Справа № 309/3537/22
Провадження № 1-кп/309/211/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2022 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді: ОСОБА_1

секретаря судового засідання: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

потерпілої: ОСОБА_5

захисників: ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст кримінальне провадження № 0000294 від 28.07.2022 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця смт. Рокитне Рокитнівського району Рівненської області, мешканця АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одруженого, працюючого завідувачем Данилівською дільницею ветеринарної медицини, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

27.07.2022 року, приблизно о 21годині 30 хвилин, ОСОБА_4 керуючи технічно справним автомобілем марки «OPEL ASTRA» д/н НОМЕР_1 та рухаючись заднім ходом, напроти кафе «Маркет», що по вул. Центральній в с. Іза Хустського району, в порушення вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, зміст якого полягає у тому, що «Перед початком руху...та іншою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам руху», не переконавшись в безпеці, а в порушення вимог п. 10.9 ПДРУ, зміст якого полягає у тому, що «Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати перешкод іншим учасникам руху», не забезпечивши відповідну безпеку, не застосував усіх передбачених ПДРУ засобів для того, щоб впевнитися у відсутності перешкод для руху, при русі заднім ходом, продовжуючи рух скоїв наїзд на велосипедиста ОСОБА_5 , яка з тілесними ушкодженнями була доставлена в реанімаційне відділення Хустської РЛ.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди велосипедист ОСОБА_5 , у відповідності до висновку судово-медичної експертизи №92/х від 12.08.2022 року, отримала тілесні ушкодження у вигляді: саден правого та лівого ліктьових суглобів по зовнішній поверхні, ВЧМТ з забоєм головного мозку важкого ступеню, травматичний САК, пневмоцефалія, перелом обох скроневих кісток з вираженим цефалгічним синдромом, вираженими статико-координаторними порушеннями, перелом відростку СЗ хребця.

Дані тілесні ушкодження виникли внаслідок дії тупих твердих предметів, якими могли бути виступаючі частини облицювання велосипеду та автомобіля з послідуючим ударянням та ковзанням тіла по твердих підлеглих покривах дороги під час ДТП і вкладаються в час події, яка мала місце 27.07.2022 року.

Тілесні ушкодження у вигляді саден, потягли за собою розлад здоров`я не більше 6 днів, і по цій ознаці згідно п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження що не спричинило короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності.

Тілесні ушкодження у вигляді перелому відростку СЗ хребця, потягли за собою розлад здоров`я більше 21 дня, і по цій ознаці згідно п. 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року, кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Тілесні ушкодження у вигляді ВЧМТ з забоєм головного мозку важкого ступеню, травматичний САК, пневмоцефалія, перелом обох скроневих кісток з вираженим цефалгічним синдромом, вираженими статико-координаторними порушеннями є небезпечними для життя і по цій ознаці згідно п. 2.1.3. «Б.В.Г.» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року, кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження.

Таким чином водій ОСОБА_4 , порушив і вимоги п. п. 1.5 ПДР України, зміст якого полягає в тому, що «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків».

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України визнав повністю та беззаперечно, щиро покаявся, повністю підтвердив фактичні обставини та події, викладені в обвинувальному акті. Суду пояснив, що 27.07.2022 р., біля 21 години 30 хвилин, керуючи автомобілем марки «Опель-Астра», рухаючись заднім ходом напроти кафе «Маркет» с. Іза по вул. Центральній Хустського району проявив неуважність до дорожньої обстановки та скоїв наїзд на велосипедиста ОСОБА_5 .. Після ДТП залишився біля потерпілої до приїзду карети швидкої допомоги, спиртні напої в той день не виживав. Потерпілій завдану шкоду відшкодував.

Обвинувачений ОСОБА_4 вважає, що досліджувати інші докази не має необхідності, зміст та значення ст. 349 КПК України йому зрозумілі.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні суду пояснила, що 27.07.2022 р. їхала на велосипеді в магазин за хлібом. На перехресті зупинилася, почала переходити дорогу і не дійшовши до тротуару відчула сильний удар в бік. Після чого була доставлена до лікарні. Претензій до обвинуваченого не має, шкода їй відшкодована. Цивільний позов не заявляє.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, підтвердив фактичні обставини та події, викладені в обвинувальному акті, суд за згодою обвинуваченого та учасників судового розгляду, враховуючи, що не оспорювалися фактичні обставини справи, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України визнає їх встановленими в судовому засіданні та вважає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, роз`яснивши при цьому учасникам судового розгляду наслідки застосування даної статті КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілої, дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_4 і яке у відповідності до ст. 12 КК України є тяжким злочином, також суд враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше судимим не значиться, за місцем проживання характеризується позитивно, покаявся у скоєному, вину визнав повністю, активно сприяв розкриттю злочину, відшкодував завдану шкоду, відсутність претензій з боку потерпілої.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Суд приймає до уваги також досудову доповідь, надану органом пробації, згідно якої ОСОБА_4 раніше не судимий, характеристику з місця проживання, низький рівень ризику повторного вчинення кримінального правопорушення та низький ризик для суспільства, у тому числі для окремих осіб, тому орган з питань пробації вважає можливим перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства та не становить високу небезпеку для суспільства.

З урахуванням відомостей про особу обвинуваченого, обставин справи, суд приходить до висновку, що для виправлення обвинуваченого та для попередження скоєння інших кримінальних правопорушень необхідним є покарання, не пов`язане з ізоляцією від суспільства, у зв`язку з чим суд вважає доцільним призначити основне покарання ОСОБА_4 у вигляді позбавлення волі з позбавленням його права керувати транспортними засобами із застосуванням ст. 75 КК України до основного покарання.

Призначення ОСОБА_4 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду». Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної статтею 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження під час судового провадження не застосовувалися.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді чотирьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік шість місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку, який суд визначає у два роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 не обирався.

Речові докази по справі: автомобіль марки «OPEL ASTRA» д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходиться на майданчику тимчасового утримання Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області повернути ОСОБА_4 ; велосипед, який знаходиться на майданчику тимчасового утримання Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області повернути потерпілій ОСОБА_5 .

На вирок може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя Хустського

районного суду ОСОБА_1