ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1571/22 Справа № 199/9403/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_5 ,
адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 травня 2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпропетровська, офіційно не працевлаштованого, має середню освіту, на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб не має, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , інваліда 3 групи, раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України,
ВСТАНОВИЛА:
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 травня 2022 року задоволено клопотання прокурора ОСОБА_8 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 ..
Продовжено дію раніше застосованого у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави, у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» на строк 60 днів, тобто до 07 липня 2022 року включно.
Відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 щодо обрання більш м`якого запобіжного заходу.
Мотивуючи ухвалене рішення суд послався на те, що на даний час відсутні підстави для зміни раніше обраного та продовженого запобіжного заходу обвинуваченому, оскільки він обирався та продовжувався не тільки з урахуванням тяжкості злочину, але й особи обвинуваченого та певних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які станом на 09.05.2022 не відпали і продовжують існувати.
Окрім того, районний суд враховуючи норми ст. 616 КПК України, зазначив, що законодавцем обмежено право осіб обвинувачених, серед іншого, і за ст. 115 КК України у зверненні до прокурора з клопотанням про скасування цього запобіжного заходу саме із підстави проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 просить ухвалу суду скасувати, постановити нову, якою у задоволені клопотання прокурора відмовити та змінити запобіжний захід ОСОБА_7 з тримання під вартою на особисте зобов`язання, з покладенням на нього обов`язків.
Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, ризики передбачені ст.177 КПК України є недоведеними та під час введення воєнного стану, при активних бойових діях на території України, з урахуванням особи ОСОБА_7 , у даному кримінальному провадженні не можуть бути достатньою підставою для продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
На думку адвоката, судом першої інстанції в повній мірі не враховано, що ОСОБА_7 бажає під час війни стати на захист держави, остільки він приймав участь в проведенні антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, має значний військовий досвід, був неодноразово нагороджений. Отже, він має необхідні знання та вміння для того щоб долучитися до оборони нашої країни та ефективно давати відсіч ворогу.
Вважає, що бажання обвинуваченого, ризикуючи життям, стати на захист Батьківщини переважає над потенційними ризиками, що передбачені ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.
Позиція учасників апеляційного перегляду.
Адвокат ОСОБА_6 підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, ухвалу суду скасувати, постановити нову, якою обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на нього обов`язків.
Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши доповідь головуючого судді, заслухавши думку адвоката ОСОБА_6 , обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до наступного.
Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 331 КПК під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою, а з частини третьої даної норми слідує, що звертаючись до суду з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, прокурор має викласти, зокрема обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою.
Зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання прокурора дотримані в повному обсязі.
При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , суд першої інстанції належним чином дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та обґрунтовано дійшов висновку про існування обставин, які виправдовують подальше перебування обвинуваченого під вартою.
Суд першої інстанції врахував наявність об`єктивних причин, які не дозволяють закінчити судовий розгляд з ухваленням вироку до спливу строку тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, а також існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
З таким висновком погоджується апеляційний суд, оскільки враховуючи характер та тяжкість покарання, що кореспондується з характером суспільного інтересу, даних про обвинуваченого, іншими обставинами у їх сукупності, дає підстави вважати, що продовжують існувати вказані вище ризики.
Колегія суддів зауважує, що ОСОБА_7 обвинувачується, у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, обвинувачений раніше не судимий, не має міцних соціальних зв`язків, а також офіційного джерела доходу, а тому за даних обставин останній може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Продовження існування зазначених вище обставин у їх сукупності, виправдовують подальше перебування обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, що відповідає, і є співрозмірним тяжкості і характеру діяння, яке інкримінуються останньому, та більш м`які запобіжні заходи, як на це вказує адвокат в апеляційній скарзі, не забезпечать належної його процесуальної поведінки, а тому продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою є найбільш прийнятним за наявних умов.
Колегія суддів зазначає, що доводи апеляційної скарги про те, що у зв`язку з введеним військовим станом на території України та активних бойових діях, та обвинувачений ОСОБА_7 бажає вступити до лав ЗСУ, не можуть бути підставою для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на менш обтяжливий, оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, зокрема в умисному вбивстві, що не зменшує наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Європейський Суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Що стосується доводів апеляційної скарги щодо відсутності доказів причетності ОСОБА_7 до інкримінованого йому кримінального правопорушення, то вони зводяться до вирішення питань доведеності чи недоведеності його вини в інкримінованому злочині, які вирішуються судом першої інстанції при розгляду справи по суті, а тому в даному провадженні ці питання не розглядаються.
З урахуванням викладеного та фактичних обставин кримінального провадження, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність продовження застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що є виправданим на даному етапі судового розгляду кримінального провадження.
Ухвала суду першої інстанції за змістом є обґрунтованою, вмотивованою, законною.
Порушень вимог чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали суду або її зміни, не встановлено.
Таким чином, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 303, 304, 376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 травня 2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:
_____________ ____________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4