У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.07.2022 Справа №607/8740/22

Провадження № 1-кс/607/2709/2022

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 та її захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі в режимі відеоконференції клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 , під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002207 від 02 листопада 2020 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Хмельницький, українки, громадянки України, непрацюючої, проживаючої за адресами: АДРЕСА_1 , та АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

13 липня 2022 року старший слідчий СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням у кримінальному провадженні №0002207 від 02 листопада 2020 року про продовження строку тримання під вартою на 60 діб відносно ОСОБА_4 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0002207 від 02 листопада 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307, ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 306 КК України.

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що з вересня 2019 року по 07.04.2022 р. ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та інші особи, діючи у складі організованої групи, окрім цього ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та інші особи у складі злочинної групи за допомогою мережі Інтернет сайту « ІНФОРМАЦІЯ_2 », месенджера «Telegram», інтернет-магазину під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 », незаконно отримували, зберігали, перевозили з метою збуту та шляхом так званих «закладок» збували наркотичні засоби, особливо небезпечні наркотичні засоби, психотропні речовини та особливо небезпечні психотропні речовини у Тернопільській, Хмельницькій, Львівській, Івано-Франківській областях особам, які схильні до вживання вказаних речовин.

Окрім цього ОСОБА_4 та ОСОБА_7 кошти, одержані злочинним шляхом, а саме здобуті від незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, використовували, розпоряджалися та вчиняли дії щодо приховування та маскування таких грошових коштів, і в подальшому частину з яких використовували з метою продовження забезпечення функціонування незаконної діяльності злочинної групи та продовження незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, а саме оплачували винагороду учасникам злочинної групи за їх злочинну діяльність, купляли наркотичні засоби та психотропні речовини, забезпечували матеріально-технічну базу так званого інтернет-магазину з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Так, ОСОБА_4 повідомлено про те, що вона підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, а саме: у незаконному придбанні, перевезенні, зберіганні з метою збуту, а також у незаконному збуті особливо небезпечних наркотичних засобів, психотропних речовин та особливо небезпечних психотропних речовин у особливо великих розмірах, організованою групою.

Слідчий вказує на наявність підстав підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, якими є зібрані під час досудового розслідування докази, а саме: протоколи про проведення контролів за вчинення злочину у формі оперативної закупки; висновки експертів, згідно яких вилучені в ході проведення оперативних закупок речовини є особливо небезпечними наркотичними засобами, психотропними речовинами та особливо небезпечними психотропними речовинами; огляд інформації отриманої по електронних гаманцях «EasyPay» із інформацією про створення гаманців, вхід на них зарахування грошових коштів та виведення грошових коштів; протоколи за результатами проведення негласної слідчої (розшукової дії) накладення арешту на кореспонденцію; висновки експертів, згідно яких вилучені в ході відібрання взірців речовини з посилок є особливо небезпечними наркотичними засобами, психотропними речовинами та особливо небезпечними психотропними речовинами; протоколи проведення негласної слідчої (розшукової дії) спостереження за особою, згідно яких учасники групи зустрічаються, забирають посилки із особливо небезпечними наркотичними засобами, психотропними речовинами та особливо небезпечними психотропними речовинами, які фасуюють за місцем свого проживання у так звані «закладки» та в подальшому розкладають у м. Тернополі; протокол проведення негласної слідчої (розшукової дії) негласне обстеження публічно недоступного місця, в якому зафіксовано докази злочинної діяльності учасників організованої злочинної групи, пов`язаної із незаконним отриманням доходів на постійній основі, шляхом придбання, перевезення, зберігання з метою збуту та збуту нароктичних засобів, особливо небезпечних наркотичних засобів, психотропних речовин та особливо небезпечних психотропних речовин за допомогою Інтернет мережі, програми «Telegram» каналу під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 »; протоколи проведення негласної слідчої (розшукової дії) зняття інформації з транспортних телекомунікаціних мереж, згідно яких учасники злочинної групи спілкуються між собою про злочинну діяльность, яка пов`язана із незаконним отриманням доходів на постійній основі, шляхом придбання, перевезення, зберігання з метою збуту та збуту особливо небезпечних наркотичних засобів, психотропних речовин та особливо небезпечних психотропних речовин за допомогою Інтернет мережі, програми «Telegram» каналу під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 »; протокол проведення негласної слідчої (розшукової дії) зняття інформації з електронних інофрмаційних мереж, згідно яких учасники організованої злочинної групи спілкуються між собою про злочинну діяльность, яка пов`язана із незаконним отриманням доходів на постійній основі, шляхом придбання, перевезення, зберігання з метою збуту та збуту особливо небезпечних наркотичних засобів, психотропних речовин та особливо небезпечних психотропних речовин за допомогою Інтернет мережі, програми «Telegram» каналу під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 »; протоколами проведення обшуків за місцями проживання підозрюваних, в ході яких були вилучені наркотичні засоби та психотропні речовини, накладні ТОВ «Нова Пошта», за допомогою яких пересилались наркотичні засоби та психотропні речовини, сім карти операторів стільникового зв`язку та упакування від сім-карток операторів стільникового зв`язку, з яких створювалися електронні гаманці, банківські карти, на які перераховувалися грошові кошти із електронних гаманців та на які підозрювані отримували винагороду за свої злочинні дії, ваги для зважування наркотичних засобів та психотропних речовин, упакування у виді пакетів, липкі стрічки, магніти які використовувалися для виготовлення так званих «закладок», блокноти, записники, записки із інформацією про злочинну діяльність, комп`ютерна техніка та мобільні телефони із перепискою між підозрюваними, згідно яких учасники організованої злочинної групи спілкуються між собою про злочинну діяльність, яка пов`язана із незаконним отриманням доходів на постійній основі, шляхом придбання, перевезення, зберігання з метою збуту та збуту наркотичних засобів, особливо небезпечних наркотичних засобів, психотропних речовин та особливо небезпечних психотропних речовин за допомогою Інтернет мережі, програми «Telegram» каналу під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 »; інші матеріали досудового розслідування.

07 квітня 2022 року ОСОБА_4 було затримано в порядку ст.208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні злочину за ч.3 ст.307 КК України.

09 квітня 2022 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області №607/4588/22 відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23.59 год. 05.06.2022 р. без визначення розміру застави.

06 травня 2022 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області №607/5486/22 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002207 від 02 листопада 2020 року до шести місяців.

26 травня 2022 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області №607/6333/22 продовжено строк тримання під вартою відносно ОСОБА_4 до 24.07.2022 р.

Обґрунтовуючи клопотання щодо необхідності продовження строку застосування запобіжного заходу підозрюваній ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, слідчий вказує на обґрунтованість підозри у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, що відноситься до особливо тяжких злочинів, а також зазначає про те, що продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема, ризики того, що підозрювана ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім цього слідчий вказав, що строк дії ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 травня 2022 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 завершується 24 липня 2022 року, при цьому закінчити досудове розслідування до вказаного часу не вбачається за можливе, зважаючи на значний обсяг запланованих у кримінальному провадженні слідчих та процесуальних дій, зокрема, необхідно встановити інших співучасників даної злочинної діяльності, встановити та допитати як свідків споживачів наркотичних засобів та психотропних речовин, встановити інших свідків злочинної діяльності, долучити висновки судових експертиз, отримати тимчасові доступи до речей та документів, долучити матеріали негласних слідчих (розшукових) дій, дати остаточну правову оцінку діям підозрюваних, у зв`язку з чим строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні було продовжено ухвалою слідчого судді від 06 травня 2022 року до шести місяців, а тому з урахуванням викладеного, обставин вчинення інкримінованих ОСОБА_4 злочинів та даних про особу підозрюваної, слідчий зазначає про необхідність у продовженні строку тримання під вартою ОСОБА_4 на 60 діб.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_4 , посилаючись на тяжкість злочину, у вчиненні якого вона підозрюється та наявність ризиків, що були підставою для застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження його строку, які на даний час не перестали існувати. Окрім того зазначив, що строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено на шість місяців, зважаючи на значний обсяг запланованих у кримінальному провадженні слідчих та процесуальних дій, а тому з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_4 та виконання нею процесуальних обов`язків зазначає про необхідність у продовженні строку тримання під вартою підозрюваної.

В судовому засіданні підозрювана ОСОБА_4 та її захисник адвокат ОСОБА_5 заперечили щодо задоволення клопотання слідчого, зазначивши про його необґрунтованість та безпідставність, а також недоведеність існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які зазначено у клопотанні слідчого. При цьому захисник підозрюваної просить змінити застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід із тримання під вартою на тримання під вартою із можливістю внесення застави в розмірі, визначеному п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого, з таких підстав.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Тернопільській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002207 від 02 листопада 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307, ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 306 КК України.

07 квітня 2022 року ОСОБА_4 було затримано в порядку ст.208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні злочину за ч.3 ст.307 КК України.

09 квітня 2022 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області №607/4588/22 відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23.59 год. 05.06.2022 р. без визначення розміру застави.

06 травня 2022 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області №607/5486/22 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002207 від 02 листопада 2020 року до шести місяців.

26 травня 2022 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області №607/6333/22 продовжено строк тримання під вартою відносно ОСОБА_4 до 23.59 год. 24.07.2022 р.

Положеннями ч. 3 ст. 199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини та додані до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, що підтверджується долученими до клопотання доказами, а саме: витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002207 від 02.11.2020 року; повідомленням про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, від 07.04.2022 р.; висновком аналітичного дослідження №8/19-00-08-00-16/ від 17.05.2022 р. «Про результати дослідження фінансово-господарської діяльності гр. ОСОБА_4 , ОСОБА_7 щодо наявності ознак правопорушень, пов`язаних з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванням тероризму або фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення та/або інших правопорушень за період з 01.09.2019 р. по 07.04.2022 р.; протоколом обшуку від 07.04.2022 р.; протоколом огляду мобільного телефону від 04.05.2022 р.; протоколом додаткового огляду мобільного телефону від 15.04.2022 р.; рапортом ст. о/у УБН в Тернопільській області ДБН НП України ОСОБА_21 від 02.11.2020 р.; протоколом огляду веб-ресурсу в мережі Інтернет від 11.10.2021 року; протоколом проведення негласної слідчої (розшукової дії) негласне обстеження публічно недоступного місця від 21.05.2021 року; протоколами проведення негласної слідчої (розшукової дії) зняття інформації з електронних інформаційних систем від 29.07.2021 року; протоколами про проведення контролю за вчинення злочину у формі оперативної закупки від 21.01.2021 року, 23.09.2021 року, 21.01.2022 року; висновками експертів № СЕ19/12021/1025МРВ від 10.02.2021 року, № СЕ19/12021/10003НЗПРАП від 08.12.2021 року, № СЕ19/12021/10005НЗПРАП від 24.11.2021 року, № СЕ19/12021/10007НЗПРАП від 26.10.2021 року, № СЕ19/12021/10001 НЗПРАП від 26.11.2021 року, № СЕ19/12021/9998 НЗПРАП від 25.10.2021 року, № СЕ19/12021/9997 НЗПРАП від 09.11.2021 року, № СЕ19/12021/9996НЗПРАП від 29.12.2021 року, № СЕ19/12021/9995НЗПРАП від 22.10.2021 року, № СЕ19/12021/9994НЗПРАП від 26.11.2021 року, № СЕ19/12021/9992НЗПРАП від 08.11.2021 року, № СЕ19/12021/9993НЗПРАП від 29.12.2021 року, № СЕ19/12021/9991НЗПРАП від 26.11.2021 року, № СЕ19/12021/9990НЗПРАП від 29.11.2021 року, № СЕ19/12021/9989НЗПРАП від 06.12.2021 року, № СЕ19/12021/9987НЗПРАП від 30.12.2021 року, № СЕ19/12021/9986НЗПРАП від 20.12.2021 року; № СЕ19/12321/9422-НЗПРАП від 10.01.2022 року, № СЕ19/12022/1101НЗПРАП від 15.02.2022 року, № СЕ19/12022/1099НЗПРАП від 16.02.2022 року; протоколами за результатами проведення негласної слідчої (розшукової дії) накладення арешту на кореспонденцію, її огляд і виїмка від 22.11.2021 року, 25.01.2022 року; 24.01.2022 року; протоколами за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії візуальне спостереження за особою від 17.02.2022 року; протоколом допиту малолітнього (неповнолітнього) свідка ОСОБА_22 від 13.01.2022 року; протоколами проведення негласної слідчої (розшукової дії) зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 29.07.2021 року, 07.07.2021 року; 24.12.2021 року, 21.02.2022 року, 24.12.2021 року, 19.01.2022 року, 19.07.2021 року, 21.02.2022 року; протоколами огляду від 06.01.2022 року; листом ТОВ «ГлобалМані» № 971 від 07.12.2021 року «щодо надання інформації»; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані, які вказують на наявність обґрунтованої підозри, містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах, та одночасно зазначає, що вказане було встановлено слідчим суддею при ухваленні рішення про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу та продовженні його строку.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які наведені у клопотанні слідчого та в доданих матеріалах, а також з того, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, а тому з огляду на наведені у клопотанні слідчого обставини, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і хоча на даному етапі не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 р. «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Наряду з вказаним, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

У розумінні практики ЄСПЛ, тяжкість обвинувачення хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення, у сукупності з іншими обставинами, збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Зокрема, у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 р., ЄСПЛ зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий вказав на те, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.1, п. 2, п.3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризик того, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя оцінює в сукупності з обставинами цього кримінального провадження, а також враховує тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , який у відповідності до вимог ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, та за його вчинення передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна. На думку слідчого судді, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

Крім того ризик того, що ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, зумовлений тим, що підозрювана, перебуваючи на волі, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, насамперед не відшукані на даний час наркотичні засоби, психотропні речовини, комп`ютерну техніку, мобільні телефони, грошові кошти, одержані від їх реалізації, також оскільки злочинна діяльність тісно пов`язана із мережею інтернет (здійснювалася дистанційним методом із застосуванням конспірації з метою не викриття злочинної діяльності) та вся інформація, яка має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення знаходиться в мережі інтернет, яку можливо видалити дистанційним методом, маючи доступ до інтернет мережі, що може негативно вплинути на хід досудового розслідування та його результати, у тому числі унеможливить виконання завдань визначених ст. 2 КПК України.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні слідчий суддя також виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від таких осіб, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин, ризик впливу на вказаних осіб існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань та дослідження їх судом. При цьому слідчий суддя бере до уваги те, що ОСОБА_4 як особисто, так і через третіх осіб може незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні з метою дачі ними неправдивих, неповних показів, відмови від раніше наданих показань або умисного ухилення ними від явки до суду для надання показань, що може негативно вплинути на стан судового розгляду та його результати. Окрім того ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, через мережу інтернет може повідомити інших невстановлених на даний час осіб своїх спільників, які приймають участь у вказаній злочинній діяльності, про розслідування даного кримінального провадження, вживати будь-яких заходів, спрямованих на унеможливлення встановлення їх органом досудового розслідування, впливати на них з метою ухилення ними від органу досудового розслідування та суду, ненадання ними показів чи надання показів в її користь тощо.
Крім того, ризик можливого вчинення підозрюваною ОСОБА_4 іншого кримінальне правопорушення стверджується тим, що остання не працює, не має постійного законного заробітку, не має на утриманні осіб, що свідчить про слабку міцність соціальних зв`язків підозрюваної в місцях її проживання, а тому з метою забезпечити себе матеріально може продовжити вчиняти подібні кримінальні правопорушення.

З огляду на доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя, з урахуванням тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , характеру та обставин справи, особи підозрюваної, дійшов висновку про необхідність продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_4 .

Крім того, при вирішенні цього питання суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як зазначає Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

На переконання слідчого судді, застосування щодо підозрюваної ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання існуючим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної ОСОБА_4 , що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону та правовими позиціями ЄСПЛ.

З урахуванням викладеного, а також беручи до уваги дані про особу підозрюваної, тяжкість інкримінованих їй злочинів та за наявності прямо передбачених ст. 177 КПК України ризиків у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання слідчого слід задовольнити та необхідно продовжити строк застосованого щодо підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та вважає, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є найбільш прийнятним за вказаних умов, і навіть з урахуванням виключності такого заходу забезпечення кримінального провадження, він повністю відповідає як вимогам КПК України, так і обставинам даного кримінального провадження. При цьому застосований запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу та не суперечить позиції ЄСПЛ у справі Самойлович проти України (Samoylovichv. Ukraine, заява №28969/04, від 16.05.2013), яка полягає в тому, що «у випадку особливої тривалості тримання під вартою особи, підстави для цього повинні бути виключно серйозними».

Таким чином слідчий суддя приходить до висновку, що продовження строку тримання підозрюваної ОСОБА_4 під вартою строком на 60 днів не суперечить вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки у даному провадженні існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Окрім того, вирішуючи клопотання захисника підозрюваної - адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу підозрюваній ОСОБА_4 із тримання під вартою на тримання під вартою із можливістю внесення застави, слідчий суддя приходить до висновку про можливість його часткового задоволення, виходячи з наступних міркувань.

За змістом ч.3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. При цьому згідно ч. 4 ст. 183 КПК України передбачено у яких випадках слідчий суддя має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, в тому числі щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.
З викладеного вбачається, що законодавцем передбачено можливість, а не обов`язок слідчого судді не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а тому слідчий суддя з урахуванням встановлених в ході розгляду клопотання обставин та характеризуючих даних про особу підозрюваної, її позитивної характеристики з місця навчання, проживання, а також місця попереднього ув`язнення, надані в судовому засіданні захисником відомості про стан здоров`я підозрюваної, а також щодо наявності інвалідності у її батьків, приходить до переконання про можливість визначити підозрюваній ОСОБА_4 розмір застави у відповідності до вимог ст. ст. 182, 183 КПК України, а також покласти на підозрювану обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України. При цьому слідчий суддя приходить до переконання, що першочергово відносно підозрюваної ОСОБА_4 було обґрунтовано застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, що було необхідним для забезпечення процесуальної поведінки підозрюваної, проте з урахуванням значного проміжку часу із моменту обрання вказаного запобіжного заходу на даний час, на думку слідчого судді, можливим є визначення підозрюваній ОСОБА_4 розміру застави, яка зможе забезпечити виконання нею передбачених КПК України обов`язків.

Так, згідно ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п.3 ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається в межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При визначенні ОСОБА_4 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, слідчий суддя поряд з положеннями ст.ст. 182, 183 КПК України враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, матеріальне становище підозрюваної, тяжкість правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , слідчий суддя вважає, що застава у максимально можливому розмірі, визначеному законодавцем, відносно вчиненого кримінального правопорушення - триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб зможе забезпечити виконання ОСОБА_4 покладених на неї обов`язків.

Слідчий суддя також враховує, що метою застави має бути забезпечення процесуальних обов`язків і попередження ризиків, а не штрафну чи каральну функцію, що вплине на підозрюваної ОСОБА_4 .

Крім того слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрювану в разі внесення ним застави, обов`язки, що визначені ч.5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їх викликом, вимогою за визначеною ними періодичністю; не відлучатись за межі Хмельницької області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання в органи ДМС України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись ст. ст.176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) днів, тобто до 23 год. 59 хв. 12 вересня 2022 року.

Клопотання захисника підозрюваної ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу із тримання під вартою на тримання під вартою із можливістю внесення застави задовольнити частково.

Для забезпечення виконання ОСОБА_4 обов`язків, визначених КПК України, визначити заставу в розмірі триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 744300 (сімсот сорок чотири тисячі триста) гривень, яка може бути внесена як самою підозрюваною, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26198838; Банк отримувача ДКСУ м. Київ; код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача UA0003454; призначення платежу: застава за ОСОБА_4 у справі №607/8740/22; провадження №1-кс/607/2709/2022 згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.07.2022 року.

Роз`яснити, що підозрювана або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрювану ОСОБА_4 наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їх викликом, вимогою за визначеною ними періодичністю;

- не відлучатись за межі Хмельницької області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання в органи ДМС України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії ухвали та обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 23 год. 59 хв. 12.09.2022 року.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваної ОСОБА_4 з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрювана зобов`язана виконувати покладені на неї обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним, в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1