Справа № 167/1082/18
Провадження № 1-кп/452/4/2022
УХВАЛА
Іменем України

30 червня 2022 року м. Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
з участю прокурора ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою системи EASYCON клопотання представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про скасування арешту майна і передачу майна на відповідальне зберігання власнику,-

встановив:

В провадженні Самбірського міськрайонного суду Львівської області знаходяться кримінальні провадження:
-№0000424 від 31.08.2018 р. за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненнікримінальнихправопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 292, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 292 КК України;
-№0000343 від 18.02.2019 р. за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненнікримінальнихправопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 292, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 292 КК України (справа №452/843/19, провадження №1-кп/452/190/2019);
- №0000008 від 05.01.2019 р. за обвинуваченням ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 292, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 292 КК України;
- №0000289 від 17.04.2013 р. за обвинуваченням ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185, ч.3 ст. 15, ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 292, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 292 КК України та про обвинувачення ОСОБА_17 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 292, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 292 КК України,які ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 01 квітня 2019 р. об`єднані в одне провадження.
Адвокат ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 подав до Самбірського міськрайонного суду Львівської області клопотання про скасування арешту майна, в якому він просить скасувати арешт з автомобіля марки Mercedes Benz Sprinter 212D д.р.н. НОМЕР_1 , 1999 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 ; свідоцтва НОМЕР_3 про реєстрацію вказаного транспортного засобу, виданого на ім`я ОСОБА_6 центром 4644 13.10.2016 р.; полісу страхування цивільно-правової відповідальності АК/3564430 на вказаний автомобіль, виданого на ім`я ОСОБА_6 , дійсного до 15.03.2018 р., талона до полісу АК/3564430, накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 березня 2018 р., та передати майно на відповідальне зберігання.

На думку заявника, арешт на зазначене майно накладено без достатньої правової підстави, потреби досудового розслідування не виправдовували такий ступінь втручання у його права і свободи як власника майна на користування цим майном, так як вилучене майно не містить на собі слідів злочину; не є річчю, обмеженою чи забороненою в цивільному обігу; вже більше року він, як власник арештованого майна, позбавлений можливості розпоряджатись вказаним майном, що порушує його конституційні права.
В судове засідання заявник - адвокат ОСОБА_7 та власник майна ОСОБА_6 не з`явилися, були належним чином повідомлені про час, місце та дату розгляду клопотання, причини неявки суду не повідомили, а тому суд розглядає вказане клопотання без їх участі.
Прокурор прокуратури Волинської області ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив, мотивуючи тим, що майно, на яке накладено арешт, визнано речовим доказом, тобто є матеріальним об`єктом, який є доказом фактів та обставин вчинення інкримінованих обвинуваченим кримінальних правопорушень і його повернення приведе до втрати важливих доказів у даному кримінальному провадженні, які ще не досліджувалися у судовому провадженні. Питання про долю речових доказів вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Крім того, транспортний засіб, відповідно з вимогами ст.96-2 КК України, підлягає до спеціальної конфіскації.
Вислухавши думку прокурора, дослідивши надані докази, суд прийшов до наступного висновку.
Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 березня 2018 р. у кримінальному провадженні №0000289 від 17.04.2013 р., за ознаками злочинів, передбачених ч.1,2,3,5 ст.185 КК України, накладено арешт на майно, в т.ч. на : автомобіль марки Mercedes Benz Sprinter 212D д.р.н. НОМЕР_1 , 1999 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 ; свідоцтво НОМЕР_3 про реєстрацію вказаного транспортного засобу, виданого на ім`я ОСОБА_6 центром 4644 13.10.2016 р.; поліс страхування цивільно-правової відповідальності АК/3564430 на вказаний автомобіль, виданий на ім`я ОСОБА_6 , дійсний до 15.03.2018 р., талон до полісу АК/3564430.
В ухвалі слідчого судді наведені обставини щодо необхідності у застосуванні арешту майна, як таке що відповідає критеріям ст.98 КПК України, з метою збереження майна як речового доказу у кримінальному провадженні, яким воно визнано.
Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Виходячи із вказаної процесуальної норми, саме на особу, яка порушила провадження у справі покладається обов`язок довести ті обставини, які можуть стати підставою для скасування арешту.
Враховуючи ті обставини, що заявник фактично не довів, що потреба в дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна на даний час відпала або арешт накладено необґрунтовано, суд прийшов до висновку, що підстав для скасування арешту майна не має, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 174, 369-372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

В задоволенні клопотання представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про скасування арешту майна і передачу майна на відповідальне зберігання власнику - відмовити.

Повний текст ухвали складений 4 липня 2022 року.

Ухвала оскарженню не підлягає

Головуючий суддя

Судді