Справа № 539/1817/22
Провадження № 1-кс/539/407/2022
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 липня 2022 року Лубенський міськрайонний суд
в складі слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2
представника ПП «Адепт-Комплект» - адвоката ОСОБА_3 ,
представника ТОВ «Блок Майстер Україна» - ОСОБА_4
та дізнавача ОСОБА_5
2. баддя для бетону 1м3 (каблук)
3. верстат для гнуття арматури GW40E
Дізнавач вказує, що для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вищезазначеного кримінального правопорушення, а також для збереження речових доказів, для збереження слідової інформації, у зв`язку з необхідністю проведення судових експертиз, а також для встановлення всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення є потреба накладення арешту на вищезазначені речі.
Дізнавач в судовому засіданні заявлене клопотання підтримала.
Представник володільця вилученого майна ПП «Адепт-Комплект» адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні подане дізнавачем клопотання підтримав, прохав накласти арешт на вилучене майно.
Представник «БМУ Контракшн» ТОВ «Блок Майстер Україна» - ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, оскільки вилучене майно є власністю ТОВ «Блок Майстер Україна», а тому повинне бути передане йому.
Свідок охоронник території земельної ділянки, яка знаходиться в оренді ТОВ «СОЛАГРО» ОСОБА_9 , на території якого проводився огляд, законність огляду не заперечив, повідомив, що проведення огляду відбувалося з його дозволу та дозволу начальника охорони.
Вивчивши клопотання дізнавача та додані до нього матеріали, заслухавши думку учасників процесу, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.
Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Законність огляду в судовому засіданні учасники розгляду справи не заперечували.
Метою застосування арешту у цьому кримінальному провадженні є збереження речових доказів, досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вищезазначеного кримінального правопорушення, для збереження слідової інформації, у зв`язку з необхідністю проведення судових експертиз, для встановлення всіх обставин вчиненого злочину.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що матеріали кримінального провадження свідчать, що на даному етапі провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна.
Відтак, клопотання слід задовольнити.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.167, 170-173, 175, 309, 395 КПК України,
Клопотання дізнавача СД Лубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Лубенської окружної прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна - задовольнити.
До скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку залишити його на зберігання на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів по вул. Київській, 2А у м. Лубни, Полтавської області.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, захисником, законним представником, цивільним позивачем, та іншими заінтересованими особами, - протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, виклик яких не проводився, - у той самий строк після одержання ними копії ухвали слідчого судді.

Слідчий суддя

Лубенського міськрайонного суду ОСОБА_1