У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 175/1371/21

№ 1-кп/183/749/22

19 жовтня 2022 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представників потерпілої ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000973 відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 209 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 209 КК України,

в с т а н о в и в :

У провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 209 КК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про застосування до обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , щодо кожного окремо, запобіжних заходів у вигляді цілодобового домашнього арешту, мотивуючи їх наступним.

На переконання прокурора відносно обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 убачається наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України.

Так, про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України свідчить те, що в ході досудового розслідування ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 26.01.2021. Після закінчення строку запобіжного заходу, а саме - з 19.01.2021 ОСОБА_7 жодного разу не з`явився за викликами до слідчого та прокурора. Системне ігнорування викликів телефоном і повісток про виклик до слідчого та прокурора свідчать про те, що ОСОБА_7 переховується від органів досудового розслідування та може переховуватися від суду. Про факт ігнорування викликів прокурора так само свідчить ухилення ОСОБА_7 від ознайомлення з матеріалами кримінального провадження та ухилення від отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000973, за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 209 КК України. Окрім того, 03.03.2022, 17.03.2022, 19.04.2022, 17.05.2022, 21.06.2022 та 23.08.2022 обвинувачений ОСОБА_7 , в порушення вимог п. 1 ч.7 ст. 42 КПК України, не повідомивши суд про причини своєї неявки, не прибув у підготовчі судові засідання. У той же час, як убачається з матеріалів кримінального провадження №0000524, ОСОБА_7 13.03.2022 перетнув кордон України у пункті пропуску Солотвино» та в період вищевказаних судових засідань перебував за кордоном, не повідомивши про це суд. Також, в супереч ухвали суду про арешт на частку в статутному капіталі ТОВ «ЮА Технології», яка належала ОСОБА_7 , з 28.11.2020 новим власником даного товариства став брат обвинуваченого ОСОБА_9 . Будучи у статусі підозрюваного ОСОБА_7 не здав свій закордонний паспорт до відповідних органів, а також не прибував у підготовчі судові засіданні, не повідомляючи суд про причини такої неявки.

Про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України свідчить можливий авторитет обвинуваченого ОСОБА_7 для інших осіб. Так, ОСОБА_7 міг встановити в дружні, приятельські стосунки або відносини, які випливають із почуття поваги та авторитету, та мають зазвичай тривалий характер. При цьому, 03.08.2021 підрозділом дізнання ВП №6 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області внесено відомості до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 386 КК України за фактом примушування свідка ОСОБА_10 до відмови від надання показань у залі судового засідання. Отже, вказані факти свідчать про те, що обвинувачений може та намагається пливати на осіб, які є свідками у даному кримінальному провадженні, особисто чи за допомогою сторонніх осіб, а також може здійснювати незаконний вплив на них, в тому числі використовуючи наявні у нього фінансові ресурси.

З урахуванням вищевикладеного, тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, системної неявки обвинуваченого до органу досудового розслідування та суду, є достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_7 у випадку загрози притягнення до кримінальної відповідальності може переховуватись від суду та впливати на свідків.

Щодо обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід не застосовувався. Однак, з 19.01.2021 ОСОБА_8 жодного разу не з`явився за викликами до слідчого та прокурора. Системне ігнорування викликів телефоном і повісток про виклик до слідчого та прокурора свідчать про те, що ОСОБА_8 переховується від органів досудового розслідування та може переховуватися від суду. Про факт ігнорування викликів прокурора так само свідчить ухилення ОСОБА_8 від ознайомлення з матеріалами кримінального провадження та ухилення від отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000973, за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 209 КК України. При цьому, в ході досудового розслідування, ОСОБА_8 в обґрунтування неможливості прибути до прокурора за викликами, через адвоката ОСОБА_11 надав довідку про захворювання на Ковід-19, з ознаками підробки. За вказаним фактом СВ Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області (наразі СВ ВП №8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області) внесено відомості до ЄРДР за №0000033 від 26.01.2021, досудове розслідування триває.

Окрім того, 03.03.2022, 17.03.2022, 19.04.2022, 17.05.2022, 21.06.2022 та 23.08.2022 обвинувачений ОСОБА_8 , в порушення вимог п. 1 ч.7 ст. 42 КПК України, не повідомивши суд про причини своєї неявки, не прибув у підготовчі судові засідання. У той же час представником потерпілої до матеріалів судової справи долучені копії документів з матеріалів кримінального провадження №0000524, з яких вбачається, що ОСОБА_8 12.03.2022 перетнув кордон України у пункті пропуску «Солотвино» та в період вищевказаних судових засідань перебував за кордоном, не повідомивши про це суд.

Про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України свідчить можливий авторитет обвинуваченого ОСОБА_8 для інших осіб. Так, ОСОБА_8 міг встановити дружні, приятельські стосунки або відносини, які випливають із почуття поваги та авторитету та мають зазвичай тривалий характер. А тому враховуючи, що обвинувачений може мати вплив на інших осіб, в тому числі які є свідками у даному кримінальному провадженні, особисто чи за допомогою сторонніх осіб може здійснювати незаконний вплив на них, в тому числі використовуючи наявні у нього фінансові ресурси, вважає, що ризик незаконного впливу на свідків є досить обґрунтованим. Наведені вище обставини дають достатні підстави вважати про наявність ризику втечі з метою ухилення від кримінальної відповідальності та переховування від суду обвинуваченого ОСОБА_8 .

З урахуванням вищевикладеного, тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, фактів неявки обвинуваченого під час проведення досудового розслідування до слідчого та прокурора, фактів надання органам досудового розслідування документу з ознаками фіктивності та неявки до суду, є достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_8 у випадку загрози притягнення до кримінальної відповідальності може переховуватись від суду та впливати на свідків.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показав, що обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 знає з телебачення, як людей, які займаються шахрайською діяльністю. Стосунки з ними нейтральні. У квітні 2020 року він бачив ОСОБА_7 з ОСОБА_8 біля домоволодіння ОСОБА_12 , які приїхали за проханням останньої. Згодом він давав показання з приводу домоволодіння ОСОБА_12 , і після цього йому почалися погрози. Так, у липні 2021 року, коли він приїхав до свого домоволодіння по АДРЕСА_4 , він побачив на вулиці підозрілий автомобіль. Потім, починаючи приблизно з 28-29 липня цього ж року йому на мобільний телефон з різних номерів почали дзвонити та писати SMS-повідомлення невідомі йому особи, які погрожували йому, щоб він змінив свої показання в суді з приводу ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Погрози також були і у відношенні його сім`ї. Зрештою він вирішив звернутися з даного приводу до поліції, тому 03.08.2021 він написав заяву до ВП №6 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області щодо погроз відмовитися від надання показань у залі судового засідання. Також додав, що з упевненістю він не може струджувати, що йому телефонували саме ОСОБА_7 чи ОСОБА_8 .

Представники потерпілої ОСОБА_12 адвокати ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , кожен окремо, підтримали клопотання прокурора, просили його задовольнити.

Захисник обвинувачених адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні клопотання прокурора про застосування відносно його підзахисних запобіжних заходів у вигляді цілодобового домашнього арешту, посилаючись на його необґрунтованість, оскільки жодних об`єктивних даних, які би свідчили про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, на які посилається прокурор в своєму клопотанні не надано. Вважає доводи, на які посилається прокурор виключно припущеннями.

Обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , кожен окремо, підтримали позицію свого захисника, просили відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, вирішуючи заявлені прокурором клопотання, дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

За положеннями ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд враховує вимоги ч. 2 ст. 177 КПК України, відповідно до якої підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Статтею 178 КПК України визначено обов`язок суду, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінити в сукупності всі обставини вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення та особу обвинуваченого.

Виходячи зі змісту ст. ст. 176, 181 КПК України домашній арешт є досить суворим запобіжним заходом, оскільки обвинувачений не може залишати житло цілодобово або у певний період доби, він втрачає певні зв`язки у соціумі тощо. Застосування одних з найбільш суворих запобіжних заходів допускається, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим КПК України.

З приводу наявності ризиків, на які посилається прокурор, суд відзначає, що на існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, вказує те, що ОСОБА_7 , ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких злочинів, і розуміючи наявність вагомих доказів та невідворотність покарання за вчинені кримінально карані діяння, можуть вчиняти спроби переховуватись від суду.

Також суд погоджується з позицією прокурора щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 можуть намагатися впливати на осіб, які є свідками у даному кримінальному провадженні, особисто чи за допомогою сторонніх осіб.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік обвинуваченого та стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини й утриманців; дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, про який просить сторона обвинувачення, суд вважає, що прокурором не доведено в судовому засіданні, що інший більш м`який запобіжний захід, зокрема, особисте зобов`язання, не зможе запобігти всім доведеним ризикам та забезпечити процесуальну поведінку обвинувачених.

Так, за змістом ч. 3 ст. 177 КПК України найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим тримання під вартою.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Перевіряючи можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, суд виходить з того, що особисте зобов`язання, з урахуванням того, що обвинувачені одружені, мають на утриманні неповнолітніх дітей, відтак мають міцні соціальні зв`язки, задовільну репутацію, оскільки раніше не судимі, буде відповідати його меті та забезпечить належну процесуальну поведінку обвинувачених.

В даному випадку цей запобіжний захід повністю запобігає ризикам, що доведені прокурором, а саме ризикам переховування від суду, а також незаконно впливати на свідків.

Отже, застосування до обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, є виправданим і доцільним.

Отже, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченими ОСОБА_7 , ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, дані про особу обвинувачених, їх вік, міцність соціальних зв`язків у місці їх постійного проживання, суд доходить висновку, що обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 має бути застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на них обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

У зв`язку з цим, клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 179, 193, 194, 331, 371, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 такі обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілою та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Строк дії обов`язків визначити до 18 грудня 2022 року.

Обвинуваченому ОСОБА_7 письмово під підпис повідомити про покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 такі обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілою та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Строк дії обов`язків визначити до 18 грудня 2022 року.

Обвинуваченому ОСОБА_8 письмово під підпис повідомити про покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Повний текст ухвали складено і оголошено 24 жовтня 2022 року о 08 годині 10 хвилин.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1