, зокрема, призов військовозобов`язаних до Збройних Сил України на військову службу. За необхідності зазначені особи призиваються на військову службу командирами відповідних військових частин за розпорядженням Генерального штабу Збройних Сил України. До призову підходять військовозобов`язаних та резервістів українці - громадяни України, придатні до військової служби або перебувають в запасі (резервісти). Кожний військовозобов`язаний має відповідне військове звання. Мобілізації підлягають військовозобов`язані віком від 18 до 60 років, але першочергово призивають тих, хто має досвід у військовій справі.
7 квітня 2022 року близько 11:00 год., до контрольно-пропускного пункту «Порубне» в с. Тереблече Чернівецького району Чернівецької області прибули ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з сином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителі м. Путила Чернівецької області.
В подальшому ОСОБА_4 діючи умисно, протиправно, маючи при собі паспорта громадянина Румунії для виїзду за кордон № НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_8 та паспорт громадянина Румунії для виїзду за кордон № НОМЕР_2 , виданого на ім`я ОСОБА_9 , за сприяння у безперешкодному перетині кордону на виїзд з України, у зв`язку тим, що його син ОСОБА_7 в період з 24 лютого 2022 року по 07 квітня 2022 року перебував на території України та чітко володів інформацією про те, що мобілізації підлягають військовозобов`язані віком від 18 до 60 років та з метою уникнення призову до Збройних Сил України, маючи на меті перетнути державний кордон України під час режиму воєнного стану, надав неправомірну вигоду інспектору прикордонної служби штаб-сержанту ОСОБА_6 , в сумі 100 Євро, а саме дві купюри номіналом по 50 Євро що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 07.04.2022 становить 3193 гривень 61 копійка.
Такі дії ОСОБА_4 кваліфіковані органами досудового слідства за ч.1 ст.369 КК України, а саме пропозиції та наданні службовій особі неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах третьої особи, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення заперечував та суду пояснив, що він часто їздить в Румунію за покупками, оскільки, там продукти смачніші і дешевші, останній раз до вказаних подій він їхав в Румунію за покупками 01.02.2022 року. Вказав на те, що крім громадянства України він має громадянство Румунії, яке отримав законно, при цьому він мав право на перетин кордону. 07.04.2022 року він разом з сином ОСОБА_10 під`їхав до КПП «Порубне», останній спав на задньому сидінні авто, та коли прийшла їхня черга, до його автомобіля підійшла працівниця прикордонної служби, він надав їй свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон, свій закордонний паспорт громадянина Румунії, закордонний паспорт громадянина Румунії сина ОСОБА_10 та зелену карту. Надав і свій паспорт громадянина Румунії у зв`язку з тим, щоб було видно, що вони рідня, оскільки у сина ОСОБА_10 був тільки румунський паспорт з собою. Працівниця прикордонної служби забрала паспорта, відійшла від них, у неї ще були документи, потім вона знову до них підійшла, щось говорила сміялась, говорила щось про чай, декілька разів запитувала, чи він хоче далі їхати в Румунію чи буде повертатись. Всього того разу у неї з ним було десь три розмови. Вказав, що він грошових коштів в якості хабаря не давав, звідки взялись ті кошти він не знає, і вважає, що його провокували щоб він дав хабаря, проте він ніколи цього не робив, жодних коштів при перетині кордону він не давав тоді і робити цього не збирається. Вважає, що поданий стороною обвинувачення аудіо запис міг бути змонтований. А тому просив суд закрити обвинувачення проти нього.
Відповідно до вимог ст. 91 КПК України, обставинами, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні являються подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат, тощо.
Згідно із ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на прокурора.
Таким чином, обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на сторону обвинувачення безпосередньо у судовому засіданні.
Так, на обґрунтування винуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, сторона обвинувачення, посилається на наступні докази, які в судовому засіданні були безпосередньо досліджені.
Допитана в якості свідка ОСОБА_6 , в судовому засіданні пояснила, що вона працює інспектором прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_5 ». 07.04.2022 року ОСОБА_4 при прикордонному контролі надав два своїх паспорти, паспорт громадянина України для виїзду за кордон та паспорт громадянина Румунії, а також паспорт громадянина Румунії сина ОСОБА_11 . Одразу після цього, вона в одному з документів обвинуваченого помітила гроші в сумі 100 євро. На її запитання, що це, обвинувачений їй відповів, що це їй на чай, почав розказувати що син вчиться в Харкові, а зараз приїхав додому і вони їдуть за покупками. У зв`язку з тим, що обвинувачений мав право на виїзд за кордон, вона зробила висновок, що це хабар, за безперешкодний перетин кордону сином обвинуваченого ОСОБА_7 , який не мав права на виїзд за кордон. В подальшому обвинувачений казав їй, що це їй на чай, проте вказала, що в кінці розмови обвинувачений почав казати, що ніяких грошей він їй не дає. Також вказала, що під час виконання своїх службових обов`язків, у них наявні бодікамери на яких фіксуються розмови з особами які перетинають кордон. Проте з початком війни вони також фіксують ці розмови за допомогою телефону. Розмову з обвинуваченим вона скоріше всього фіксувала на телефон, а аудіо запис потім передала слідчому.
На доведення висунутого ОСОБА_4 обвинувачення прокурором для дослідження під час судового розгляду були надані такі письмові докази:
- рапорт від помічника чергового ВП №4 Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області від 07.04.2022 року на ім`я начальника ВП №4 Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_12 , з якого вбачається, що 07.04.2022 року о 11 год. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на КПП «Порубне», для безперешкодного перетину державного кордону ним та його сином ОСОБА_7 надав працівнику прикордонної служби кошти в сумі 100 Євро;
- повідомлення про ознаки кримінального правопорушення від начальника відділу внутрішньої та власної безпеки по НОМЕР_3 прикордонному загону головного відділу ВВБ « ІНФОРМАЦІЯ_6 » Державної прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_7 від 07.04.2022 року на ім`я начальника Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_13 , відповідно до якого, 07.04.2022 року близько 11:00 на виїзд з України прибув гр. ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Офіцером ВВВБ по 31 прикз задокументовано факт надання неправомірної вигоди у розмірі 100 євро з боку гр. Румунії ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 прикордонному наряду «ПД» штаб-сержанту ОСОБА_15 за сприяння у безперешкодному пропуску через державний кордон на виїзд з України його особисто;
- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 07.04.2022 року від ОСОБА_6 , яка повідомила, що 07.04.2022 року приблизно о 11 год. Під час перетину державного кордону України в напрямку Румунії гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для безперешкодного проходження КПП «Порубне» за адресою вул. Головна, 1 с. Тереблече Чернівецького району Чернівецької області надав неправомірну вигоду в сумі 100 євро;
- протокол огляду місця події від 07.04.2022 року під час якого виявлено та вилучено кошти в сумі 100 євро, паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_1 , закордонний паспорт громадянина Румунії на ім`я ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , закордонний паспорт громадянина Румунії на ім`я ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 та фото таблиці до даного протоколу;
- постанова старшого слідчого СВ Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження речового доказу від 07.04.2022 року, відповідно до якої закордонний паспорт громадянина Румунії для виїзду за кордон № НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_8 , закордонний паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_4 , виданого на ім`я ОСОБА_8 визнані та прилучені до справи, як речовий доказ. Паспорт громадянина Румунії для виїзду за кордон № НОМЕР_2 , виданого на ім`я ОСОБА_9 визнано речовим доказом та повернуто власнику;
- протокол про адміністративне правопорушення ЗхРУ №021767 від 07.04.2022 року, відповідно до якого 07 квітня 2022 року о 11 год. в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Порубне», що знаходиться на території Тереблеченської територіальної громади, Чернівецького району, Чернівецької області на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби «Порубне», громадянин України ОСОБА_16 здійснив спробу незаконного перетину ДК з України в Румунію по документу, який не дає право на перетин ДКУ, а саме на паспортний контроль пред`явив закордонний паспорт громадянина Румунії № НОМЕР_1 , виданий 06.01.2020 року, тим самим порушив вимоги ст.ст. 2,3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», постанови КМУ №57 від 27.01.1995 року «Про затвердження правил перетинання Державного кордону України громадянами України» та ст.12 Закону України «Про Державний кордон України», тобто скоїв адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст.204-1 КУпАП;
- положення про орган охорони державного кордону Державної прикордонної служби України та наказ про її затвердження від 30.11.2018 року №971;
- посадові інструкції персоналу відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (тип Б);
- постанова старшого слідчого СВ Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження речового доказу від 07.04.2022 року, відповідно до якої визнано оптичний носій інформації «DVD-R» речовим доказом;
- протокол огляду предмету від 08.04.2022 року, відповідно до якого об`єктом огляду являється dvd-диск Verbarium, 4.7 120 мін. з файлом аудіозапису WhatsApp Audio 2022-04-07 at12.45.59. Під час дослідження доказів судом, даний аудіо запис був прослуханий в судовому засіданні.
Також, судом досліджено надані стороною обвинувачення документи, які характеризують обвинуваченого, а саме: довідка про склад його сім`ї, позитивна характеристика з місця проживання, довідки про те, що ОСОБА_4 на обліках у лікарів нарколога на психіатра не перебуває, відомості про відсутність судимості у ОСОБА_4 , пенсійне посвідчення.
За клопотанням сторони захисту судом було допитано свідка ОСОБА_11 , який пояснив, що він є рідним сином обвинуваченого. 07.04.2022 року він разом з батьком вирішили поїхати в Румунію за продуктами, що вони і раніше робили, а саме останній раз 01.02.2022 року. До КПП «Порубне» під`їхали на автомобілі, і коли вони мали перетинати кордон він спав на задньому сидінні авто. На митниці його розбудив батько та сказав надати йому паспорт, що він і зробив і ліг назад спати. Надав свій власний паспорт громадина Румунії, оскільки крім громадянства України він має також громадянство Румунії. Про те, що батько давав якісь кошти для перетину кордону йому нічого не відомо, і вважає, що у батька не було підстав це робити. Кошти в сумі 400 євро які були у батька, знаходились у нього, і він при собі зберігав батькові кошти. Вказав також на те, що йому відомо про введення в Україну військового стану та оголошення загальної мобілізації.
Також за клопотанням сторони захисту, судом досліджено та долучено до матеріалів справи постанову Чернівецького апеляційного суду від 05.05.2022 року, якою постанову Глибоцького районного суду Чернівецької області від 12.04.2022 року щодо ОСОБА_4 за ч.1 ст.204-1 КупАП скасовано, а провадження у справі закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутність в його діях складу та події правопорушення.
Під час виступу в судових дебатах прокурор підтримав обвинувачення, просив визнати обвинуваченого винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 68 000 гривень. Вказав, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказам, насамперед показами свідка ОСОБА_6 та аудіо записом її розмови з обвинуваченим, з яких вбачається факт надання неправомірної вигоди ОСОБА_4 .
Під час виступу в судових дебатах захисник обвинуваченого просив виправдати останнього за недоведеністю того, що він надавав інспектору прикордонного контролю неправомірну вигоду. Вказує, що наданий стороною обвинувачення аудіо запис розмови обвинуваченого з інспектором не можу бути прийнятий судом як доказ, а інших достатніх належних та допустимих доказів на підтвердження висунутого обвинувачення суду не подано.
В судових дебатах ОСОБА_4 підтримав позицію захисника, просив його виправдати.
Стаття 9 КПК України наголошує та зобов`язує органи досудового розслідування всебічно, повно і неупереджено дослідити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Оцінюючи наведені докази надані стороною кримінального провадження суд виходить з того, що допустимість доказів - це властивість, яка визначає здатність фактичних даних бути використаними у розгляді судової справи. Ця властивість забезпечується дотриманням таких правил: доказ повинен бути отриманий належним суб`єктом; із належного джерела; із додержанням належної правової процедури; доказ не повинен бути отриманий на підставі неприпустимого джерела та не повинен засновуватись на чутках.
За приписами ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Відповідно до ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 12 рп/2011 від 20.10.2011 р. визнаватися допустимими і використовуватися як докази у кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.
Перевіряючи на допустимість аудіо запис розмови ОСОБА_4 з інспектором прикордонного контролю ОСОБА_6 , суд визнає цей доказ недопустимим, оскільки, він отриманий у спосіб, який не передбачений кримінально процесуальним законодавством. В матеріалах справи відсутні відомості на який носій був зроблений вказаний аудіо запис, належним чином не зроблена розшифровка даної розмови з ідентифікацією осіб, яким належать голоса, які зафіксовані на вказаному аудіо записі, тощо.
Крім цього, суд вважає, що сторона обвинувачення не довела, що обвинувачений ОСОБА_4 точно і зрозуміло виклав суть своєї пропозиції інспектору прикордонного контролю.
Так, з показів свідка ОСОБА_6 , суду є незрозумілим в чому саме виражалась пропозиція обвинуваченого щодо неправомірної вигоди, за що саме він пропонував інспектору прикордонного контролю неправомірну вигоду, за які конкретні дії з її боку. Оскільки, в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 вказувала, що обвинувачений пояснював, що це на чай, при цьому вона зробила припущення, що він пропонує їй неправомірну вигоду за безперешкодний перетин кордону сином обвинуваченого ОСОБА_7 , який не мав права виїзду за кордон. Проте, відповідно до показів даного свідка, обвинувачений будь яких конкретних пропозицій щодо вчинення нею дій в межах своїх повноважень або поза їх межами, не озвучував. При цьому в кінці розмови, з показів даного свідка обвинувачений взагалі заперечував, що він надавав їй будь-яку неправомірну вигоду.
На думку суду, тільки вказані покази, є явно недостатніми, для підтвердження обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, оскільки, обвинувачення не може базується лише на припущеннях, які не можуть бути покладені судом в основу обвинувального вироку.
Слід також заначити, що в результаті вищевказаних подій, інспектор прикордонного контролю ОСОБА_6 склала протокол про вчинення адміністративного правопорушення за ст.204-1 КУпАП за спробу перетину кордону без відповідних документів саме на обвинуваченого ОСОБА_4 , який мав право на перетин кордону, про що свідок підтвердила в судовому засіданні, проте щодо ОСОБА_7 такий протокол не складався, хоча останній надав на паспортний контроль паспорт громадянина Румунії, який не дає право громадянину України право на перетин кордону, хоча з показів свідка ОСОБА_6 , вона зробила висновок, що хабар їй надавався саме за безперешкодний перетин кордону саме цим громадянином.
Необхідно вказати, що постановою Чернівецького апеляційного суду від 05.05.2022 року провадження у справі щодо ОСОБА_4 за ч.1 ст.204-1 КупАП закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутність в його діях складу та події правопорушення. Апеляційним судом було встановлено, що ОСОБА_4 при спробі перетину кордону надав прикордоннику свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон, «зелену карту», в якій знаходився також паспорт громадянина Румунії, але він не був наданий як підставу для перетину кордону.
З протоколу огляду місця події від 07 квітня 2022 року, зафіксовано факт виявлення та вилучення кошти в сумі 100 євро, які знаходились в саме в закордонному паспорті громадянина Румунії на ім`я ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Хоча в судовому засіданні встановлено, що документ який був наданий ОСОБА_4 як підставу для перетину був його паспорт громадянина України для виїзду за кордон.
Суд обмежений у праві збору доказів вини обвинуваченого за власною ініціативою та, залишаючись об`єктивним і неупередженим, має створити необхідні умови для виконання сторонами їхніх процесуальних обов`язків та здійснення наданих їм прав, розглянути кримінальну справу і постановити відповідне рішення. Суди при розгляді кримінальних справ не вправі перебирати на себе функції обвинувачення чи захисту.
Отже, обвинувачення повинно довести «кожний факт», пов`язаний із злочином, щоб «не існувало жодної розумної підстави для сумнівів». Правило про тлумачення сумнівів на користь обвинуваченого по суті означає, що жодна з сумнівних обставин не може бути покладена в основу обвинувальних тез по справі, тобто воно висуває вимогу повної і безумовної доведеності обвинувачення. Ця вимога має на меті охорону законних інтересів обвинуваченого і служить гарантією досягнення істини у справі.
Відповідно до положень ч. 2ст. 62 Конституції України, ч. ч. 2, 4ст. 17 КПК України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до кримінальної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своєму рішенні, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Національне законодавство України повністю узгоджується і з усталеною судовою практикою ЄСПЛ, що сформульована зокрема у п. 43 рішення від 14.02.2008 в справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом». При цьому розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом кримінального провадження, крім того, що інкримінований злочин вчинений і обвинувачений є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать «за» чи «проти» тієї або іншої версії подій.
Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом кримінального провадження. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.
Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.
Відповідно до ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Пунктом 1 ч. 1ст. 373 КПК України визначено, що виправдувальний вирок ухвалюється, якщо не доведено, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа.
З огляду на вищевикладене, суд, оцінюючи докази з точки зору їх достатності, приходить до висновку, що доказів, на які посилається сторона обвинувачення, недостатньо для доведення, поза розумним сумнівом, що ОСОБА_4 вчинив інкриміноване кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України, тому він підлягає виправданню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 373 КПК України.
Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст.370,373,374 КПК України, суд -
ОСОБА_4 визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, та виправдати на підставі п. 1 ч. 1 ст. 373 КПК України у зв`язку з недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується.
-оптичний носій диск з аудіо файлом - зберігати в матеріалах кримінального провадження;
-закордонний паспорт громадянина Румунії для виїзду за кордон № НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_8 та закордонний паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_4 , виданого на ім`я ОСОБА_8 повернути власнику ОСОБА_4 .
Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання яка обрана ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 16.05.2022 року скасувати.
Вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Глибоцький районний суд Чернівецької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

Суддя