Справа № 202/4123/22
Провадження № 1-кс/202/3636/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпропетровська клопотання прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000215 від 29.06.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

19.08.2022 до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло зазначене клопотання.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 , будучи службовою особою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, переслідуючи корисливий мотив, використовуючи надану йому владу та службове становище у приватних інтересах, будучи обізнаним про обмеження, встановлені Кримінальним кодексом України, Законом України «Про державну службу» та Законом України «Про запобігання корупції», зокрема, щодо використання влади та службового становища з метою одержання неправомірної вигоди для себе, 20.07.2022 приблизно о 12 год. 26 хв., перебуваючи на ділянці місцевості поблизу будинку АДРЕСА_1 , одержав від громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 200 (двісті) доларів США, що за офіційним курсом Національного Банку України станом на 20.07.2022 становить 5850 грн. 98 коп.

Вказану неправомірну вигоду ОСОБА_4 вимагав та одержав від ОСОБА_5 за вчинення інтересах ОСОБА_6 та ОСОБА_7 дій із використанням наданої йому влади та службового становища, а саме видачі інформаційної довідки про умови праці працівника при підозрі в нього хронічного професійного захворювання (отруєння) ні ім`я ОСОБА_6 .

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України, за ознаками одержання службовою особою неправомірної вигоди, для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах третіх осіб будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

18.08.2022 о 16 год. 38 хв. ОСОБА_4 затримано на підставі ст. 208 КПК України.

19.08.2022 о 09 год. 26 хв. ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, яка обґрунтована доказами, зібраними в ході досудового розслідування.

Підозрюваний ОСОБА_4 володіє на праві приватної власності квартирою за адресою: АДРЕСА_2 , а також автомобілем марки «RENAULT LOGAN», д.н. НОМЕР_1 , VINкод: НОМЕР_2 , а санкцією ч.3 ст. 368 КК України передбачено обов`язкове додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Прокурор обґрунтовує необхідність накладенні арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , а також автомобіль марки «RENAULT LOGAN», д.н. НОМЕР_1 , VIN код: НОМЕР_2 , на підставі п.3 ч. 2 ст. 170 КПК України, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, а також з метою запобігання можливості їх приховування, відчуження.

На підставі викладеного, прокурор звернувся до суду з даним клопотанням.

Прокурор ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд даного клопотання за його відсутності, в заяві вказав, що вимоги клопотання підтримує в повному обсязі.

Підозрюваний ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_8 в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду клопотання повідомлялися належним чином, про причину неявки суд не повідомили.

Враховуючи положення ч.1 ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає доцільним здійснити розгляд клопотання за відсутності учасників.

На підставі викладеного, у зв`язку із неприбуттям учасників судового розгляду аудіо-, відеофіксація судового засідання не здійснювалась.

Вивчивши клопотання, дослідивши надані слідчим матеріали кримінального провадження, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Пунктом 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачено, що заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Частина 1 ст. 170 КПК України вказує на те, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно вимог п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України - арешт майна допускається зокрема конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно з п. 1, 3, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Разом з тим, санкція ч. 3 ст. 201-2 КК України, передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до семи років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Так, в судовому засіданні встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, внесене 29.06.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000215 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

З матеріалів клопотання вбачається, що 19.08.2022 ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.368 КК України, що підтверджується копією повідомлення про підозру.

Із доданих матеріалів клопотання вбачається, що підозра достатньо підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами допиту свідка ОСОБА_5 від 29.06.2022, 25.07.2022, 19.08.2022; протоколами огляду мобільного телефону свідка ОСОБА_5 від 29.06.2022, 25.07.2022; протоколом огляду документів від 29.06.2022; протоколом огляду грошових коштів від 20.07.2022; протоколом огляду грошових коштів та імітаційних засобів від 18.08.2022; протоколом особистого обшуку ОСОБА_4 від 18.08.2022; протоколом обшуку житла ОСОБА_4 від 18.08.2022; протоколом про результати здійснення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відео контроль особи; іншими матеріалами досудового розслідування в їх сукупності.

Санкцією ч. 3 ст. 368 КК України, яка інкримінується підозрюваному, передбачене додаткове покарання у виді конфіскації майна

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 303823895 від 29.06.2022, право власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , розмір частки 1/1, зареєстровано за ОСОБА_4 .

Відповідно до реєстраційної картки, право власності на транспортний засіб автомобіль марки «RENAULT LOGAN», д.н. НОМЕР_1 , VIN код: НОМЕР_2 зареєстровано за ОСОБА_4 .

На думку слідчого судді, в даному випадку обмеження права власності шляхом накладення арешту на майно, належне підозрюваному на праві приватної власності цілком відповідатиме принципу співмірності виконання завдань кримінального провадження, оскільки, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки реалізацію права власника майна, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Тож, у даному випадку, саме не накладення арешту на майно, належне підозрюваному на праві приватної власності, може призвести до подальшого його відчуження, що суперечить завданням кримінального провадження та унеможливить застосування покарання у виді конфіскації майна, передбаченого санкцією ч. 3 ст. 368 КК України, у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та винесення обвинувального вироку.

На підставі вищенаведеного, враховуючи те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, санкцією якої передбачена можлива конфіскація майна, слідчий суддя вважає доведеним наявність обґрунтованих підстав для арешту належного підозрюваному майна, зазначеного у клопотанні .

А тому необхідно накласти арешт на вищевказане майно, шляхом встановлення заборони у праві відчуження та розпорядження, без обмеження права користування майном.

При цьому слідчий суддя, накладаючи арешт на все нерухоме майно, зазначене в клопотанні не вдається у вирішення питання щодо можливої конфіскації зазначеного майна з урахуванням встановленого законом переліку майна, що не підлягає конфіскації, тому що питання щодо конфіскації всього або частини майна вирішується судом при ухваленні вироку, а питання про виключення майна, або його частини з переліку майна, на яке звертається стягнення, повинно вирішуватися в порядку виконання судових рішень.

Разом з тим, прокурором у клопотанні не доведено обставин, які б свідчили про ймовірність приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, про арешт якого ставиться питання, а саме автомобіля марки «RENAULT LOGAN», д.н. НОМЕР_1 , у разі незастосування слідчим суддею заборони користування зазначеним майном, а тому, керуючись положеннями ст. 173 КПК України, а саме, що у разі задоволення клопотання слідчого суддя, суд застосовує найменший обтяжливий спосіб арешту майна, слідчий суддя вважає що обмеження права відчуження буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні. Тому в цій частині слід відмовити.

Керуючись ст. 7, 110, 131, 132, 167-168, 170-173, 175, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на рухоме та нерухоме майно, право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у рамках кримінального провадження, внесеного 29.06.2022 до ЄРДР за № 0000215 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме:

-квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_4 ;

-автомобіль марки «RENAULT LOGAN», д.н. НОМЕР_1 , VIN код: НОМЕР_2 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_4 .

Заборонити відчуження, розпорядження вказаним майном до скасування арешту у встановленому КПК України порядку, без обмеження права користування майном.

У задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1