УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.10.2022 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СВ ОРУП 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0001270 від 19.10.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з клопотання, 19.10.2022 року до ЧЧ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області надійшла заява ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій остання просить прийняти міри правового характеру до ОСОБА_6 , який 19.10.2022 року приблизно о 02:00 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив дії сексуального характеру відносно неї без її добровільної згоди.

В рамках кримінального провадження на підставі добровільної згоди, потерпіла ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видала наступні речі: труси чорного кольору, які поміщено до сейф-пакету 4392528 та рушник зеленого кольору, який поміщено до сей-пакету INZ4018879 для подальшого дослідження речей та встановлення істини по матеріалам кримінального провадження.

Оскільки у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що майно могло зберегти на собі сліди злочину, тобто відповідає критеріям речових доказів та необхідне для проведення експертних досліджень, слідчий за погодженням з прокурором звертається до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на вилучене майно.
Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явились, проте в матеріалах клопотання міститься заява слідчого, в якій остання просить клопотання задовольнити та розглянути у її відсутність.

Власниця майна в судове засідання не з`явилася.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося, на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, слідчим суддею встановлено, що вилучене майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки може містити на собі сліди кримінального правопорушення, а також відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Крім того, вилучене майно необхідне для проведення експертних досліджень.

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпечені збереження речових доказів, а також необхідність проведення необхідних слідчих дій та експертних досліджень з вказаним майном. В свою чергу, не накладення арешту на вилучене майно може призвести до втрати доказів в рамках кримінального провадження.

Враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, зокрема, для проведення необхідних слідчих дій та експертних досліджень, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ ОРУП 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0001270 від 19.10.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України задовольнити.

Накласти арешт на труси чорного кольору, які поміщено до сейф-пакету №4392528 та рушник зеленого кольору, який поміщено до сей-пакету №INZ4018879, які були видані потерпілою ОСОБА_5 на підставі добровільної згоди.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СВ ОРУП 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її отримання до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1