Провадження № 1-кп/686/159/22
Хмельницький міськрайонний суд в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
представників потерпілих: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Раштівка Старокостянтинівського району Хмельницької області, українки, громадянки України, з вищою освітою, працюючої ( на момент інкримінованого кримінального правопорушення ) начальником відділення №301 АКІБ «УкрСиббанк», розлученої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, -
за ч.2 ст.364, ч.2 ст.366 КК України,
ОСОБА_7 органом досудового розслідування обвинувачується в тому, що вона, перебуваючи з 18.05.2009 на посаді начальника відділення №301 АКІБ «УкрСиббанк», будучи наділеною організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, а тому являючись службовою особою АКІБ «УкрСиббанк», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинила кримінальні правопорушення за наступних обставин.
Вказаний договір іпотеки був посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу ОСОБА_9 та до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек приватним нотаріусом внесено відповідні записи.
В подальшому, 03.10.2008 між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_10 укладено договір поруки №232307, згідно якого останній виступає поручителем ОСОБА_8 перед банком у вказаному кредитному договорі.
У зв`язку із невиконанням ОСОБА_8 та ОСОБА_10 договірних зобов`язань по поверненню кредиту, 17.03.2010 Хмельницьким міськрайонним судом видано виконавчий лист за №2-2670/10р про звернення стягнення на предмет іпотеки з ОСОБА_8 та ОСОБА_10 на користь Банку заборгованостей за простроченим кредитом, процентів за користування кредитами та пені.
Надалі, продовжуючи свої умисні протиправні дії, пов`язані із зловживанням службовим становищем ОСОБА_7 власноручно підписала вказаний лист із завідомо неправдивими для неї відомостями, завірила свій підпис відтиском печатки відділення №301 АТ «УкрСиббанк», до якої мала вільний доступ, зареєструвала у журналі вихідної кореспонденції відділення №301 АТ «УкрСиббанк» за №1199 від 22.07.2010, наддавши, таким чином, цьому листу статусу офіційного документу, тобто документу, що містить інформацію, яка здатна спричинити наслідки правового характеру.
Цього ж дня, близько 15 год. 40 хв., приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу ОСОБА_9 , що знаходиться по АДРЕСА_3 , на підставі вищевказаного завідомо неправдивого офіційного документу листа «Про зняття заборони», вилучено запис про заборону відчуження із Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та запис про іпотеку із Державного реєстру іпотек щодо заставного майна - житлового будинку АДРЕСА_2 та земельної ділянка площею 1000 кв.м., що належить ОСОБА_8 .
Тобто, ОСОБА_7 обвинувачується у зловживанні службовим становищем, тобто умисному, з корисливих мотивів, в інтересах третіх осіб, використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом інтересам юридичної особи, - ч. 2 ст. 364 КК України (в редакції від 15.04.2008), та у складанні та видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, що спричинило тяжкі наслідки, - ч. 2 ст. 366 КК України (в редакції від 11.06.2009).
Свою винуватість у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень обвинувачена ОСОБА_7 заперечила та показала, що дійсно з травня 2009 року займала посаду начальника відділення №301 АКІБ «УкрСиббанк» та в період з 12 по 27 липня 2010 року перебувала у відпустці за межами міста, доступу до робочого місця та електронних баз банку взагалі не мала, так як усі ключі, в тому числі, електронні, та штампи перед відпусткою були здані, що було зареєстровано у відповідному журналі. Стверджує, що будь-якого листа на адресу приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу вона не писала, не підписувала та у вихідній кореспонденції не реєструвала, та й, взагалі, лист сам по собі не є офіційним документом, на підставі якого можна було вчинити дії правового характеру, а боржники ОСОБА_8 і ОСОБА_10 є невідомими для неї людьми. Також зазначила, що коли вона прийшла працювати в АКІБ «УкрСиббанк», то договора про надання споживчого кредиту ОСОБА_8 , про поруку та іпотеку уже були укладені та в серпні 2009 року вказану кредитну справу було передано до іншого відділення - відділу примусового стягнення ПУ ДСБ АТ «УкрСиббанк», і доступу до неї вона, ОСОБА_7 , уже не мала і не могла мати, тому й не могла вчинити будь-яких дій в її межах, в тому числі, й дізнатися контрольну суму запису, яка є обов`язковою для реєстрації вилучення запису обтяжень з реєстрів.
В забезпечення виконання зобов`язань Позичальника, того ж дня, прийнято фінансову поруку ОСОБА_10 та прийнято заставу нерухомості, що належить ОСОБА_8 , а саме земельної ділянки, площею 1000 кв.м., та житлового будинку за адресою: АДРЕСА_4 .
В подальшому, позичальник та поручитель відмовилися від виконання взятих на себе зобов`язань, в зв`язку із чим, 21.01.2010 р. до Хмельницького міськрайонного суду було подано позов про стягнення заборгованості з останніх, який 03.03.2010 року було задоволено та рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 03.10.2010 р. стягнуто з ОСОБА_8 , ОСОБА_10 1 062 197,30 грн. заборгованості, 14 810,16 грн. пені за порушення термінів повернення кредиту, 500 грн. неустойки, а всього 1 077 507,46 грн., отримано виконавчі листи.
16.09.2016 р. органом досудового розслідування із кредитної справи боржника ОСОБА_8 , на підставі ухвали слідчого судді від 16.08.2016 р. про тимчасовий доступ до документів, вилучено копію договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 03.10.2008 р., договір про надання споживчого кредиту від 03.10.2008 р., графік погашення кредиту, що є Додатком №1 до договору кредиту, додаткову угоду №1 від 03.10.2008 р. про відстрочення по погашенню основного боргу та процентів за користування кредитом із Додатком до нього графік погашення кредиту, Додаток №2 до Договору кредиту графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту, Додаток №3 «Тарифи банку» до Договору кредиту, договір іпотеки та договір поруки від 03.10.2008 р.
22.07.2010 р. до приватного нотаріуса Хмельницького міського округу ОСОБА_9 було подано лист за підписом начальника відділення №301 АТ «УкрСиббанк» ОСОБА_7 про зняття заборони №1199 від 22.07.2010 р., повідомлення про виключення запису з Державного реєстру іпотек №1199/3 від 22.07.2010 р., заява про вилучення обтяження об`єкта нерухомого майна №1199/2 від 22.07.2010 р..
Вказані звернення банку разом із витягом про реєстрацію у Державному реєстрі іпотек ( реєстрація вилучення запису) від 22.07.2010 р. та витягом про реєстрацію у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна ( реєстрація вилучення запису) та копією довіреності від 28.05.2009 р., виданої на ім`я ОСОБА_7 , 29.08.2016 року було вилучено в ході тимчасового доступу органом досудового розслідування на підставі ухвали слідчого судді від 16.08.2016 р.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показала, що до неї звернувся представник «УкрСиббанку» про вилучення обтяження майна Вєтки, при цьому, нею було перевірено дійсність довіреності, виданої на ОСОБА_7 , та на підставі повідомлення про виключення запису з Державного реєстру іпотек та заяви про вилучення обтяження об`єкта нерухомого майна за підписом ОСОБА_7 було вчинено вказані нотаріальні дії та сформовано відповідні витяги. Крім того, повідомила, що документи, на підставі яких вона вчинила нотаріальні дії, а також довіреність на ОСОБА_7 , приніс їй представник банку ОСОБА_13 , який розписався в реєстрі вчинення нотаріальних дій та отримав вказані витяги.
ОСОБА_13 , будучи допитаним в судовому засіданні в якості свідка, дав аналогічні показання.
Згідно договору купівлі-продажу від 22.07.2009 року житловий будинок, що розташований на земельній ділянці, з надвірними спорудами за номером АДРЕСА_4 , ОСОБА_8 передала у власність покупця ОСОБА_12 .
Вказаний договір разом із витягом про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів від 22.07.2010 р., копією витягу з Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна від 22.07.2010 р.,, копією витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна про податкові застави від 22.07.2010 р., копією витягу з Державного реєстру правочинів від 03.10.2008 р. на підставі ухвали слідчого судді від 06.05.2020 р. було вилучено у приватного нотаріуса ОСОБА_11 , яка в судовому засіданні підтвердила факт вчинення нею нотаріальної дії з купівлі-продажу вищевказаного будинку. Також зазначила, що будь-яких заборон для вчинення вказаної дії не було. Більш детальних обставин вона не пам`ятає за давністю часу.
Як показав в судовому засідання представник ПАТ «УкрСиббанк» ОСОБА_14 , в процесі роботи з кредитом ОСОБА_8 , під час виконавчого провадження, було встановлено, що відсутня іпотека, яка була раніше, в зв`язку із чим, він, ОСОБА_14 , звернувся до правоохоронних органів з відповідною заявою.
Аналогічні показання дав в судовому засіданні й представник ПАТ «УкрСиббанк» ОСОБА_4 , підтримані вони й представником ОСОБА_5
Крім того, ОСОБА_14 суду також показав, що після виявленого факту відсутності іпотеки, було зроблено запит до приватного нотаріуса, який посвідчував іпотеку, та отримано відповідь, що на підставі звернення ОСОБА_7 , як представника банку, було вилучено реєстрацію обтяження майна. При цьому, зазначив, що впевнений був, що ОСОБА_7 цього зробити не могла, так як остання перебувала у відпустці, і доступу до робочого місця не мала, а без доступу до робочого місця і баз даних (кредитної справи) виготовити вказані повідомлення/заяви не можливо було.
01.07.2016 р. представник АТ «УкрСиббанк» ОСОБА_14 подав доповнення до заяви від 12.03.2016 р. з додатками, зокрема, додано копію витягу з наказу від 01.07.2010 р. про надання ОСОБА_7 щорічної відпустки тривалістю 14 календарних днів, з 12.07.2010 р. по 25.07.2010 р. (включно).
Крім того, в послідуючому, 26.05.2020 р. представник ОСОБА_14 звернувся до слідчого з клопотанням про долучення до матеріалів кримінального провадження довідки-розрахунка заборгованості за кредитом станом на 15.05.2020 р., а 22.07.2020 р. з проханням про долучення до матеріалів справи типової посадової інструкції начальника відділення, «Порядок взаємодії підрозділів АІКБ «УКРСИББАНК» при роботі з державними реєстрами обтяжень майна, переданого в заставу».
Як вбачається з п.5.5 вказаного Порядку після отримання підтвердження про погашення кредиту відповідальний працівник, що займався підготовкою та нотаріальним оформленням договору іпотеки знаходить у Кредитній справі оригінал Витягу про реєстрацію обтяження об`єкта нерухомого майна у Єдиному Реєстрі заборон, в якому зазначено Реєстраційний номер запису в ЄРЗ та Контрольна сума саме цього запису та заповнює Заяву про вилучення обтяження об`єкту нерухомого майна з ЄРЗ. Заяву про вилучення обтяження об`єкту нерухомого майна з ЄРЗ разом з листом банку необхідно підписати уповноваженою особою Банку, поставити печатки та надати приватному або державному нотаріусу, який посвідчував договір іпотеки.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 стверджує, що контрольну суму запису можна було дізнатися з електронної бази даних архіву кредитних справ, однак, доступу у неї не було, так як вона перебувала у відпустці, й, більш того, самої кредитної справи до вказаної бази даних загружено взагалі не було.
З метою проведення судово-почеркознавчої експертизи підпису виконаного на вилучених у приватного нотаріуса ОСОБА_9 листа «Про зняття заборони», повідомлення про виключення запису з Державного реєстра іпотек та заяви про вилучення обтяження об`єкта нерухомого майна, органом досудового розслідування на підставі ухвали слідчого судді від 13.05.2020 р. було здійснено тимчасовий доступ до оригіналів кадрових документів, що перебувають у володіння відділення АТ «Урсиббанк», що по вул.Подільській,21 м.Хмельницький: посадова інструкція начальника відділення, підписана ОСОБА_7 10.11.2008 р., договір про матеріальну відповідальність від 19.05.2011 р. за підписом ОСОБА_7 , наказ від 01.04.2005 р. про прийняття ОСОБА_7 на постійну роботу на посаду провідного фахівця з операційної діяльності відділення №301 АКІБ «УкрСиббанк», наказ від 01.07.2005 р. про переведення ОСОБА_7 на посаду провідного фахівця СМБ, наказ від 18.07.2005 р. про переведення ОСОБА_7 на посаду провідного фахівця індивідуального бізнесу відділення №301 АКІБ «УкрСиббанк», витяг з наказу від 05.04.2007 р. про переведення ОСОБА_7 на посаду заступника начальника відділення №301 з операційної діяльності, наказ від 03.03.2008 р. про переведення ОСОБА_7 на посаду заступника керуючого групою відділень Хмельницького управління Подільського регіонального департаменту АКІБ «УкрСиббанк» з операційної діяльності, наказ від 01.10.2008 р. про переведення ОСОБА_7 з 01.10.2008 р. на посаду начальника відділення №1003 АКІБ «УкрСиббанк», наказ від 18.05.2009 р. про переведення ОСОБА_7 з 01.10.2008 р. на посаду начальника відділення №301 АКІБ «УкрСиббанк», витяг з наказу від 30.09.2010 р. про переведення ОСОБА_7 з 04.10.2010 р. на посаду начальника відділення №155, витягу з наказу від 01.02.2013 р. про звільнення ОСОБА_7 за угодою сторін.
Згідно висновку експерта №1.1-0097:20 від 18.06.2020 судово-почеркознавчої експертизи: - підпис у заяві №1199 від 22.07.2010 в графі «Начальник відділення №301 ВТ «УкрСиббанк» виконаний ОСОБА_7 ; - підпис в повідомленні про виключення запису з Державного реєстру іпотек №1199/3 від 22.07.2010 та в заяві про вилучення запису обтяження об`єкта нерухомого майна №1199/2 від 22.07.2010 в графі «підпис заявника» виконаний ОСОБА_7 ; підпис в посадовій інструкції в графі «ознайомлена» та підпис в договорі про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 19.05.2011 в графі «підпис ОСОБА_7 » виконаний ОСОБА_7 .
В судовому засіданні експерт ОСОБА_15 роз`яснила, що досліджуваний нею підпис є простим у виконанні, вільних зразків надано було достатньо.
Однак, як вбачається з усіх вилучених під час тимчасового доступу документів, підписані ОСОБА_7 є лише посадова інструкція начальника відділення та договір про матеріальну відповідальність, та не зрозуміло з яких причин, вони із вільних зразків підпису стали самим предметом дослідження й, відтак, при проведенні експертного дослідження вільні зразки підпису ОСОБА_7 взагалі були відсутні, що є порушенням вимог Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень.
На таке порушення вказує й строна захисту.
За таких обставин, суд не погоджується із вказаним висновком, так як вважає його не повним, таким, що проведений з порушенням вимог чинного законодавства, а тому не використовує його при прийнятті рішення по даному кримінальному провадженні та визнає недопустимим доказом.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показав, що він в 2010 -2011 роках працював в АКІБ «УкрСиббанк» у відділі з проблемними кредитами. Боржники ОСОБА_8 та ОСОБА_10 надали згоду на реалізацію будинку. Підшукавши покупця, він, ОСОБА_13 , підготував листи про зняття обтяжень, зареєстрував їх у себе в відділенні, заніс їх нотаріусу, та після зняття заборони, будинок був реалізований, а отримані від неї грошові кошти внесені на погашення кредиту. При цьому, зазначив, що кошти спочатку зараховуються на загальний рахунок банку внутрішній, так званий, транзитний, а потім вже розприділялись на погашення. До того ж, вказав, що під час розгляду Хмельницьким адміністративним судом справи, пов`язаної із відчуженням вказаного іпотечного майна, в матеріалах справи була довідка про те, що кошти від його реалізації надійшли в банк. Стверджує, що відчуження відбулося в рамках закону, в межах наданих йому, згідно доручення, повноважень.
Під час надання для огляду в судовому засіданні листа «Про зняття заборони» №1199 від 22.07.2010 р., заяви про вилучення обтяження об`єкта нерухомого майна №1199/2 від 22.07.2010 р. та повідомлення про виключення запису з Державного реєстру іпотек №1199/3 від 22.07.2010 р. вказав, що дійсно вказані документи виготовлялися ним й почерк реєстрації (цифри) також виконанні ним особисто, однак, чому, в даному випадку підписані вони від імені ОСОБА_7 , на даний час пояснити не може за спливом великого проміжку часу, хоча зазначає, що остання його керівником не являлась, з нею він не працював.
В ході досудового розслідування дані обставини органом досудового розслідування не перевірялись.
Згідно наданих стороною захисту копій матеріалів кримінального провадження, які не подавалися стороною обвинувачення під час судового провадження, у ОСОБА_13 було відібрано експериментальні зразки його підпису, однак, експертне дослідження так і не було проведено.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що в 2008 році його дружина, ОСОБА_8 , придбала у кредит будинок по АДРЕСА_4 , уклали договір іпотеки. Однак, після зміни курсу валют, не спроможні були його погасити і їм представник банку запропонував реалізувати вказаний будинок, а грошові кошти внести в рахунок погашення заборгованості по кредиту, що і було зроблено. Зазначає, що весь час спілкувались з представником банку на ім`я ОСОБА_16 . В послідуючому, ОСОБА_16 показав їм довідку про здійснення проплати та квитанцію про внесення грошових коштів в касу банку. Стверджує, що ОСОБА_7 йому не знайома. Крім того, зазначив, що після реалізації будинку з земельною ділянкою будь-яких претензій зі сторони банку до нього та його дружини не було.
23.07.2010 р. за підписом начальника відділення №301 АТ «УкрСиббанк» ОСОБА_17 . ОСОБА_8 видано довідку про погашення кредиту в сумі 112 000 доларів США в повному обсязі та відсутності станом на 23.07.2010 р. заборгованості по договору про надання споживчого кредиту.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_18 суду показав, що в 2010 році він займав посаду начальника Хмельницького ТУ АТ «УкрСиббанк», однак, ніякого відношення до кредиту ОСОБА_8 він не мав, жодних довідок по ньому не видавав та не підписував, й жодним нормативно-правовим документом банку видача таких довідок не передбачено. Зазначає, що підпис у довідці від 22.07.2010 р. має ознаки його підпису, однак, таким не являється.
Стороною захисту під час судового розгляду надано: копію акту приймання-передачі кредитних справ, в тому числі, ОСОБА_10 від 31.08.2009 р. за підписом фінансового консультанта ІБ відділення №301 АКІБ «УкрСиббанк» ОСОБА_19 та заступника начальника ВПС ПУ ДСБ ОСОБА_20 ; копію акту приймання-передачі кредитної справи ОСОБА_10 від 24.03.2010 р. за підписом заступника начальника відділу примусового стягнення ПУ ДСБ АТ «УкрСиббанк» ОСОБА_20 та провідного юрисконсульта відділу по супроводженню виконавчих процедур і аутсорсингу по стягненню боргів ОСОБА_21 ; копію постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачеві від 02.02.2012 р. із копією супровідного листа, разом з тим, не зазначено у який спосіб, встановлений КПК України, вони отримані, в зв`язку із чим, у відповідності до ст.86 КПК України, суд визнає їх недопустимими і не використовує їх при прийнятті рішення по справі.
Згідно зі ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Положення ст. 17 КПК України регламентують, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Крім того, ст.62 Конституції України закріплено принцип, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Стаття 94 КПК України передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Капо проти Бельгії» (рішення від 13 січня 2005 року) зауважив, що в кримінальних справах питання прийняття доказів належить досліджувати загалом у світлі п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і вимагає воно, крім іншого, щоб тягар доказування лежав на стороні обвинувачення.
Крім того, у своїх рішеннях ЄСПЛ неодноразово наголошував, що питання про допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази. Під час оцінки доказів суд має керуватися критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою» (рішення у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 9 червня 1998 року, «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» від 6 грудня 1998 року).
За вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Статтею 373 КПК встановлено, що виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.
Обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом.
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.
Тобто, дотримуючись засад змагальності та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК, сторона обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.
Згідно даних обвинувального акту ОСОБА_7 обвинувчується в тому, що вона, зловживаючи службовим становищем, 22.07.2010 р. склала завідомо неправдивий офіційний документ лист «Про зняття заборони», адресований приватному нотаріусу Хмельницького міського нотаріального округу ОСОБА_9 , з проханням про зняття заборони відчуження нерухомого майна будинку та земельної ділянки, що належать ОСОБА_8 , та власноручно підписала вказаний лист із завідомо неправдивими для неї відомостями, завірила свій підпис відтиском печатки відділення №301 АТ «УкрСиббанк», до якої мала вільний доступ, зареєструвала у журналі вихідної кореспонденції відділення №301 АТ «УкрСиббанк» за №1199 від 22.07.2010, наддавши, таким чином, цьому листу статусу офіційного документу, тобто документу, що містить інформацію, яка здатна спричинити наслідки правового характеру, на підставі якого, того ж дня, о 15 год. 40 хв. приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу ОСОБА_9 , що знаходиться по АДРЕСА_3 , вилучено запис про заборону відчуження із Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та запис про іпотеку із Державного реєстру іпотек щодо заставного майна - житлового будинку АДРЕСА_2 та земельної ділянка площею 1000 кв.м., що належить ОСОБА_8 .
Однак, свою причетність до вчинення вказаних кримінальних правопорушень ОСОБА_7 заперечує, а стороною обвинувачення не надано належних, допустимих, достатніх доказів вчинення саме останньою даних кримінальних правопорушень, адже свідок ОСОБА_10 стверджує, що обвинувачена йому не знайома, усі питання з приводу реалізації та внесення грошей в касу вирішували з представником банку на ім`я ОСОБА_16 , та й сам представник банку ОСОБА_22 підтверджує вказаний факт та вказує на те, що саме він виготовив повідомлення про виключення запису з Державного реєстру іпотек та заяву про вилучення обтяження об`єкта нерухомого майна, які, в подальшому, надав нотаріусу разом із довіреністю на ім`я ОСОБА_7 та виготовленим ним же листом банку, та які стали підставою для зняття заборони. Про те, що саме ОСОБА_13 надавав вказані документи, підтвердила в судовому засіданні й нотаріус ОСОБА_9 .
До того ж, як вбачається з Витягу про реєстрацію у Державному реєстрі іпотек ( реєстрація вилучення запису ) та Витягу про реєстрацію у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна ( реєстрація вилучення запису) від 22.07.2010 р. підставами для вилучення є, відповідно, Повідомлення про виключення запису з Державного реєстру іпотек №1199/3 від 22.07.2010 р. та Заява про вилучення обтяження об`єкта нерухомого майна №1199/2 від 22.07.2010 р., а тому лист №1199 від 22.07.2010 р., підроблення якого ставить в вину ОСОБА_7 , сам по собі не спричинив наслідків правового характеру.
Аналіз досліджених доказів переконав суд у тому, що жоден з запропонованих стороною обвинувачення і перевірених у судовому засіданні доказів як окремо, так і в сукупності з іншими доказами, не спростовують твердження ОСОБА_7 про те, що інкриміновані їй кримінальні правопорушення вона не вчиняла, та не можуть бути покладені в безпосереднє підтвердження винуватості останньої.
Таким чином суд, провівши судовий розгляд даного кримінального провадження у відповідності до положень ч.1 ст.337 КПК України, згідно з якими судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, безпосередньо дослідивши надані стороною обвинувачення докази та оцінивши всебічно, повно та неупереджено з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд, приходить до висновку, що обвинувачення ОСОБА_7 ґрунтується лише на припущеннях і не підтверджуються об`єктивними, достатніми доказами, отриманими в ході слідства і наданими стороною обвинувачення суду, що не дає суду можливості прийти до беззаперечного переконання про наявність в діях ОСОБА_7 зловживанні службовим становищем, тобто умисному, з корисливих мотивів, в інтересах третіх осіб, використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом інтересам юридичної особи, - ч. 2 ст. 364 КК України (в редакції від 15.04.2008), та складанні та видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, що спричинило тяжкі наслідки, - ч. 2 ст. 366 КК України ( в редакції від 11.06.2009 р.) й за цим обвинуваченням вона підлягає виправданню, оскільки не доведено, що кримінальні правопорушення вчинено обвинуваченою.
У відповідності до вимог ч.3 ст.129 КПК України цивільний позов АТ «УКРСИББАНК» до ОСОБА_7 про стягнення майнової шкоди підлягає залишенню без розгляду.
Розмір витрат на залучення експертів в кримінальному проваджені складають 2615,20 грн., однак вказана сума не може бути стягнута з обвинуваченого, оскільки відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України витрати на залучення експерта стягуються з обвинуваченого у разі ухвалення обвинувального вироку.
Даних про наявність у справі речових доказів у суду відсутні.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд
ОСОБА_7 визнати невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч.2 ст.366 КК України, та виправдати її, оскільки не доведено, що кримінальні правопорушення вчинено обвинуваченою.
Цивільний позов АТ «УКРСИББАНК» до ОСОБА_7 про стягнення майнової шкоди залишити без розгляду.
На вирок може бути подана апеляція до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя