ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/9388/22
провадження № 1-кс/753/1548/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" серпня 2022 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні № 0002665, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 серпня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 15, частиною 4 статті 186 Кримінального кодексу України,

про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

В С Т А Н О В И В:
27.08.2022 слідчий Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що групою слідчих слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві розслідується кримінальне провадження №0002665 від 26 серпня 2022 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 26.08.2022 перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Харківське Шосе 152, приблизно о 17 год. 20 хв. вчинив злочин проти власності при наступних обставин:

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), ОСОБА_4 , знаходячись поблизу магазина «Бонус» по вулиці Харківське Шосе 152, у місті Києві, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою обернення чужого майна на свою користь, в період воєнного стану та впевнившись, що за його злочинними діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, таємно викрав велосипед чорного кольору марки «Ventura» вартістю 800 грн. 00 коп., який перебуває у власності потерпілого ОСОБА_8 , та в подальшому, сівши на велосипед, поїхав.

В подальшому потерпілий ОСОБА_8 виявив відсутність власного велосипеду чорного кольору марки «Ventura», після чого помітив, що ОСОБА_4 , їде на вищезазначеному велосипеді, таким чином викрив злочинні дії ОСОБА_4 , про що висловив усну вимогу на повернення велосипеду.

ОСОБА_4 , зрозумівши, що його злочинні дії були викриті потерпілим, від свого злочинного умислу не відмовився та продовжив вчиняти активні дії спрямовані на відкрите викрадення чужого майна, а саме, почав тікати по вулиці Харківське шосе на велосипеді, який належить потерпілому ОСОБА_8 .

Утримуючи при собі вищевказане майно, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), ОСОБА_4 тікав по АДРЕСА_1 , однак довести свій злочинний умисел до кінця та розпорядитись вказаним майном не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий військовослужбовцями.

Своїми злочинними діями, ОСОБА_4 міг спричинити матеріального збитку потерпілому на суму 800 грн. 00 коп.

Клопотання обґрунтоване наявністю ризику, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інший злочин та недостатністю менш суворих запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам.
У судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з підстав вказаних у його мотивувальній частині, зокрема враховуючи наявність у даному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, наявності достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, та обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання, враховуючи особу підозрюваного.
Захисник заперечував проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , посилаючись на недоведеність заявлених ризиків, невідповідність запобіжного заходу особі підозрюваного. Вказував, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, неофіційно працює, велосипед був повернутий власнику (потерпілому), який не має претензій. Також зазначав, що підозрюваний має захворюванні, які перешкоджають триманню його під вартою та просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Підозрюваний просив відмовити в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Слідчий суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали та проаналізувавши в системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу відомості, які мають значення при вирішення питання застосування заходу забезпечення кримінального провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, дійшов таких висновків.
Як вбачається із матеріалів поданого клопотання 26.08.2022 року о 20 год. 57 хв. ОСОБА_4 затримано без ухвали слідчого судді на підставі ст. 208 КПК України.
26.08.2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України.
Статтею 176 КПК України визначені види запобіжних заходів.
Згідно з положеннями ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Статтею 178 КПК України передбачені обставини, які враховуються при обрані запобіжного заходу.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні матеріалами, зокрема: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 26.08.2022; рапортами від 26.08.2022, протоколом огляду місця події від 26.08.2022; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 26.08.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 26.08.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 26.08.2022; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 26.08.2022; протоколом допиту підозрюваного 26.08.2022; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
В розумінні ст. 177 КПК України «обґрунтована підозра» включає в себе наявність процесуального документу - повідомлення про підозру та наявність достатніх доказів для вирішення питання про застосування запобіжного заходу. Згідно ч. 1 ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру підлягає обов`язковому здійсненню, зокрема, у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.
ЄСПЛ у рішеннях «Фокс, Кембел і Хартлі проти Сполученого Королівства», «Лабіта проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану», «Нечипорук і Йонкало проти України» виклав стандарти розуміння поняття «обґрунтована підозра», що передбачає існування фактів та інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що певна особа могла вчинити злочин. Факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як такі, що обґрунтовують засудження особи, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Слідчий суддя, оцінюючи сукупність зібраних доказів щодо пред`явленої підозри, з точки зору їх достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки надані докази об`єктивно зв`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане правопорушення.
Слідчий суддя на стадії досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи у вчиненні злочину чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про їх наявність, враховуючи конкретні обставини справи та дані про особу ОСОБА_4 , який на даний час підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), який відноситься до категорії тяжких злочинів та за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до десяти років, а тому зважаючи на імовірну тяжкість покарання та інші ризики, перебуваючи на волі, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. При оцінці цих ризиків слідчий суддя враховує, що підозрюваний не одружений, дітей не має, офіційно не працевлаштований, був неодноразово судимий у період з 2003 по 2017 рік.
У зв`язку із викладеним наведені в клопотанні обставини та наявні відомості про особу підозрюваного свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а тому застосування більш м`яких запобіжних заходів може не забезпечити належної його процесуальної поведінки.
При застосуванні запобіжного заходу судом враховано також вік підозрюваного, його стан здоров`я, відсутність підтверджених відомостей, які б свідчили про наявність перешкод для тримання під вартою, та інші обставини, що характеризують особу підозрюваного.
Слідчий суддя звертає увагу на мотив та спосіб вчинення кримінального правопорушення, а також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини висновки про ступінь ризиків та неможливості їм запобігання більш м`якими запобіжними заходами мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки під час попередніх розслідувань (способу життя, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Згідно статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Слідчий суддя вважає, що до підозрюваного в даному випадку не підлягають застосуванню запобіжні заходи у виді особистого зобов`язання та домашнього арешту у зв`язку з тим, що вони не будуть дієвими і не зможуть перешкодити настанню вищевказаним ризикам.
Не можливе застосування до підозрюваного і запобіжного заходу вигляді особистої поруки, оскільки на момент повідомлення йому про підозру та звернення до слідчого судді із вказаним клопотанням до органу досудового розслідування не надійшло жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру, про обрання відносно підозрюваного саме такого запобіжного заходу.
Таким чином, слідчий суддя з урахуванням сукупності встановлених обставин дійшов до переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде дієвим і не зможе запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що виправдовує застосування найсуворішого запобіжного заходу.
Водночас, враховуючи складність кримінального провадження та слідчі дії, які необхідно виконати під час досудового розслідування, слідчий суддя вважає, що строк у шістдесят днів, який визначений процесуальним законом та який просить застосувати прокурор, не є об`єктивно виваженим, а тому вважає, що строк тримання під вартою підозрюваного слід визначити у сорок днівз моменту його фактичного затримання, тобто до 04.10.2022.
Згідно із ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Слідчий суддя вважає слушними посилання сторони захисту на те, що підозрюваний ОСОБА_4 має місце проживання, проживає з співмешканкою, має непостійну роботу, що дає підстави для визначення підозрюваному застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 49620 грн., яка не є завідомо непомірною для підозрюваного або заставодавця та буде співмірною з наявними ризиками і в разі її внесення зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення клопотання.
Керуючись статтями 7, 131, 132, 176-178, 182, 183, 186, 193-197, 369-372, 376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
1. Клопотання слідчого задовольнити частково.

2. Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 40 (сорок) днів.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 18 год. 20 хв. 26 серпня 2022 року.

Визначити підозрюваному альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 49 620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншими фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок для внесення застави.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

З моменту звільнення ОСОБА_4 з-під варти у зв`язку з внесенням застави він буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Покласти на ОСОБА_4 у випадку внесення застави обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою;

- не відлучатися з місця проживання ( АДРЕСА_2 ) без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Строк дії ухвали слідчого судді та термін дії покладених на ОСОБА_4 обов`язків визначити до 26 жовтня 2022 року.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у цій ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю. У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1