Справа № 183/1190/19
№ 1-кп/183/214/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Ухвалено 12 жовтня 2022 року в м. Новомосковськ Дніпропетровської області.

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002011 відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігів, громадянина України, з середньою технічною освітою, не одруженого, непрацюючого, судимого:
-27.04.2020 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців, початок строку покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту затримання з 27.02.2020 року. Зарахувати в строк відбуття покарання час знаходження ОСОБА_3 під вартою з 27.02.2020 року по 27.04.2020 року включно.
-07.05.2020 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 289 КК України до позбавлення волі строком 3 роки, початок строку покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту затримання,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_5

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , 03 жовтня 2018 року, приблизно о 02 годині 00 хвилин, проходив біля будинку АДРЕСА_2 , де побачив незачинений гараж, розташований на території вказаного домоволодіння. Розуміючи, що в даному гаражі може знаходитись транспортний засіб, у нього виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, який знаходиться в середині гаражу.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 в цей же день, тобто 03 жовтня 2018 року, приблизно о 23 годині 00 хвилин, продовжуючи знаходитися біля будинку АДРЕСА_2 , обійшов паркан, який огороджує територію даного домоволодіння, та незаконно проник на територію вказаною домоволодіння, підійшов до приміщення гаража, де через незачинені вхідні двері проник в середину приміщення гаража, де побачив моторолер, який належить ОСОБА_6 , та який вирішив викрасти.
Після чого, ОСОБА_3 продовжуючи знаходитися в приміщенні гаражу, розташованому на території домоволодіння
АДРЕСА_2 , де через незачинені вхідні двері викотив моторолер з гаража та покинув територію домоволодіння, викотивши моторолер у місці відсутнього паркану.
Тобто, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, ОСОБА_3 незаконно заволодів транспортним засобом, а саме моторолером SPARK марки SP150S-17, який належить ОСОБА_6 , після чого ОСОБА_3 , місце скоєння злочину з викраденим майном покинув.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 обставини викладені в обвинувальному акті не оспорював, повністю їх підтвердив, пояснив, що дійсно вчинив описане кримінальне правопорушення, а саме незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене з проникненням у приміщення. В скоєному щиро кається.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд кримінального провадження за його відсутності, просив призначити обвинуваченому не суворе покарання, оскільки останній відшкодував йому завдану матеріальну шкоду.

В судовому засіданні учасники судового розгляду не оспорювали обставини, при яких скоєно кримінальне правопорушення, тому суд вважає не доцільним досліджувати докази.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.
Суд вважає встановленою вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене з проникненням у приміщення.
Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
При призначенні покарання ОСОБА_3 суд виходить із положень статті 65 КК України, а також з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, достатності покарання для виправлення та попередження нових злочинів, враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Отже, суд ураховує те, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин, віднесений ст.12 КК України до категорії тяжких.
Також суд враховує думку потерпілого щодо міри покарання, яку він просив суд призначити обвинуваченому.
При призначенні виду і міри покарання ОСОБА_3 , суд враховує те, що обвинувачений на обліку у лікарів нарколога та фтизіатра не перебуває, однак перебуває на обліку у лікаря психіатра, за місцем проживання характеризується посередньо, на утриманні неповнолітніх дітей або осіб похилого віку не має.
Обставиною, яка пом`якшує покарання суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Керуючись ст. 50 КК України, виходячи з поняття покарання та його мети, аналізуючи сукупність зазначених обставин, суд вважає, що відсутні підстави для застосування до ОСОБА_3 статей 69,75 КК України, а також, враховуючи те, що виправлення останнього можливо лише в умовах ізоляції його від суспільства в місцях позбавлення волі, тому суд доходить висновку, що ОСОБА_3 слід призначити покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна, оскільки інші види покарання, що не пов`язані з позбавленням волі, не будуть мати вплив на його виправлення, і саме за умови застосування позбавлення волі буде досягнута передбачена ч. 2 ст. 50 КК України мета покарання у вигляді виправлення особи та попередження скоєння нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами.
Зокрема, призначене покарання також буде відповідати таким принципам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.
Цивільний позову у кримінальному провадженні не заявлено.
Запобіжний захід у кримінальному провадженні обвинуваченому не обирався.
Під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженню була проведена судова експертизи, вартість якої підлягає стягненню з обвинуваченого на користь держави відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України

На підставі викладеного, керуючись ст. 374 КПК України, суд -
у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.04.2020 року у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі та 07.05.2020 року у вигляді 3 років позбавлення волі більш суворим призначеним покаранням, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.
В строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зарахувати покарання, відбуте частково за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.04.2022 року та за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.05.2020 року.

Початок строку покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту затримання з 27.02.2020 року.
Зарахувати в строк відбуття покарання час знаходження ОСОБА_3 під вартою з 27.02.2020 року по 12.10.2022 року включно.
Запобіжний захід ОСОБА_3 у кримінальному провадженні не обирався.

Речові докази:
-моторолер SPARK марки SP150S-17, який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_6 - вважати повернутим потерпілому ОСОБА_7 за належністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення експертизи № 21/12.2/18 від 13.02.2019 року в сумі 1144 гривні.
Запобіжний захід ОСОБА_3 у кримінальному провадженні не обирався.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.
Копію вироку негайно вручити ОСОБА_3 та прокурору.
Суддя ОСОБА_1