У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.10.2022 Справа №607/14475/22

Провадження № 1-кс/607/4611/2022
м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 , яке погоджено прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арештувідносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

19 жовтня 2022 року слідчий СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 , за погодженням із прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернулась до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк 2 місяці відносно ОСОБА_4 .

Клопотання мотивоване тим, що СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000942 від 07 липня 2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за умисні корисливі злочини проти власності, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, не маючи постійного місця роботи та інших джерел заробітку, вирішив вчинити крадіжку чужого майна із підвального приміщення житлового будинку АДРЕСА_2 , з метою обернення його на свою користь і особистого збагачення за наступних обставин.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, в період часу з 28 червня 2022 року по 06 липня 2022 року, ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: вулиця Новий Світ, в місті Тернополі, звернув увагу на підвальне приміщення №49 будинку АДРЕСА_2 .
Пересвідчившись у відсутності громадян, які проживають у вказаному та сусідніх будинках, ОСОБА_4 усвідомлюючи протиправність своїх дій, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, діючи повторно, усвідомлюючи, що його дії є таємними, проник в підвальне приміщення № 49 вказаного будинку та в подальшому підійшов до вхідних дверей підвального приміщення, яке на праві власності належить ОСОБА_6 та надалі проник у вказане підвальне приміщення, звідки таємно викрав майно, а саме: мікрохвильову піч торговельної марки «Delfa» модель «MD201SGW» вартістю 2 426 гривень 78 копійок, валізу фіолетового кольору вартістю 1 000 гривень.
Після цього ОСОБА_4 з місця вчинення злочину втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 2 426 гривень 78 копійок.

Крім цього, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, в період часу з 28 червня 2022 року по 06 липня 2022 року ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: вулиця Новий Світ в місті Тернополі, звернув увагу на підвальне приміщення №43 будинку АДРЕСА_2 .

Пересвідчившись у відсутності громадян, які проживають у вказаному та сусідніх будинках, ОСОБА_4 усвідомлюючи протиправність своїх дій, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, діючи повторно, усвідомлюючи, що його дії є таємними, проник в підвальне приміщення № 43 вказаного будинку та в подальшому підійшов до вхідних дверей підвального приміщення, яке на праві власності належить ОСОБА_7 та надалі проник у вказане підвальне приміщення, звідки таємно викрав майно, а саме: соковижималку торговельної марки «Zelmer» модель «496» вартістю 1 200 гривень, колекційні іграшки (транспортні засоби) різних моделей, а саме: «Беларус-92П» вартістю 450 гривень, «ДТ-75 Казахстан» вартістю 300 гривень, «ТДТ-60» вартістю 300 гривень, «МТЗ-5» вартістю 300 гривень, «МТЗ-82Р» вартістю 450 гривень, «МТЗ-80» вартістю 300 гривень, «Т-180» вартістю 450 гривень, «ДТ-75 другого покоління2 вартістю 300 гривень, «Т-16» вартістю 300 гривень, «ДТ-54» вартістю 450 гривень, «Т-100» вартістю 450 гривень, «Т-90С» вартістю 400 гривень, «Т-54В» вартістю 450 гривень, «ДТ-75» вартістю 450 гривень, «Т-70С» вартістю 400 гривень, «МТЗ-50» вартістю 300 гривень, «Т-175 Волгарь» вартістю 450 гривень, «ЛТЗ-55А» вартістю 300 гривень, «Т-25А» вартістю 300 гривень, «ТДТ-40» вартістю 300 гривень, «ДТ-24-2» вартістю 450 гривень, «Т-40А» вартістю 350 гривень, «КТ-12» вартістю 350 гривень, «Т-40 AM» вартістю 400 гривень, «МТЗ-50Х Беларусь» вартістю 350 гривень, «Беларус-92П» вартістю 350 гривень, «Т-90С» вартістю 350 гривень, «Т-25А» вартістю 300 гривень, «Т-150К» вартістю 800 гривень, «К-701М» вартістю 650 гривень, «Т-125» вартістю 450 гривень, «Т-100М» вартістю 400 гривень, «ТДТ- 55А» вартістю 700 гривень, «Т-330» вартістю 450 гривень, «К-700» вартістю 500 гривень, «К-701» вартістю 650 гривень, «ДТ-75К» вартістю 450 гривень, «ДЄТ- 250» вартістю 300 гривень, «ТТ-4М» вартістю 300 гривень, «К-710» вартістю 450 гривень, «Т-150» вартістю 450 гривень, «Т-170» вартістю 450 гривень, «К-744» вартістю 450 гривень, «К-424» вартістю 450 гривень, «ДЄТ-250» вартістю 450 гривень, «Т-150К» вартістю 450 гривень.

Після цього ОСОБА_4 з місця вчинення злочину втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 21 000 гривень.
29 вересня 2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємному викраденні чужого майна (крадіжки), вчинені повторно, поєднані із проникненням в сховище, вчинені в умовах воєнного стану.
Обґрунтовуючи клопотання, слідчий посилається на обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, які відповідно до ст.12 КК України є тяжкими злочинами, та існування ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_4 може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення. Наявність вказаних ризиків, тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, а також дані, які характеризують особу підозрюваного, на думку слідчого, є підставою для застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з підстав, зазначених у ньому, просить задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечив щодо задоволення клопотання та застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання документи, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого, з таких підстав.
Згідно ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно ст.176 КПК України у кримінальному провадженні можуть бути застосовані такі запобіжні заходи як особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою, при цьому їх наведено в порядку зростання ступеню суворості.
Відповідно до ч.4 ст.176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини утриманців; наявність постійного місця проживання у підозрюваного; наявність судимостей; репутацію підозрюваного та майновий стан (ч. 1 ст. 178 КПК України).
Слідчий суддя встановив, що слідчим відділом Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000942 від 07 липня 2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.
29 вересня 2022 року у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємному викраденні чужого майна (крадіжки), вчинені повторно, поєднані із проникненням в сховище, вчинені в умовах воєнного стану.
На переконання слідчого судді обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: витягом з ЄРДР №0000942 від 07.07.2022 р.; протоколом огляду місця події від 06.07.2022 р.; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_6 від 07.07.2022 р.; протоколами додаткового допиту потерпілої ОСОБА_6 від 01.08.2022 р., 28.09.2022 р.; висновком судової дактилоскопічної експертизи №СЕ-19/120-22/6577-Д від 28.07.2022 р.; висновком судової дактилоскопічної експертизи №СЕ-19/120-22/7777-Д від 19.08.2022 р.; висновком судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/120-22/7531-ТВ від 15.08.2022 р.; висновком судової трасологічної експертизи №СЕ-19/120-22/6945-ТР від 27.07.2022 р.; протоколом огляду місця події від 06.07.2022 р.; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 07.07.2022 р.; протоколами додаткового допиту потерпілої ОСОБА_7 від 28.07.2022 р., 01.08.2022 р., 30.09.2022 р.; висновком судової дактилоскопічної експертизи №СЕ-19/120-22/6576-Д від 20.07.2022 р.; висновком судової дактилоскопічної експертизи №СЕ-19/120-22/7774-Д від 25.08.2022 р.; висновком судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/120-22/7775-ТВ від 30.08.2022 р.; протоколом обшуку від 27.09.2022 р.; протоколом огляду від 30.09.2022 р.; повідомленням про підозру ОСОБА_4 від 29.09.2022 р.; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 29.09.2022 р.; іншими матеріалами кримінального провадження.

При цьому слідчий суддя зауважує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, правильність кримінально-правової кваліфікації діяння потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні в ході судового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.
Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (рішення № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року) суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані слідчий суддя доходить висновку про обґрунтованість підозри та причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.
Слідчий у клопотанні зазначає, що з метою запобігання того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, до нього необхідно застосувати такий запобіжний захід як цілодобовий домашній арешт.
Слідчий суддя, оцінивши доводи, наведені у клопотанні, вважає, що сторона обвинувачення під час розгляду клопотання довела наявність підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п. 1 та 5 ч. 1 ст.177 КПК України, зокрема, ризики того, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
При цьому, слід зазначити, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високий ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.
Висновок слідчого судді щодо наявності ризиків ґрунтується на тяжкості кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 . Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
На переконання слідчого судді, суворість покарання за вчинення кримінальних правопорушень, які інкримінуються ОСОБА_4 , а це зокрема покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, у сукупності із обґрунтованістю повідомленої йому підозри збільшує ризик переховування від органів досудового розслідування чи суду.
Крім того, на переконання слідчого судді, ризик вчинення ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення підтверджується тим, що підозрюваний не працює та не має постійного джерела доходу, а також раніше неодноразово судимий за умисні корисливі злочини, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, що дає підстави вважати, що останній належних висновків для себе не зробив та не бажає стати на шлях виправлення, а відтак є високою ймовірність вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

Таким чином, під час розгляду клопотання сторона обвинувачення довела існування ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що відповідно до п. 2 ч.1 ст.194 КПК України, є підставою для застосування запобіжного заходу.
Окрім цього, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється (ст. 178 КПК України).
Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
У п. 104 рішення ЄСПЛ у справі «Бузаджі проти Республіки Молдова» від 05.07.2016 зазначено, що домашній арешт з огляду на його рівень і напруженість вважається позбавленням свободи у розумінні статті 5 Конвенції. Цей спосіб позбавлення свободи вимагає існування відповідних і належних підстав, як і тримання під вартою під час досудового слідства. Він уточнив, що поняття «рівень» і «напруженість» у його практиці, як критерії застосовності статті 5 Конвенції, стосується тільки рівня обмеження свободи пересування, а не відмінностей за рівнем комфорту або у внутрішньому режимі у різних місцях позбавлення волі. Тому Суд застосовує ті самі критерії щодо позбавлення свободи незалежно від місця тримання заявника під вартою ( 104, 113, 114 рішення ЄСПЛ у справі «Бузаджі проти Республіки Молдова» від 05.07.2016 та п. 212 рішення у справі «Развозжаєв проти Росії та України та Удальцов проти Росії» від 19.11.2019.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_4 суд враховує вимоги п.п.3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Таким чином, з урахуванням обставин, що встановлені у ході розгляду клопотання, слідчий суддя вважає, що застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту буде необхідним для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання існуючим ризикам і буде пропорційним, співмірним та таким, що не становитиме надмірний тягар, не суперечитиме КПК України, водночас більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.
З урахуванням обставин справи, особи підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою по місцю проживання: АДРЕСА_1 , шляхом заборони залишати житло цілодобово, за виключенням відвідування медичних закладів за необхідності та крім випадків повітряної тривоги, для прямування в укриття та перебування в ньому, та покладення обов`язків у відповідності до ч.5 ст.194 КПК України.

Згідно з ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців (ч. 7 ст. 194 КПК України).
Разом з тим, слідчим суддею враховано, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру 29 вересня 2022 року, тому з урахуванням положень ст. 219 КПК України, строк дії ухвали про тримання під домашнім арештом, а також виконання обов`язків належить визначити до 28 листопада 2022 року, тобто в межах строку досудового розслідування.
За таких обставин, клопотання слідчого підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст.131, 132, 177, 178, 181, 193, 194, 199, 309 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 , яке погоджено прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 задовольнити частково.
Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , цілодобово залишати житло за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 (за виключенням відвідування медичних закладів за необхідності та крім випадків повітряної тривоги, для прямування в укриття та перебування в ньому).

У відповідності до ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:
- з`являтися до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;
- не відлучатися за межі м. Тернополя без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Строк дії ухвали, запобіжного заходу та покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків визначити по 23.59 год. 28.11.2022 року.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.
Копію ухвали для забезпечення контролю виконання надіслати у Тернопільське РУП ГУНП в Тернопільській області.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської областіОСОБА_1