Справа №443/405/22
Провадження №1-кп/443/60/22
ВИРОК
іменем України

08 липня 2022 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження (відомості про вчинення кримінального правопорушення внесені до ЄРДР за зареєстрованим №0000071 від 25.01.2022) стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ходорів Жидачівського району Львівської області, місце проживання: АДРЕСА_1 , непрацюючого, з неповною середньою освітою (вісім класів), не одруженого, раніше судимого 30.06.2011 Жидачівським районним судом Львівської області за частиною 3 статті 185, частиною 3 статті 187 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, судимість якого не знята та не погашена у встановленому законом порядку,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статтею 185 КК України

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

встановив:

ОСОБА_3 24.01.2022 близько 19 год 05 хв скориставшись тимчасовою відсутністю власника квартири АДРЕСА_2 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникнення у житло, проник через двері, які не були зачинені на замок, до вищевказаного домоволодіння, звідки умисно, таємно викрав праску з парогенератором торговельної марки «TEFAL» (Express Easy SV6131E0), вартістю 3 200,00 грн, рюкзак жіночий торговельної марки «House», вартістю 166,25 грн, в якому знаходилося портмоне жіноче торговельної марки «Reserved», вартістю 132,50 грн із грошовими коштами у сумі 2 600,00 грн, які належать ОСОБА_6 , після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, внаслідок чого завдав матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_6 на загальну суму 6 098,75 грн.

Стаття (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений частина 3 статті 185 КК України.

Крім цього, ОСОБА_3 08.02.2022 приблизно о 14 год 45 хв йдучи дорогою у с.Жирова в напрямку м.Ходорів разом із ОСОБА_7 , скористався безпорадним станом останнього через приступ у нього епілепсії, зняв з пальця його руки ключ від вхідних дверей квартири та реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, цього ж дня о 15 год 00 хв діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що в даний час квартира зачинена і нікого там немає, прийшов до вказаної вище квартири, де ключем, який підготував заздалегідь, відчинив вхідні двері і зайшов у середину приміщення, таким чином проникнувши до квартири, звідки умисно, таємно із тумби, яка розташована біля ліжка, викрав планшет торговельної марки «LENOVO» моделі ТВ3-850М (серійний номер S/N:HGABR9PE), вартістю 1 721, 67 грн, з сім-картою мобільного оператора «Vodafon», вартістю 100,00 грн, на рахунку якої були грошові кошти в сумі 100,00 грн, картою пам`яті стандарт «MicroSD», об`ємом 8 GB, вартістю 150,00 грн, із зарядним пристроєм торговельної марки «LENOVO», вартістю 180,00 грн і портативне радіо з флеш-приводом торговельної марки «GolonRX-2277/FM», вартістю 270,00 грн, та з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, внаслідок чого завдав матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_7 на загальну суму 2 521,67 грн.

Стаття (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений частина 3 статті 185 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину по пред`явленому йому обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 185 КК України, визнав повністю, по першому епізоду суду пояснив, що він йшов по вулиці у м. Ходорів та спонтанно зайшов у подвір`я, а потім у під`їзд багатоквартирного будинку. Далі він взявся за дверну ручку та виявив, що вхідні двері до квартири відкриті. У коридорі квартири він побачив праску та рюкзак, які взяв без відома власника і пішов з квартири. По другому епізоду суду пояснив, що у с. Жирова він йшов разом з ОСОБА_8 . Останній упав і він його перевернув на бік. Побачивши у того ключ, взяв його та пішов до дому ОСОБА_8 . Зайшовши у будинок взяв там телефон (планшет) та радіо, після чого пішов. Телефон (планшет) продав знайомій, якій не повідомляв про те, що він крадений.

Суд, заслухавши позиції сторін, з яких вбачається, що вони не оспорюють обставини кримінального провадження, переконавшись у правильності розуміння сторонами змісту цих обставин та зважаючи на відсутність сумнівів у добровільності такої позиції визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, що відповідає вимогам частини 3 статті 349 КПК України.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, суд вважає доведеними факт таємного викрадення ОСОБА_3 чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у житло, вчиненого повторно, тобто вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд визнає щире каяття (пункт 1 частини 1 статті 66 КК України).

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає рецидив злочинів (пункт 1 частини 1 статті 67 КК України).

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги статті 65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2013 №7, враховує: ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив тотожні умисні кримінальні правопорушення, які відповідно до статті 12 КК України є тяжкими злочинами. Цими злочинами потерпілим завдана матеріальна шкода у сумі 6 098,75 грн та 2 521,67 грн, яка відшкодована частково.

Обвинувачений посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не знаходиться, раніше судимий, судимість якого не знята та не погашена у встановленому законом порядку.

Також, суд бере до уваги досудову доповідь, відповідно до висновків якої орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_3 без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на правопорушника обов`язків відповідно до пунктів 1, 2 статті 76 КК України.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини в їх сукупності, вирішивши питання, передбачені статтею 368 КПК України та врахувавши обставини, передбачені статтею 65 КК України, у тому числі встановлені судом обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкцій частини 3 статті 185 КК України у виді позбавлення волі.

Враховуючи обставини, що характеризують тяжкість кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, судимість якого не знята і не погашена у встановленому законом порядку, суд доходить переконання, що перебування обвинуваченого на волі після відбуття покарання за попереднім вироком суду не призвело до позитивних змін у його особистості та не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві. Обвинувачений на шлях виправлення не став і знову вчинив умисні тотожні корисливі кримінальні правопорушення, що свідчить про небажання усвідомити негативність вчинених ним суспільно небезпечних діянь та зробити належні висновки для себе, тому суд вважає, що відсутні умови та підстави для виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 без ізоляції його від суспільства та не вважає за можливе, на підставі статті 75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням.

На переконання суду, призначене обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі відповідає меті покарання і є достатнім для виправлення засудженого й запобігання новим кримінальним правопорушенням.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України.
Процесуальні витрати на залучення експертів підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави згідно з вимогами частини 2 статті 124 КПК України.

Застосовані заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна скасувати.

Обраний обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у виді домашнього арешту до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Керуючись статтями 368, 371, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим по пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з часу приведення цього вироку до виконання.

Речові докази (відповідно до постанов про визнання речових доказів та долучення до матеріалів провадження від 25.01.2022, 01.06.2022, ), а саме:

жіночий рюкзак (матерчатий сіро-чорного кольору із зображенням у вигляді сердець білого кольору) та гаманець чорного кольору (із шкірозамінника з ланцюжком із жовтого металу) повернути потерпілій ОСОБА_6 ;

планшет торговельної марки «Lenovo» моделі «ТВ3-850М» (серійний номер HGABR9PE, чорного кольору) повернути потерпілому ОСОБА_7 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз у сумі 4 050 (чотири тисячі п`ятдесят) грн 22 коп.

Скасувати застосовані відповідно до ухвал слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 02.02.2022 (справа №456/484/22 провадження №1-кс/456/148/22) та 03.06.2022 (справа №456/1596/22 провадження №1-кс/456/510/22) заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна (жіночого рюкзака матерчатого сіро-чорного кольору із зображенням у вигляді сердець білого кольору та гаманця чорного кольору із шкірозамінника з ланцюжком із жовтого металу; планшета торговельної марки «Lenovo» моделі «ТВ3-850М», серійний номер HGABR9PE, чорного кольору).

Обраний ОСОБА_3 запобіжний захід у виді домашнього арешту до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Жидачівський районний суд Львівської області.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1