Справа № 363/680/20 Суддя в І-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/772/2022 Суддя в 2-й інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2022 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

суддів: ОСОБА_2 (головуюча), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар: ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження № 0001170 від 26.12.2019 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_10 на вирок Вишгородського районного суду Київської області від 05 листопада 2021 року,

в с т а н о в и л а :
Вироком Вишгородського районного суду Київської області від 05 листопада 2021 року,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, пенсіонера, одруженого, інваліда 2 групи, раніше не судимого,
засуджено за ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5 100 гривень без позбавлення права керувати транспортними засобами;

задоволено частково цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_8 та стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 18 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди;

залишено без розгляду позовні вимоги ОСОБА_9 до ОСОБА_8 про стягнення витрат на лікування в розмірі 6 809 грн. 32 коп. за заявою потерпілої згідно ст. 128 КПК України, п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

вирішене питання про процесуальні витрати та речові докази.

Відповідно до вироку, ОСОБА_8 , 17 грудня 2019 року о 08 годині 55 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ» моделі «21072» номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по проїжджій частині вулиці Князя Святослава, 208 в с. Старі Петрівці в напрямку с. Нові Петрівці, Вишгородського району, Київської області в порушення вимог п.п. 12.3, 18.1 Правил дорожнього руху України допустив наїзд на ОСОБА_9 , яка рухалась по нерегульованому пішохідному переході, внаслідок чого остання отримала середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого не оспорюючи доведеність вини ОСОБА_8 у постановленому йому у вину кримінальному правопорушенні та правильності кваліфікації його дій, указав на незаконність вироку у зв`язку неправильним вирішенням цивільного позову. В обґрунтування доводів поданої апеляційної скарги зазначив, що місцевим судом під час розв`язання цивільного позову та визначенні розміру компенсації моральної шкоди не було в повній мірі було враховано ряд обставин, які на переконання апелянта, мають істотне значення. Зокрема, захисник указав про те, що обвинувачений одразу після події надавав першу допомогу потерпілій та згодом доставив її до лікарні на власному автомобілі, придбав для потерпілої необхідні ліки та передав гроші для подальшого лікування, щиро розкаявся у вчиненому. Також місцевим судом не надано належної оцінки особі обвинуваченого, а саме те, що він має водійський стаж понад 35 років та жодного разу не був учасником дорожньо-транспортної пригоди, є пенсіонером та інвалідом другої групи. За наведених обставин просив вирок змінити в частині часткового задоволення цивільного позову потерпілої та повністю відмовити у задоволенні її позовних вимог.

В запереченнях на апеляційну скаргу захисника, потерпіла ОСОБА_9 зазначила про безпідставність її доводів, оскільки вважала, що місцевим судом було належним чином враховані всі обставини та прийнято законне та обґрунтоване рішення. Просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок без змін.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:

обвинуваченого, який апеляційну скаргу підтримав, підтвердив доводи цієї апеляційної скарги та просив її задовольнити;

прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення.

потерпілу, яка також заперечувала щодо задоволення апеляційної скарги, вважала вирок законним;

дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Розгляд вказаного провадження проведено судом першої інстанції в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, а тому висновки суду першої інстанції в частині фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, доведеності вини обвинуваченого у його вчиненні та правильності кваліфікації його дій учасниками судового розгляду не оспорюються. Підстав для виходу за межі апеляційних вимог в порядку ч.2 ст. 404 КПК України колегія суддів не знаходить. Покарання обвинуваченому призначено з урахуванням вимог ст. 65 КК України, за своїм видом та розміром відповідає як тяжкості кримінального правопорушення, так і особі обвинуваченого, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень. Вирок в частині призначеного обвинуваченому покарання також не оспорюється учасниками судового провадження.
Щодо доводів апеляційної скарги захисника обвинуваченого про неправильне вирішення цивільного позову потерпілої, то колегія суддів вважає їх необгрунтованими.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_8 моральної шкоди в розмірі 18000 грн. вирішено судом 1-ї інстанції у відповідності до вимог закону, з урахуванням обставин справи та на підставі наданих суду доказів, вирок суду в цій частині належно вмотивований. На думку колегії суддів, розмір відшкодування завданої потерпілій моральної шкоди в сумі 18 000 грн. відповідає засадам справедливості та розумності, є адекватним ступеню моральних страждань потерпілої, вимушених змін у повсякденному житті та побуті потерпілої. Доводів, які би заслуговували на увагу про необхідність відмови у відшкодуванні завданої потерпілій моральної шкоди апелянтом в апеляційній скарзі не наведено, а тому колегія суддів, з урахуванням принципу змагальності сторін та доведенні сторонами перед судом переконливості своїх доказів, доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого про незаконність вироку в частині вирішення цивільного позову вважає безпідставними та такими, що не грунтуються на матеріалах справи.

З урахуванням викладеного вирок Вишгородського районного суду Київської області від 05 листопада 2021 року щодо ОСОБА_8 відповідає вимогам закону, підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає, у зв`язку із чим залишає цей вирок без змін, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого без задоволення.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_10 залишити без задоволення.
Вирок Вишгородського районного суду Київської області від 05 листопада 2021 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4