провадження № 1-кп/294/247/22
справа № 274/1519/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 червня 2022 року Чуднівський районний суд Житомирської області
у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

та потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження № 0000104 від 22.02.2022 року у відношенні обвинуваченого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Іванопіль Житомирського району Житомирської області, громадянина України, українця, освіта середня, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого-

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною першою статті 186 Кримінального кодексу України,

встановив:
В судовому засіданні встановлено, що 21.02.2022 року близько 17 год.00 хв. ОСОБА_4 , прийшов на територію домоволодіння АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_5 , де між ними відбулась розмова з приводу повернення грошового боргу ОСОБА_6 .

В ході вказаної розмови ОСОБА_5 зателефонував до спільного знайомого ОСОБА_6 з метою з`ясування обставин вищевказаного боргу. Під час вказаної телефонної розмови ОСОБА_4 повідомив, що хоче особисто поспілкуватись з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 та передав мобільний телефон марки «НТС» модель Desire 12+ «(2Q5W100)» ОСОБА_4 для розмови. В цей час в останнього виник злочинний умисел направлений на викрадення вказаного мобільного телефону.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, розуміючи, що за його діями спостерігають, керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_4 умисно, відкрито викрав вказаний телефон марки «НТС» модель Desire 12+ «(2Q5W100)», вартістю 1738 грн. споряджений сім-картою мобільного оператора «Київстар», яка потерпілому матеріальної цінності не представляє. При цьому ОСОБА_5 помітивши злочинні дії ОСОБА_7 почав кричати до останнього в слід, з метою припинення ним правопорушення, однак ОСОБА_4 достовірно знаючи про протиправність своїх дій, не відреагував на крики потерпілого та втік з місця злочину. В подальшому викраденим мобільним телефоном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 1738 грн.

Дії обвинуваченого кваліфіковані за ч.1 ст.186 КК України тобто умисне відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованому йому злочину визнав повністю, кається у скоєному, підтвердив факт і обставини вчинення злочину.

Вказав суду, що 21 лютого 2022 року близько 17 год., перебуваючи на території домоволодіння ОСОБА_5 він взяв у останнього мобільний телефон, який поклав в кишеню і пішов. ОСОБА_5 просив його віддати телефон, але він на це не реагував. Він сказав потерпілому, що якщо він поверне борг ОСОБА_6 , його знайомому, тоді він поверне йому телефон. Кається в скоєному. Телефон у нього вилучили співробітники поліції.

Оскільки учасники судового розгляду не заперечували, суд відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та з урахуванням вимог ч.4 ст. 349 КПК України суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують особу обвинуваченого.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні вищезазначеного злочину доведена в повному обсязі і підтверджується доказами, які є в матеріалах кримінального провадження і обвинуваченим не оспорюється.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст. 186 КК України тобто умисне відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Відповідно до змісту ст. ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно з роз`ясненнями, які містить п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання»(в редакції Постанови Верховного Суду №8 від 12.06.2009 р.), суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

При вирішенні питання про вид і міру покарання ОСОБА_4 суд, враховує щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, що відповідно до ст. 66 КК України визнається судом обставинами, які пом`якшують його покарання.

Обставин, які обтяжують покарання винуватого, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Вивченням даних про особу ОСОБА_4 встановлено, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, бере до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, його наслідки, обставини що пом`якшують покарання, відсутність невідшкодованої шкоди потерпілому , правильну оцінку скоєного.

Враховуючи вищевказане суд вважає можливим призначити покарання ОСОБА_4 в межах санкції статті КК України.

Міра запобіжного заходу обвинуваченому на досудовому слідстві не обиралась, прокурор не звертався в судовому засіданні з клопотанням про обрання обвинуваченому запобіжного заходу, тому у суд не має підстав для обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 .

Витрати на залучення експертів при проведенні товарознавчої експертизи в розмірі 686 грн.48 коп. підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 .

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 368, 370, 374,376,395 КПК України суд,-

Ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України і призначити йому покарання 240 (двісті сорок) годин громадських робіт.

Строк відбуття покарання рахувати з початку відбуття покарання.

Речові докази, а саме: мобільний телефон марки «НТС» модель Desire 12+ «(2Q5W100)» та сім карту оператора «Київстар» які знаходять в камері речових доказів Бердичівського РВП Житомирської області повернути власнику ОСОБА_5 .

Витрати на залучення експертів при проведенні товарознавчої експертизи Житомирським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром в розмірі 686 грн.48 коп. підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 , отримувач : УК у м. Житомирі /Житомирська міська отг. 24060300 Банк отримувача : Казначейство України; Код ЗКПО : 38035726 рахунок :UA0006797 Код класифікації доходів :24060300.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Чуднівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав передбачених статтею 394 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1