Провадження № 1-кс/761/6135/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2022 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на вилучене під час обшуку майно у кримінальному провадженні №0000120, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.03.2022, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111 та ч. 1 ст. 436-2 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на вилучене під час обшуку майно у кримінальному провадженні №0000120, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.03.2022, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111 та ч. 1 ст. 436-2 КК України.
Клопотання мотивоване тим, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 000120 від 25.03.2022 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111 та ч. 1 ст. 436-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Вказаний Указ затверджено Законом України 2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні».

У подальшому, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозицій Ради національної безпеки і оборони України, Указами Президента України №133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 22.04.2022 та 341/2022 від 17.05.2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні, з 05 год. 30 хв. 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Вказані Укази затверджено відповідними Законами України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні"».

Так, у зв`язку із веденням військовими збройними формуваннями РФ агресивної війни та агресивних воєнних дій проти України, вчиненням інших дій з метою повалення та зміни конституційного ладу в Україні, зміни меж державного кордону України, представники ФСБ РФ а також інших розвідувальних та правоохоронних органів РФ залучають громадян України до проведення підривної діяльності на території України.

Встановлено, що керівником однієї із таких злочинних груп є громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 (на даний час тимчасово непідконтрольне українській владі), який будучи завербованим до агентурного складу ФСБ РФ, надає сприяння представникам вказаної іноземної держави у проведенні підривної діяльності проти України.

Так, ОСОБА_4 виконує завдання співробітника ФСБ РФ «Олександра Фьодорова» (1974 р.н.), за його вказівкою збирає та передає т.зв. «раднику глави Республіки Крим» громадянину РФ ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (моб. тел. НОМЕР_1 , на даний час перебуває в окупованій АР Крим, співпрацює з ФСБ РФ та причетний до ряду антиукраїнських акцій) та співробітнику ФСБ РФ « ОСОБА_6 » ( НОМЕР_2 ) дані щодо розташування об`єктів та особового складу Збройних сил України, сил територіальної оборони, а також проукраїнських активістів у Херсонській, Дніпропетровській, Миколаївській та Запорізькій областях, а також у м. Київ.

Крім того, ОСОБА_4 за завданням російських кураторів тісно співпрацює з окупаційною владою м. Генічеськ, зокрема планує обійняти посаду у т.зв. «Генічеській військовій адміністрації РФ», підбирає серед свого оточення кандидатів на посади у колабораційних владних структурах. Також ОСОБА_4 за завданням ОСОБА_7 та інших представників країни-агресора організовує заходи підривного характеру на підконтрольній українській владі території, метою яких є дестабілізація суспільно-політичної ситуації, проведення масових заходів та інформаційних кампаній для поширення ідей, що виправдовують військову агресію РФ проти України, пропагують порушення територіальної цілісності нашої держави.

У рамках виконання злочинних завдань іноземної сторони ОСОБА_4 підібрав та сформував із числа своїх проросійськи налаштованих зв`язків розгалужену агентурну мережу на території України, метою діяльності якої є збір інформації для подальшої передачі російській стороні, а також безпосередня реалізація заходів підривного характеру.

Так, на даний час за вказівки ОСОБА_4 здійснюється виготовлення та розповсюдження брошур під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 », «Православні вісті», а також інших матеріалів, у яких містяться заклики до вчинення дій з метою зміни меж території України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, у т.ч. пропагуються ідеї приєднання України до РФ, а також заперечується військова агресія РФ в Україні.

За повідомленням ДЗНД СБ України від 02.05.2022 № 5/3/2-1408, в проведенні представниками військових окупаційних адміністрацій РФ та Збройних сил РФ (в т.ч. спецслужб РФ) підривної діяльності проти України допомагає громадянин України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

За наявною інформацією координати розташування позицій ЗС України, Сил територіальної оборони для передачі російській стороні ОСОБА_4 отримував від ОСОБА_8 . Останній повідомляє ОСОБА_4 про розташування позицій ЗСУ, зокрема 3 травня ц.р. надав інформацію щодо розміщення двох артилерійських систем вогню поблизу свого помешкання, яку ОСОБА_4 передав представникам ФСБ РФ. Також ОСОБА_8 обговорює з ОСОБА_4 своє входження до колабораційних органів влади РФ, що нібито будуть створюватись у м. Харків у разі його захоплення збройними формуваннями країни-агресора.

В свою чергу, за повідомленням ДЗНД СБ України від 14.06.2022 № 5/3/2-4889, ОСОБА_8 , з метою приховання своєї протиправної діяльності, змінив місце проживання та винайняв житлове помешкання за адресою: АДРЕСА_2 та існують достатні підстави вважати, що за новим місцем проживання зберігаються предмети, речі і документи, які мають доказове значення для встановлення обставин організації та вчинення злочинів на території України.

14.06.2022 в ході невідкладного обшуку в квартирі АДРЕСА_3 було встановлено ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який проживає за вищевказаною адресою та з письмової добровільної згоди ОСОБА_9 , було проведено обшук вказаного житлового приміщення.

Під час проведення обшуку ОСОБА_9 своє знайомство з ОСОБА_8 , а також факт проживання останнього за адресою: АДРЕСА_2 , - заперечував. Разом з тим, ОСОБА_9 повідомив, що дійсно знайомий з ОСОБА_4 , який на даний момент співпрацює з військовою окупаційною адміністрацією країни агресора в Херсонській області, та претендує на посаду мера (гауляйтера) міста Генічеськ, підтримує з ним зв`язок, контактує з ним засобами мобільного зв`язку.

В ході проведення обшуку за вищевказаною адресою було виявлено та вилучено мобільний телефон марки Redmi GT IMEI НОМЕР_3 IMEI 2: НОМЕР_4 з картками оператора мобільного зв`язку НОМЕР_5 та НОМЕР_6 . Вказаний мобільний телефон належить ОСОБА_9 , та використовується останнім, в тому числі для спілкування з ОСОБА_4 .

Того ж дня, 14.06.2022 вказаний телефон оглянуто, про що складено відповідний протокол. Отримані в результаті процесуальної дії відомості, важливі для цього кримінального провадження, а наявна на вказаному мобільному тефефоні інформація та електронні документи, що зберігаються в електронному вигляді, можуть містити відомості що є безпосереднім предметом доказування у кримінальному провадженні.

Відповідно до постанови слідчого від 14.06.2022 вищевказаний мобільний телефон, відшуканий та вилучений в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , визнано речовими доказами.

Враховуючи те, що вказаний мобільний телефон , який був вилученний в ході проведення обшуку житлового приміщення за місцем фактичного проживання ОСОБА_9 , а також той факт що останній стверджував про фактичне володіння ним, є достатні підстави вважити, що вилучене майно належить останньому та перебуває у його користування та володінні.

На даний час, у сторони обвинувачення є необхідність у призначені та проведенні компьютерно-технічної експертизи, надання відповідних доручень оперативному підрозділу на встановлення фактів та обставин, які досліджуються в ході здійснення досудового розслідування у провадженні, проведенні додаткових оглядів вилучених речей на предмет дослідження наявності у них додаткових відомостей, які можуть мати доказове значення у кримінальному провадженні.

При цьому, призначення експертиз до вилучення оригіналів указаних електронних документів не є можливим. Зокрема, відповідно до п.п. 3.3.4., 3.16 глави 3 розділу 1; п.п. 13.1., 13.3. глави 13 розділу 2 «Науково методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень» (затв. Наказом МЮУ 53/5 від 08.10.1998, в редакції наказу від 26.12.2012 № 1950/5), виявлення інформації та програмного забезпечення, що містяться на комп`ютерних носіях; установлення обставин, пов`язаних з використанням комп`ютерно-технічних засобів, інформації та програмного забезпечення; установлення типу та ідентифікація комп`ютерної і копіювально-розмножувальної техніки за виготовленими за їх допомогою матеріальними документами є предметом комплексної комп`ютерно-технічної експертизи та технічної експертизи документів. До направлення комп`ютерної техніки на експертизу будь-яка робота на ній не дозволяється.

У судове засідання прокурор не з`явився, про дату та час розгляду клопотання повідомлений належним чином. Проте надіслав на адресу суду заяву, відповідно до якої просив провести розгляд клопотання про арешт майна без його участі, клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав у ньому наведених.

Володілець майна в судове засідання не викликався на підставі приписів частини 2 статті 172 КПК України.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Так, Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 000120 від 25.03.2022 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111 та ч. 1 ст. 436-2 КК України.

Звернення прокурора з клопотанням про арешт на вказане тимчасово вилучене майно зумовлено необхідністю збереження речових доказів, оскільки вилучені предмети мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та конфіскації майна як виду покарання.
Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другою цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.
Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.
Постановою слідчого у кримінальному провадженні від 14 червня 2022 року майно, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт, визнано речовим доказом.
Згідно ч 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Крім того, при вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.
За викладених обставин та відповідних норм кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя приходить до переконання, що матеріалами клопотання обґрунтовано та в судовому засіданні встановлено необхідність застосування на даній стадії досудового розслідування, такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, тимчасово вилученого під час проведення обшуку, з метою уникнення можливості його відчуження, забезпечення збереження речових доказів, що залишили на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку, що у випадку його незастосування, це може призвести до наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню, а тому це є необхідною умовою досягнення дієвості даного кримінального провадження.
Вирішуючи питання про накладення арешту, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.
Так, приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні постановою слідчого від 14 червня 2022 року, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 98, 170-173, 309, 395, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на вилучене під час обшуку майно у кримінальному провадженні №0000120, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.03.2022, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111 та ч. 1 ст. 436-2 КК України, - задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке перебувало у володінні ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , виявлене та вилучене 14.06.2022 в ході проведення обшуку житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: мобільний телефон Redmi GT IMEI НОМЕР_3 IMEI 2: НОМЕР_4 з картками оператора мобільного зв`язку НОМЕР_5 та НОМЕР_6 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.
На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1