Справа № 522/4950/22
Провадження по справі № 1-кп/522/1328/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2022 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
здійснивши судовий розгляд у відкритому судовому засіданні у залі Приморського районного суду м. Одеси № 106, на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000266 від 06.04.2022 року стосовно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Краснодарського краю, Ленінградського району, ст. Криловська, громадянина України, українця, який має середню освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до затримання мешкав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий:
за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Викладення обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення, яке суд вважає доведеним.
У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» затвердженим Законом України від 24.02.2022 року № 2102-ІХ, з 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан, дію якого було продовжено до теперішнього часу.
Крім того, у зв`язку із введенням воєнного стану Законом України від 03.03.2022 року № 2117-ІХ «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство», крім іншого, посилено відповідальність за кримінальні правопорушення, передбачені ст. 185-187, 189, 191 КК України, у разі їх вчинення в умовах воєнного або надзвичайного стану.
03 квітня 2022 року о 18 годині 59 хвилин, ОСОБА_3 разом з Особою №1, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, перебували за адресою: АДРЕСА_3 , де побачили на відведеній земельній ділянці комунікаційний колодязь. Передбачаючи, що у вказаному колодязі зазвичай знаходяться кабелі ліній зв`язку.
Маючи намір на вчинення крадіжки чужого майна, та переслідуючи ціль незаконного збагачення ОСОБА_3 спільно з Особою №1, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, визначили предметом свого злочинного посягання кабель, що знаходився у кабельному колодязі.
Реалізуючи свій спільний злочинний намір, діючи відповідно розподілених ролей та будучи впевненими, що за їхніми злочинними діями ніхто не спостерігає, а поряд відсутні сторонні особи, діючи умисно, з корисливих мотивів, ОСОБА_3 , разом з Особою №1, підійшли до кабельного колодязя підняли кришку люка телефонної мережі, після чого ОСОБА_3 проник до сховища зберігання кабелів діючих ліній зв`язку, де за допомогою заздалегідь приготовлених плоскогубців відкусив фрагмент кабелю марки ТПП 100х2х0,4 довжиною 58 метрів, вартість одного метру складає 97 гривень 47 копійок, а всього на загальну суму 6 783 гривень 68 копійок, які в подальшому Особа №1 силою рук витягнув вказаний фрагмент кабелю із колодязя.
Таємно викравши належне майно ПАТ «Укртелеком» в розмірі 6 783 гривень 68 копійок ОСОБА_3 разом з Особою № 1, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, з місця вчинення ними кримінального правопорушення скрилися, викраденим майном в подальшому розпорядилися на свій розсуд продавши сторонній особі.
Окрім того, 06 квітня 2022 року у нічний час, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_3 перебував за адресою: м. Одеса, провулок Економічний, біля будинку №2, де побачив на відведеній земельній ділянці комунікаційний колодязь. Передбачаючи, що у вказаному колодязі зазвичай знаходяться кабелі ліній зв`язку.
Маючи намір на вчинення крадіжки чужого майна, та переслідуючи ціль незаконного збагачення, ОСОБА_3 визначив предметом свого злочинного посягання кабель, що знаходився у кабельному колодязі.
Реалізуючи свій злочинний намір, будучи впевненими, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, а поряд відсутні сторонні особи, діючи умисно, з корисливих мотивів, ОСОБА_3 , підійшов до кабельного колодязя, відчинив кришку люка телефонної мережі, після чого проник до сховища зберігання кабелів діючих ліній зв`язку, де за допомогою заздалегідь приготовлених плоскогубців відкусив фрагмент кабелю марки ТПП 100х2х0,4 довжиною 35 метрів, вартість одного метру складає 97 гривень 47 копійок, а всього на загальну суму 8 187 гривень 20 копійок, які в подальшому силою рук витягнув із колодязя.
Таємно викравши належне майно ПАТ «Укртелеком» в розмірі 8 187 гривні 20 копійок ОСОБА_3 з місця вчинення ним кримінального правопорушення скрився, викраденим майном в подальшому розпорядився на свій розсуд продавши сторонній особі.
Окрім того, 06 квітня 2022 року у нічний час, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_3 , перебував за адресою: м. Одеса, вул. Світла, біля будинку № 8, де побачив на відведеній земельній ділянці комунікаційний колодязь. Передбачаючи, що у вказаному колодязі зазвичай знаходяться кабелі ліній зв`язку.
Маючи намір на вчинення крадіжки чужого майна, та переслідуючи ціль незаконного збагачення ОСОБА_3 визначив предметом свого злочинного посягання кабель, що знаходився у кабельному колодязі.
Реалізуючи свій злочинний намір, будучи впевненими, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, а поряд відсутні сторонні особи, діючи умисно, з корисливих мотивів, ОСОБА_3 , підійшов до кабельного колодязя відчинив кришку люка телефонної мережі, після чого проник до сховища зберігання кабелів діючих ліній зв`язку, де за допомогою заздалегідь приготовлених плоскогубців відкусив фрагмент кабелю марки ТПП 100х2х0,4 довжиною 114 метри, вартість одного метру складає 97 гривень 47 копійок, а всього на загальну суму 11111 гривень 58 копійок, які в подальшому силою рук витягнув із колодязя.
Таємно викравши належне майно ПАТ «Укртелеком» в розмірі 11111 гривні 58 копійок ОСОБА_3 з місця вчинення ним кримінального правопорушення скрився, викраденим майном в подальшому розпорядився на свій розсуд продавши сторонній особі.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, яка поєднана з проникненням у сховище, в умовах воєнного стану.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, визнав в повному обсязі та підтвердив обставини кримінальних правопорушень, які описані в обвинувальному акті та пояснив суду таке. Вказав, що дійсно в квітні 2022 року, точного часу він не пам`ятає, він перебував разом зі знайомим за адресою: м. Одеса, вул. Сонячна, де вони побачили комунікаційний колодязь, знаючи, що ймовірно там знаходяться кабелі ліній зв`язку. Підійшовши до кабельного колодязя, піднявши кришку люка телефонної мережі, він проник до сховища зберігання кабелів, де за допомогою плоскогубців відкусив фрагмент кабелю, які в подальшому його знайомий витягнув, які вони потім продали. Крім того, через декілька днів, у нічний період доби, він йшов по вул. Економічній, де побачив комунікаційний колодязь, знаючи, що ймовірно там знаходяться кабелі ліній зв`язку. Впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, він спустився до сховища, де за допомогою плоскогубців відкусив фрагмент кабелю, який в подальшому продав. Тієї ж ночі, він йшов по вул. Сонячна, де знову побачив комунікаційний колодязь, знаючи, що ймовірно там також знаходяться кабелі ліній зв`язку. Впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, він спустився до сховища, де за допомогою плоскогубців відкусив фрагмент кабелю, який в подальшому продав.
У вчиненому щиро кається, просив вибачення, вказав, що так склались обставини, однак він зробив відповідні висновки та завіряв суд більше не порушувати закон.
Просив суд суворо його не карати та врахувати його щире каяття у вчинених кримінальних правопорушеннях. Цивільний позов, поданий Акціонерним товариством «Укртелеком» про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення ним кримінальних правопорушень, визнав в повному обсязі.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 , просила суворо не карати її підзахисного, врахувати щире каяття, призначити покарання у мінімальному розмірі передбаченому санкцією статті та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк.
Представники Акціонерного товариства «Укртелеком» ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , в судове засідання не з`явились. В матеріалах кримінального провадження міститься заява від ОСОБА_7 та до поданого цивільного позову була долучена заява від ОСОБА_6 , в яких останні просили проводити судовий розгляд без їх участі.
Прокурор ОСОБА_4 просив призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді п`яти років позбавлення волі, з можливістю застосування положень ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк строком на три роки.
При таких обставинах, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів по справі, докази у судовому засіданні не досліджувались, згідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.
Суд з`ясував, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини кримінального провадження, та упевнився у добровільності їх позиції, їм було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини у апеляційному порядку.
Приймаючи до уваги вищевказане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, повністю доведена.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 містять склад кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, та суд кваліфікує їх за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, яка поєднана з проникненням у сховище, в умовах воєнного стану.

Мотивування прийнятого рішення.
При визначенні мотивів призначення покарання суд керується таким.
Відповідно до ст. 8 Конституції в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Відповідність покарання ступеню тяжкості злочину та особі правопорушника визначена насамперед ст. 61 Конституції України, відповідно до якої юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, а також з принципу правової держави, з суті конституційних прав та свобод людини і громадянина.
Крім того, як неодноразово наголошував у своїх висновках Верховний Суд, що суди не повинні допускати спрощений та однаковий підхід до розгляду справи та застосовувати індивідуалізацію покарання, з урахуванням конкретних обставин кожної справи. Індивідуалізація покарання конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта (постанова Верховного Суду від 22.03.2018 року у справі №207/5011/14-к (провадження №51-1985км 18).
Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.
У частині 2 ст. 65 КК України встановлено презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо не доведено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання. Суд вважає, що такий же принцип застосовується і при вирішенні питання про порядок відбування покарання, зокрема, про можливість звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» судам необхідно мати на увазі, що частиною 1 статті 75 КК передбачено звільнення від відбування покарання з випробуванням тільки тих осіб, які засуджуються до виправних робіт, службового обмеження (для військовослужбовців), обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, тобто лише щодо основного покарання, що має бути належним чином вмотивовано у вироку. Рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване. Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного до трьох років (ч. 3 ст. 75 КК України).

Щодо призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 .
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючої покарання обставини та відсутність обтяжуючих покарання обставин.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує його особу, який є громадянином України, не одружений, офіційно не працює, має середню освіту, зареєстрований в Одеській області, до затримання мешкав в м. Одесі, відомості щодо перебування обвинуваченого у лікаря на наркологічному та психіатричному обліку в матеріалах кримінального провадження відсутні, раніше не судимий та те, що він обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів.
Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд враховує те, що він щиро розкаявся у вчиненні кримінальних правопорушень.
Відповідно до ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відсутні.
Санкцією ч. 4 ст. 185 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.
Враховуючи обставини кримінальних правопорушення, особу обвинуваченого, який є раніше не судимий, наявність пом`якшуючої покарання обставини та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 мінімальне покарання, передбачене санкцією ч. 4 ст. 185 КК України, у виді п`яти років позбавлення волі.
Крім того, обвинувачений просив призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі, визначивши іспитовий строк, проти чого не заперечував прокурор.
Суд враховує, що потерпілій особі шкода обвинуваченим не відшкодована, однак ОСОБА_3 визнав цивільний позов в повному обсязі.
Врахувавши в сукупності наведені вище обставини кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючої покарання обставини, а саме щире каяття, та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд доходить висновку про можливість виправлення та перевиховання засудженого без ізоляції від суспільства із застосуванням положень ст. 75 КК України, тому вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном на три роки.
При цьому суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України, які будуть достатні для забезпечення належної поведінки ОСОБА_3 та виконуватимуть виховну та превентивну функцію.
Таким чином, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.
На підставі вищезазначеного, суд вважає, що таке покарання буде законним, справедливим, достатнім для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень обвинуваченим та досягне своєї мети.

Щодо заходів забезпечення кримінального провадження, процесуальних витрат, цивільного позову та речових доказів.
Згідно ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Згідно ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування.
Як вбачається з матеріалів провадження, стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 08.04.2022 року був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Тому з 08.04.2022 року необхідно рахувати його строк попереднього ув`язнення, який на підставі ч. 5 ст. 72 КК України слід врахувати в строк відбування покарання із розрахунку: один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.
Враховуючи викладене, у випадку порушення ОСОБА_3 покладених на нього обов`язків або при систематичному вчиненні правопорушень, що потягли за собою накладення адміністративних стягнень і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суду при направленні засудженого для відбування призначеного покарання необхідно буде на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк покарання ОСОБА_3 термін його попереднього ув`язнення у період із 08.04.2022 року по день проголошення даного вироку включно.
Запобіжний захід, застосований ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 24.05.2022 року стосовно ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою скасувати та ОСОБА_3 негайно звільнити з-під варти, у зв`язку з призначенням покарання не пов`язаного з позбавленням волі.
Щодо цивільного позову у кримінальному провадженні суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Представником потерпілої особи Акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Одеської філії Акціонерного товариства «Укртелеком» ОСОБА_6 до ОСОБА_3 заявлено цивільний позов про відшкодування збитків, завданих внаслідок вчинення злочину на загальну суму 26082 гривні 46 копійок.
Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 31.03.1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» при розгляді кримінальної справи суд зобов`язаний на основі всебічного, повного й об`єктивного дослідження обставин справи з`ясувати характер і розмір матеріальної шкоди, заподіяної злочином, наявність причинного зв`язку між вчиненим і шкодою, що настала, роль і ступінь участі кожного з підсудних в її заподіянні, а також, чи відшкодовано її повністю або частково до судового розгляду справи, і у вироку дати належну оцінку зазначеним обставинам.
За правилами ст. 61 КПК України цивільним позивачем у кримінальному провадженні є також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Вирішуючи питання щодо заявленого цивільного позову, суд виходить з норм частин першої, четвертої статті 128 Кримінального процесуального кодексу України, за якими особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов; форма і зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства. При цьому права та обов`язки цивільного позивача, цивільного відповідача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду (частина друга статті 61, частина друга статті 62 КПК України).
Частиною 1 статті 129 КПК України передбачено, що ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Частина 1 статті 22 ЦК України передбачає відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди особі, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено та матеріалами провадження підтверджується, що потерпілій стороні були завдані збитки в розмірі 26082 гривень 46 копійок, заявленому в цивільному позові, які підлягають відшкодуванню обвинуваченим на користь цивільного позивача.
Таким чином, суд вважає позовні вимоги Акціонерного товариства «Укртелеком» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.
Питання щодо процесуальних витрат суд вирішує відповідно до вимог глави 8 Розділу І КПК України.
Витрати для проведення експертиз відсутні.
Питання щодо речових доказів судом вирішується в порядку вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 5, 50, 63, 65, 75, 76, 185 КК України, ст. 61, 100, 127, 129, ч. 3 ст. 349, 367-371, 373, 374, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.
Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 (три) роки.
На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Роз`яснити ОСОБА_3 , що, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Запобіжний захід, застосований ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 24.05.2022 року стосовно ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою скасувати та ОСОБА_3 негайно звільнити з-під варти у залі суду, у зв`язку з призначенням покарання не пов`язаного з позбавленням волі.
Роз`яснити ОСОБА_3 , що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою накладення адміністративних стягнень і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання, при цьому строк відбування покарання ОСОБА_3 необхідно буде рахувати з 08.04.2022 року по день проголошення даного вироку включно.
Цивільний позов Акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Одеської філії Акціонерного товариства «Укртелеком» поданого його представником ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування збитків, завданих внаслідок вчинення злочину на загальну суму 26082 (двадцять шість тисяч вісімдесят дві) гривні 46 (сорок шість) копійок задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Одеської філії Акціонерного товариства «Укртелеком», Ідентифікаційний код № 01186691, 26082 (двадцять шість тисяч вісімдесят дві) гривні 46 (сорок шість) копійок в якості відшкодування майнової шкоди, завданої злочинами.
Речові докази, а саме:
- диск з відеозаписом с камер спостереження, розміщених на фасаді стіни будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження та на нього може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня проголошення вироку через Приморський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду.

Суддя Приморського районного
суду м. Одеси ОСОБА_1