ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3238/22 Справа № 201/5902/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2022 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000171 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2022 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, якому продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 02 грудня 2022 року,
ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати як незаконну, та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та змінити ОСОБА_7 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт в нічний час доби з покладенням відповідних обов`язків.
Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності не притягався, на обліку у лікарів нарколога чи психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, має на утриманні двох малолітніх дітей, 2010 та 2019 років народження, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків.

Зазначає, що обвинувачений з`являвся на всі виклики до суду та слідчого, без дозволу прокурора не покидав м. Дніпро.

Стверджує, що ризик незаконного впливу на свідків є недоведеним, оскільки ОСОБА_7 не було повідомлено про підозру у кримінальному провадженні за заявою ОСОБА_8 щодо прохання ОСОБА_7 про зміну показів.

Окрім того, за заявою ОСОБА_7 в ЄРДР внесено відомості про вчинення ОСОБА_8 відносно нього кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.383 КК України.

Вказує на те, що від потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_8 надійшла заява, відповідно до якої, вони не заперечують про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт в нічний час доби.

Ухвалою Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2022 року ОСОБА_7 було продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 02 грудня 2022 року.
Суд першої інстанції в обґрунтування свого рішення зазначив, що ОСОБА_7 , перебуваючи на свободі, може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, оскільки обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено основне покарання у виді позбавлення воді на строк до 12 років, а також враховуючи те, що справа по суті не розглянута і досліджені не всі обставини вчинення кримінального правопорушення.
Від обвинуваченого та прокурорів - процесуальних керівників не надійшло клопотання про їх участь у розгляді провадження під час апеляційного перегляду, у зв`язку з чим відповідно до ст.4221 КПК України розгляд апеляційної скарги проведено у відсутність обвинуваченого та прокурора, проти чого не заперечувала захисник ОСОБА_6 .
Заслухавши суддю-доповідача, думку захисника, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги захисника підлягають частковому задоволенню з таких підстав.
Частиною 3 статтею 315 КПК України передбачено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Відповідно до матеріалів провадження, на розгляді Криничанського районного суду Дніпропетровської області перебуває обвинувальний акт № 0000171 щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

З матеріалів провадження вбачається, що ухвалою суду від 18.08.2022 року до обвинуваченого ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому продовжувався.

Прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції 04.10.2022 року було заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 з підстав наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Розглядаючи вказане питання, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. ст. 199, 315 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.

Під час апеляційного розгляду ухвали суду першої інстанції встановлено, що зазначені вимоги закону при розгляді клопотання були дотримані не в повному обсязі.

Колегія суддів вважає, що, вирішуючи клопотання про продовження тримання обвинуваченого під вартою, судом правильно встановлена наявність ризику того, що обвинувачений може переховуватися від суду, оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального злочину, триває судовий розгляд кримінального провадження.
Разом з тим, посилання суду на ризик незаконного впливу на потерпілих та свідків, колегія суддів вважає таким, що не доведений прокурором, оскільки посилання в клопотанні прокурора на те, що обвинувачений ОСОБА_7 вже здійснював спроби впливу на свідка, що стало підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не підтверджено матеріалами провадження, так як відсутні відомості про те, що ОСОБА_7 повідомлено про підозру з цього приводу, окрім того, колегія суддів враховує те, що за заявою адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 в ЄРДР внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.383 КК України, що підтверджується копією витягу з ЄРДР, який був наданий захисником до апеляційної скарги.
Відповідно до ч.5 ст.199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції, посилаючись на тяжкість кримінального правопорушення, не врахував обставини, які були підставою для обрання обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також, що прокурором фактично доведено лише ризик переховування від суду, окрім того, відповідно до наданої захисником копії заяви потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , вони не заперечують щодо застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, тому зазначене свідчить про те, що для забезпечення належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_7 достатнім буде застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», а також правової позиції ЄСПЛ у рішенні від 12 січня 2012 р. у справі «Тодоров проти України», - «для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою».

З урахуванням зазначеного, а також, що у цьому провадженні існує ризик, який дає достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_7 може здійснити дії, передбачені п.1 ч.1 ст.177 КПК України, оцінивши в сукупності всі обставини, в тому числі, передбачені ст.178 КПК України, а саме, що обвинувачений раніше не судимий, має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та враховуючи те, що суд першої інстанції не взяв до уваги обставини, які дають можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, та зможуть запобігти переховуванню від суду, колегія суддів дійшла висновку, що обвинуваченому необхідно обрати більш м`який запобіжний захід, а саме у вигляді домашнього арешту, що передбачено ст. 181 КПК України, із забороною ОСОБА_7 цілодобового залишати місце постійного проживання до 02 грудня 2022 року, з покладенням на нього обов`язків відповідно до вимог ст. 194 КПК України, а тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, відповідно до ст. 407 КПК України, а апеляційна скарга захисника - частковому задоволенню.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2022 року задовольнити частково.

Ухвалу Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_7 скасувати.
Постановити нову ухвалу.
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою задовольнити частково.
Обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк до 02 грудня 2022 року, що полягає у забороні залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово.
На вказаний строк покласти на ОСОБА_7 обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за викликом;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;
- утримуватись від спілкування зі свідками, потерпілими у цьому кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Звільнити ОСОБА_7 з-під варти.
Ухвалу негайно для виконання направити до Державної установи Дніпровська установа виконання покарань № 4 МЮУ.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4