Справа № 134/1232/22
Провадження № 1-в/134/123/2022
УХВАЛА
іменем України

02 вересня 2022 рокуКрижопільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді: ОСОБА_1
з участю секретаря: ОСОБА_2
прокурора: ОСОБА_3 представника ДУ «Крижопільського ВЦ № 113» ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в смт Крижопіль, Вінницької області клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Синюхін Брід, Первомайського району, Миколаївської області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, до засудження мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , до засудження не працюючого, раніше не судимого.

По даній справі засуджений 21.01.2016 Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ст. 115 ч.1 КК України до 9 років позбавлення волі. Зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 09.08.2015 по 21.01.2016 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

про умовно дострокове звільнення

В С Т А Н О В И В:
30 серпня 2022 року до Крижопільського районного суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Клопотання засуджений мотивував тим, що під час відбування покарання своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, оскільки не порушував режим, отримав заохочення.
В судововому засіданні засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримав та просив задовольнити.
Прокурор заперечував проти задоволення клопотання.
Представник ДУ «Крижопільський ВЦ № 113» не заперечував щодо задоволення клопотання.
Розглянувши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора, представника установи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, при цьому фактично відбув необхідну частину призначеного судом покарання.
Отже законодавцем визначено, що застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є не обов`язком, а правом і таке звільнення може бути застосовано за певних умов (підстав).
Порядок дострокового звільнення від відбування покарання, виписаний в ч. 3 ст. 154 КВК України, де також визначене право засудженого на умовно-дострокове звільнення і таке звільнення може бути застосоване при дотриманні умов, вказаних у ст. 81 КК України.
Виходячи зі змісту ст. 81 КК України, однією з найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є виправлення засудженого, що відбуває покарання у виді позбавлення волі, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманню вимог режиму, участі в самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації установ виконання покарань, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.
Пунктами 2, 17, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
По даній справі ОСОБА_5 засуджений 21.01.2016 Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ст. 115 ч.1 КК України до 9 років позбавлення волі. Зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 09.08.2015 по 21.01.2016 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Згідно ухвали апеляційного суду м. Миколаївської області від 22.03.2016 зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 09.08.2015 по 22.03.2016 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Згідно ухвали Арбузинського районного суду Миколаївської області від 03.02.2021 не відбута частина покарання замінена на більш м`яке обмеження волі, а саме на 2 роки 10 місяців 24 дні. Зарахувати в строк відбування покарання термін слідування під вартою з розрахунку один день тримання під вартою за два дні обмеження волі. Як вбачається з матеріалів справи, початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахується з 09.08.2015. З досліджених в судовому засіданні матеріалів особової справи та характеристики вбачається, що станом на 02.09.2022 засуджений ОСОБА_5 відбув 8 років 4 дні призначеного судом покарання, що становить 3/4 частини призначеного строку покарання. Засуджений ОСОБА_5 з 09.08.2015 по теперішній час відбуває покарання в державній установі «Крижопільський виправний центр (№113)». З 18.08.2015 по 08.05.2016 перебував в СІЗО м. Кіровоград, зарекомендував себе посередньо, стягнень та заохочень не мав. З 08.05.2016 по 19.05.2016 перебував в СІЗО м. Миколаїв, зарекомендував себе посередньо, стягнень та заохочень не мав. З 19.05.2016 по 06.04.2021 відбував покарання в державній установі «Арбузинська ВК (№83)», зарекомендував себе позитивно, мав одне стягнення та три рази був заохочений. З 06.04.2021 по 19.01.2022 відбував покарання в державній установі «Широківський (ВЦ-№75)» , зарекомендував себе посередньо, стягнень та заохочень не мав. З 19.01.2022 по 23.03.2022 відбував покарання в державній установі «Новобузький ВЦ (№ 103)», зарекомендував себе посередньо, стягнень та заохочень не мав. З 23.03.2022 по теперішній час відбуває покарання в державній установі «Крижопільський ВЦ (№113)». По прибутті в установу був працевлаштований згідно строкового трудового договору № 90-22 від 02.04.2022 по 04.07.2022 на контрагентському об`єкті ПП «ВікторіО», поставлені завдання виконував. За час відбування покарання характеризується посередньо, засуджений дотримується вимог, які визначають порядок і умови відбування покарання, порушень режиму відбування покарання не допускає,заохочень не має. Соціально-корисну ініціативу проявляє, приймає участь в суспільному житті відділення. Санітарний стан житлового приміщення підтримує в належному вигляді, має охайний зовнішній вигляд. До майна установи та предметів якими користується при виконанні дорученої роботи ставиться відповідно, здійснює за ними належний догляд, використовує їх за призначенням. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, виконує передбачені законом вимоги. По відношенню до засуджених неконфліктний, товариські стосунки підтримує із засудженими різної спрямованості. Проявляє готовність до самокерованої соціально-правомірної поведінки, але вповній мірі ще не довів своє виправлення. За час відбування покарання порушень вимог пожежної безпеки не допускає.

Відвідує заходи виховного характеру, робить для себе позитивні висновки. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Духовне відродження» та «Підготовка до звільнення». Підтримує стосунки з рідними шляхом телефонних розмов. Вину в скоєному злочині визнає, розкаюється в скоєному діянні. На профілактичному обліку установи не перебуває. Заборгованості за виконавчими листами не має. Згідно оцінки вчинення повторного кримінального правопорушення з використанням підсистеми КАСАНДРА єдиного реєстру засуджених та осіб узятих під варту у засудженого ОСОБА_5 , встановлено низький рівень вчинення повторного кримінального правопорушення. Під дію ст. 101 КВК України підпадав по відбуттю 1/2 строку покарання, а саме: 27.06.2019. На комісії установи не розглядався. Під дію ст. 82 КК України підпадав по відбуттю 2/3 строку покарання, а саме: 27.12.2020. Рішенням комісії державної установи «Арбузинська ВК (№83)» протоколом №1 від 14.01.2021 задоволено в застосуванні більш м`якого покарання, а саме обмеження волі, як такому, що став на шлях виправлення. Під дію ст. 81 КК України підпадав по відбуттю 3/4 строку покарання, а саме: 23.07.2021. Рішенням комісії державної установи «Широківський (ВЦ-№75)» протоколом №14 від 30.07.2021 відмовлено в застосуванні умовно-достроковому звільненні, оскільки не довів соє виправлення. Умовно достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього часу відбування покарання своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності. Судом встановлено, що відбуття засудженим певної частини строку покарання не є обов`язковою підставою для звільнення засудженого від подальшого відбування покарання, оскільки це є лише правом, а не обов`язком суду, а засуджений повинен довести своє виправлення та перевиховання сумлінною поведінкою і ставленням до праці протягом всього періоду знаходження у виправних установах. Щодо посилання засудженого, що після розірвання трудового договру 04.07.2022 з контрагенському договору обєкті ПП «Вікторія О »він залучався до робіт по благоустрою та самообслуговування установи, суд зазначає наступне. Довідкою ДУ «Крижопільський ВЦ № 113» встановлено, що заробітна плата засудженого ОСОБА_5 в ДУ «Крижопільський ВЦ № 113» за період з квітня 2022 року по липень 2022 року склала 16266,34 грн. Відповідно до наданої довідки про наявність стягнень та заохочень засуджений під час відбування покарання отримав 3 подяки та одне стягнення.
Відповідно до ч.1 ст.6 КВК України виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Прийняття рішення про умовно дострокове звільнення не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.
Таким чином процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним протягом всього перебування засудженого в установі виконання покарання.
Відповідно до ч. 4 ст. 59 КВК України особи, засуджені до обмеження волі, зобов`язані: виконувати в разі залучення роботу із самообслуговування та благоустрою виправного центру.

Статтею 60 КВК України визначено, що засуджені до обмеження волі залучаються до суспільно корисної оплачуваної праці за строковим трудовим договором, як правило, на виробництві виправних центрів, а також на договірній основі на підприємствах, в установах чи організаціях усіх форм власності за умови забезпечення належного нагляду за їхньою поведінкою.

Праця засуджених до обмеження волі регулюється законодавством про працю, за винятком правил прийняття на роботу, звільнення з роботи, переведення на іншу роботу.

Засуджені можуть залучатися без оплати праці лише до робіт з благоустрою виправних центрів і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених або до допоміжних робіт із забезпечення виправних центрів продовольством.

До цих робіт засуджені залучаються в порядку черговості в неробочий час і не більш як на дві години на день.

Суд приходить до висновку, що поведінка засудженого ОСОБА_5 може свідчити лише про його виконання обов`язку дотримуватися умов відбуття покарання та виконувати в разі залучення роботу із самообслуговування та благоустрою виправного центру а не про сумлінність його поведінки, оскільки дотримання умов відбуття покарання є обов`язком останнього, останній на даний час не працює, доказів про неможливість працевлаштуватись за станом здоров`я, та наявних медичних протипоказань не надав.

Разом із тим матеріалами справи не мають достатніх даних про те, що засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а його звернення із клопотанням було здійснено формально після відбуттю 3/4 строку покарання, також судом враховується.
Враховуючи те, що процес виправлення та перевиховання засудженого має бути стабільним та послідовним, суд находить вищевказані обставини свідчать про те, що засуджений ОСОБА_5 своєю поведінкою не довів виправлення та перевиховання, а також з урахуванням того, що згідно ст. 81 КК України застосування умовно-дострокового звільнення є правом, а не обов`язком суду, враховуючи відсутність однієї з підстав, передбачених ст. 81 КК України, для умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання, суд дійшов висновку у задоволенні клопотання, відмовити. Керуючись ст. 81 КК України, ст. 154 КВК України, ст. ст.537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ :
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення - відмовити. Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи діб з дня її оголошення.

Суддя: