В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2022 року

м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне кримінальне провадження про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Здолбунів, Здолбунівського району, Рівненської області, громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, з вищою освітою,
за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185, ч.1 ст.309 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
20 вересня 2018 року, в невстановлений досудовим розслідуванням точний час, ОСОБА_4 , перебуваючи по вулиці Басівкутській, м. Рівне., порушуючи порядок, встановлений ст.12 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», ст. ст. 4, 6, 7 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, незаконно придбав, шляхом привласнення знайденого, поліетиленовий пакет рожевого кольору, в якому знаходиться паперовий аркуш, згорнутий в згорток із наявним вмістом канабісу, який зберігав при собі, в кишені штанів, без мети збуту, до моменту поверхневого огляду 26.09.2018 о 03 год. 40 хв. по вул. Гагаріна, 39 у м. Рівне, у ході проведення якого працівниками поліції у кишені штанів ОСОБА_4 було виявлено та вилучено вищевказаний поліетиленовий пакет з подрібненою речовиною зеленого кольору рослинного походження, яка згідно висновку експерта №2.1-967/18 від 18.10.2018 є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабіс, загальною масою 12,089 г (в перерахунку на висушену речовину), обіг якого заборонено відповідно до списку 1 таблиці 2 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000.
21.08.2021 близько 19 год. 50 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні магазину «Продукти 1397» ТОВ «АТБ-маркет», що за адресою: м. Рівне, вул. А. Грушевського, 2А в м. Рівне, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного матеріального збагачення, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю спостереження за ним з боку персоналу магазину та інших осіб, намагався таємно викрасти з торгівельних полиць майно, яке належить ТОВ «АТБ-маркет», а саме 1 пляшку лікеру «Егермейстр» 0.5 л., вартістю 276 грн.
Однак, довести кримінальний проступок до кінця в частині розпорядження викраденим майном ОСОБА_4 не вдалося з причин, що не залежали від його волі, оскільки останній був помічений та зупинений охоронцем при виході з вищевказаного магазину з викраденим майном.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні повністю визнав свою вину та підтвердив обставни, які зазначені у вироці. Зазначив, що 20 вересня 2018 року, перебуваючи по вулиці Басівкутській, м. Рівне, знайшов, поліетиленовий пакет рожевого кольору, в якому знаходився паперовий аркуш, згорнутий в згорток із канабісом, який зберігав при собі, в кишені штанів.
21.08.2021 перебуваючи у приміщенні магазину «Продукти 1397» ТОВ «АТБ-маркет», що за адресою: м. Рівне, вул. А. Грушевського, 2А в м. Рівне, скориставшись відсутністю спостереження за ним з боку персоналу магазину намагався викрасти з торгівельних полиць майно. Однак, йому не вдалося викрасти майно, оскільки був затриманий охоронцем при виході з магазину.
У вченому щиро кається та просить призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі.
Представник потерпілого ТзОВ «АТБ маркет» ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, щодо міри покарання обвинуваченому покладається на розсуд суду.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненому злочині, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідженням даних, що характеризують особу винного. При цьому судом з"ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, вони не викликають сумнівів у добровільності їх позицій. Судом роз"яснено, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
При цьому суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 року (скарга № 6903/75) Девеер проти Бельгії (Deweer v. Belgium) держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.
Суд пересвідчився, що позиція обвинуваченого ОСОБА_4 щодо розгляду справи у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України є добровільною і не пов`язана з вищевказаними чинниками.
Вина обвинуваченого знайшла своє підтвердження в суді.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані вірно, а саме за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та за ч.1 ст.309 КК України (незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту).
Виходячи із загальних засад призначення покарання, визначених статтею 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставини, які пом`якшують покарання відповідно до ст.66 КК України щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.
Обставини, які обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України судом не встановлені.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, має постійне місце проживання. На обліку в лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває. До адміністративної відповідальності раніше притягувався. За місцем реєстрації та проживання характеризується посередньо.
На переконання суду, призначення обвинуваченому ОСОБА_4 такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчинення нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання. Так, у розумінні ЄСПЛ, покарання повинне встановити новий додатковий обов`язок для особи, який випливає з факту вчинення кримінального правопорушення. Автономна концепція поняття «покарання» у практиці ЄСПЛ передбачає, що покарання переслідує подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів, а застосування принципу пропорційності дає можливість встановити орієнтири для держави у виборі адекватних засобів реагування на конкретні кримінально-карані діяння.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (ЄСПЛ) вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.
Так, у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) Європейський суд з прав людини зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Частиною 2 статті 50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
З урахуванням обставин справи і даних про особу винного, усвідомлення ним протиправності своєї злочинної поведінки та наміру в подальшому суворо дотримуватись закону, за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185, ч.1 ст.309 КК України у вигляді обмеження волі.
При призначені остаточного покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 1 ст. 70 КК України належить застосувати спосіб повного поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Суд враховує також і поведінку обвинуваченого після скоєння злочинів і вважає, що його поведінка свідчить про те, що ОСОБА_4 вживає заходи щодо свого виправлення, щиро розкаявся, тому суд вважає, що ці обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів.
Враховуючи викладене, з урахуванням обставин справи та особи обвинуваченого, приймаючи до уваги обставини, що пом`якшують покарання, суд вважає можливим щодо ОСОБА_4 застосувати положення ст.75 КК України з встановленням іспитового терміну, оскільки саме це покарання, на переконання суду, найбільше відповідатиме меті його призначення відповідно до ст.50 КК України. При цьому на ОСОБА_4 необхідно покласти обов`язки визначені ст. 76 КК України.
Крім того, застосовуючи ст.. 75 КК України, суд враховує, що представник потерпілого ТзОВ «АТБ маркет» претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 не має, в матеріалах кримінального провадження відсутні цивільні позови.
На переконання суду, призначене покарання буде достатнє для виправлення та перевиховання обвинуваченого, відповідає цілям та загальним засадам призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Судові витрати у справі за проведення судових експертиз, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в сумі 1144 грн.
Речові докази по справі вирішити у відповідності до вимог ч. 9 ст. 100, ч. 2 ст. 124 КПК України.
Цивільні позови у кримінальному провадженні потерпілими не заявлялися.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376, 377 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :
ОСОБА_4 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185, ч.1 ст.309 КК України, та призначити йому наступне покарання:
за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України ? 1 рік обмеження волі;
за ч.1 ст.309 КК України 1 рік 6 місяців обмеження волі;
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді 1 рік 6 місяців обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ч.1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки на період іспитового строку:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Відповідно ч.2 ст.124 КПК України, стягнути із засудженого ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в сумі 1144 грн.
Речові докази: поліетиленовий пакет з подрібненою речовиною зеленого кольору рослинного походження, яка згідно висновку експерта №2.1-967/18 від 18.10.2018 є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабіс, загальною масою 12,089 г (в перерахунку на висушену речовину) знищити.
Оптичний диск «CD R Artex»- залишити в матеріалах кримінального провадження.
На вирок суду може бути подана апеляція до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів моменту проголошення вироку через Рівненський міський суд.
Згідно ст. 376 ч 6 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1