Справа № 522/6287/22
Провадження № 1-кп/522/1638/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 липня 2022 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі, кримінальне провадження, яке зареєстровано у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000071 від 12 травня 2022 року, по обвинуваченню:
ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Тирасполь, республіки Молдова, громадянин Молдови, неодружений, з середньою освітою, не працює, на території України без зареєстрованого місця проживання, тимчасово перебував за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
- у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 258 КК України.
Учасники процесу:
прокурор - ОСОБА_5 ,
обвинувачений - ОСОБА_6 ,
захисник - ОСОБА_7 ,
перекладач - ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и в:

формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:
1. Так, ОСОБА_3 , умисно за попередньою змовою з невстановленими особами з корисливих мотивів, у період часу з вересня 2021 року по 15.12.2021 вчинив організаційно-координаційні дії відносно діяльності громадянина України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тим самим вчинивши 15.12.2021 приблизно о 04 год. 00 хв. терористичний акт, шляхом підпалу військового автомобілю марки "КамАЗ" (державний номер НОМЕР_1 ), який знаходився на території військової частини НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_2 , яка входить до складу Повітряного командування " ІНФОРМАЦІЯ_3 " Збройних Сил України, який створив небезпеку для життя та здоров`я людини з метою порушення громадської безпеки та залякування населення.

Позиція обвинуваченого:
2. У судовому засіданні ОСОБА_6 визнав себе винним у повному обсязі, у вчиненні злочину вказаного у вироку, та підтвердив, що за вказаними обставинами він вчинив терористичний акт у зв`язку із скрутним матеріальним становищем та під впливом тяжких сімейних обставин, у вчиненому розкаюється.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
3. Під час судового засідання, встановлено, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом встановлено, що відсутні сумніви у добровільності позицій обвинуваченого та інших учасників судового розгляду. З урахуванням думки прокурора, обвинуваченого, захисника суд відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються .

Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
4. Беручи до уваги вище вказане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_10 у вчинені злочину передбаченого ч. 2 ст. 258 КК України повністю доведена та його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 258 КК України, оскільки він вчинив терористичний акт, тобто підпал, який створив небезпеку для життя чи здоров`я людини з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, за попередньою змовою групою осіб.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому.
5. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_11 згідно зі ст. 66 КК України суд враховує щире каяття та активне сприяння розслідуванню злочину.

6. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_11 , відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання.
7. Суд, при визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_11 відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу обвинуваченого, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

8. Відповідно до вимог Закону України про кримінальну відповідальність, покарання має на меті не тільки кару, а повинне забезпечити перевиховання обвинуваченого, задля недопущення повторення протиправної поведінки з його сторони. Покарання повинно бути справедливим.

9. При цьому, суд ухвалюючи вирок, враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
10. Так, у Постанові від 22.03.2018 року по справі № 759/7784/15-к, Верховний суд зазначив, що розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.
11. Суд враховує, що ОСОБА_6 щиро розкаявся у вчиненому, провину визнав у повному обсязі, дав добровільні викривальні свідчення, чим активно спряв встановленню усіх обставин по справі, що розцінюється судом, як пом`якшуючі обставини. Обтяжуючих обставин судом не встановлено. На наркологічному чи психіатричному обліках обвинувачений не знаходиться. Згідно із наданими документами, ОСОБА_6 характеризується позитивно за місцем постійного проживання, та характеризується посередньо за місцем попереднього ув`язнення. Раніше до кримінальної відповідальності не притягався. Зважаючи на такі обставини, суд дійшов переконання, що призначати покарання обвинуваченому слід на підставі вимог ст. 69-1 КК України. Однак суд враховує виняткову суспільну небезпечність вчиненого злочину, та те, що такий злочин був вчинений перед широкомасштабною військовою агресією Російської Федерації. З урахуванням вище наведеного, суд дійшов до висновку, що справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого буде призначення виключно найсуворішого покарання пов`язаного із ізоляцією від суспільства.
12. Таким чином, саме призначення найбільш суворого покарання, в даному випадку відповідає морально-етичним і правовим нормам, та буде забезпечувати однаковий (рівний) для будь-кого із громадян обов`язок понести за вчинений злочин відповідальність в межах санкції відповідної статті кримінального закону. З урахуванням того, що злочин вчинений проти громадської безпеки, із корисливих мотивів, суд не може вважати справедливим не застосування альтернативного додаткового покарання у виді конфіскації майна, навіть не зважаючи на обставини зазначені обвинуваченим у його показаннях, а тому слід застосувати такий вид додаткового покарання.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
13. Рішення щодо речових доказів прийняти на підставі ст. 100 КПК України, застосовані заходи забезпечення кримінального провадження скасувати, у зв`язку із постановленням кінцевого рішення по справі.

14. Судові витрати - відсутні.

15. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити до набрання вироком законної сили.
керуючись ст. ст. 100, 349,367-368,370-371,373-376,395,532 КПК України, суд -
у х в а л и в:
1. ОСОБА_3 ( ОСОБА_12 ) визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 258 КК України, та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 258 КК України у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років з конфіскацією усього належного йому майна.

2. Строк відбування покарання ОСОБА_3 ( ОСОБА_12 ) рахувати з моменту фактичного затримання по вказаному кримінальному провадженню тобто з 27 грудня 2021 року.
3. Речові докази: паспорт громадянина РМ на ім`я ОСОБА_13 ( ОСОБА_14 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 , серія НОМЕР_3 , виданий 14.08.2015; смартфон фірми «Самунг» марки «Гелексі S10+» у шкіряному футлярі; сертифікат щодо вакцинації № 757, на 1-му аркуші; страховий поліс № 0417-14150.21; квитанція серія А № 500116; ключ в кількості 1 шт. з електронним чипом, (зі слів затриманого ОСОБА_15 вказаний ключ від квартир його цивільної дружини ОСОБА_16 за адресою: АДРЕСА_3 ) повернути за належністю ОСОБА_17 .
4. Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 04 січня 2022 року скасувати.
5. Запобіжний захід ОСОБА_3 ( ОСОБА_12 ) у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

6. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбуття покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_3 ( ОСОБА_12 ) в Одеській установі виконання покарань в період з 27 грудня 2021 року по день набрання вироком законної сили року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
7. Вирок може бути оскаржений сторонами судового провадження з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його оголошення, а для особи, яка утримується під вартою - протягом тридцяти днів з моменту отримання копії такого рішення.
8. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги у випадку її відсутності.
9. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
10. Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокуророві.
11. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_18
13.07.2022