Справа № 519/436/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.06.2022 року м. Южне

Южний міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження обвинувальний акт з доданими до нього матеріалами, у кримінальному провадженні №0000033, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.04.2022, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Тернопіль, за національністю українець, громадянин України, із середньою освітою, тимчасово не працевлаштований, зареєстрований та фактично мешкаючий за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 , потерпіла ОСОБА_5 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_6 , захисник ОСОБА_7 .

Встановив:
ОСОБА_3 28.03.2022, близько 14 години 05 хвилин, більш точного часу в ході дізнання не встановлено, перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_1 , вступив у конфлікт, що виник на ґрунті неприязливих стосунків з ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході якого у ОСОБА_3 виник протиправний намір спрямований на заподіяння легких тілесних ушкоджень останній.
З метою реалізації свого протиправного наміру, направленого на спричинення легких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_3 діючи умисно, використовуючи фізичну силу рук охопив обома руками спереду за шию ОСОБА_5 та здавлюючи, наніс декілька ударів своїм коліном у область коліна потерпілої та у область лівої гомілки, чим спричинив останній, легкі тілесні ушкодження, що виразились увигляді синців на передній поверхні шиї в нижній третині справа, в області правого колінного суглоба на передній поверхні та в верхній третині лівої гомілки на передній поверхні.
Ухвалою суду від 03.06.2022 постановлено провести розгляд обвинувального акту відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

Згідно з ч.1 ст. 382 КПК України, суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку, а в разі затримання особи у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок. А відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України, у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд визнає доведеним наведене формулювання обвинувачення та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.1 ст.125 КК України за кваліфікуючими ознаками: умисне легке тілесне ушкодження.
Згідно матеріалів кримінального провадження, вина обвинуваченого в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується заявою про вчинення кримінального правопорушення (а.к.п.8), актом судово-медичного дослідження №12/9 (а.к.п.9), поясненнями ОСОБА_3 від 28.03.2022 (а.к.п.12), протоколом допиту потерпілого від 07.05.2022 (а.к.п.17), висновком експерта № 22 (а.к.п.25), протоколом допиту свідка від 16.05.2022 (а.к.п.27), протоколом допиту підозрюваного від 28.05.2022 (а.к.п.53).

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття.

Обставин, які передбачені ст. 67 КК України та обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Відповідно до положень ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень, а покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання, а також відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Судом також враховується, що обвинувачений офіційно не працевлаштований, не судимий (а.к.п.35), по місцю проживання характеризується загалом посередньо (а.к.п.38), відомості щодо перебування на профілактичному обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра відсутні.

На підставі викладеного, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність вважає, що ОСОБА_3 необхідно для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів призначити покарання у виді штрафу, у розмірі передбаченому санкцією ч. 1 ст. 125 КК України.

Приходячи до такого висновку, суд враховує свої дискреційні повноваження (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, які охоплюють повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Відомості про майно, на яке накладено арешт, процесуальні витрати у суду відсутні, тому дані питання судом не вирішувалися.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ст.ст. 369, 371, 373, 374, 375, 381, 382 КПК, суд

Ухвалив:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Южний міський суд з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

Копії вироку надіслати учасникам судового провадження не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя Южного міського суду ОСОБА_8