Справа № 1-34/03
Провадження № 1-о/456/15/2022
УХВАЛА
іменем України

20 травня 2022 року місто Стрий Львівської області

Стрийський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

найменування судового провадження: заява про перегляд судового рішення, що набрало законної сили, за нововиявленими обставинами, № 1-34/03, провадження № 1-о/456/15/022;

відомості про особу заявника, що мають значення для справи:
засуджений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин російської федерації, уродженець м. Іжевськ російської федерації, із середньою освітою, неодружений, неповнолітніх та непрацездатних осіб на утриманні не має, не працює, засуджений вироком Апеляційного суду Львівської області 14.11.2003 року за пунктом 10 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 129, ч. 2 ст. 152, ч. 2 ст. 15 і ст. 152, ч. 4 ст. 152, ч. 4 ст. 296 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до остаточного покарання у вигляді довічного позбавлення волі, відбуває покарання у виправній колонії № 18 УФСИН російської федерації по Ямало-Нанецькому автономному округу;

розглянувши дану заяву у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань приміщення суду, що знаходиться по вул. Т. Шевченка, 89, за участі прокурорки Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_6 та захисниці засудженого ОСОБА_5 адвокатеси ОСОБА_7 , -

в с т а н о в и в:

Суть питання, що вирішується ухвалою.
Засуджений ОСОБА_5 , який відбуває покарання у виправній колонії № 18 УФСИН російської федерації по Ямало-Нанецькому автономному округу, 11.12.2018 року, скориставшись поштовим зв`язком, скерував до Стрийського міськрайонного суду Львівської області заяву (надійшла та зареєстрована в діловодстві суду 23.01.2019 року за вх. № 1294), в котрій просить переглянути за нововиявленими обставинами вирок Апеляційного суду Львівської області, ухвалений як судом першої інстанції 14.11.2003 року у кримінальній справі № 1-34/03 про його обвинувачення за пунктом 10 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 129, ч. 2 ст. 152, ч. 2 ст. 15 і ст. 152, ч. 4 ст. 152, ч. 4 ст. 296 КК України, котрим із застосуванням ст. 70 КК України його засуджено за усіма статтями обвинувачення до остаточного покарання у вигляді довічного позбавлення волі.

Заява обґрунтована тим, що 14.11.2003 року Апеляційним судом Львівської області відносно нього ухвалено вирок, котрий він просить переглянути за нововиявленими обставинами у зв`язку з незаконним затриманням і взяттям його під варту та проведенням допиту особами, які не мали на це відповідних повноважень й законних прав на затримання, що, на переконання заявника ОСОБА_5 , свідчить про допущені істотні зловживання слідчим, прокурором і судом під час кримінального провадження в цілому. Про дані обставини заявникові ОСОБА_5 стало відомо лише 17.11.2018 року, а саме з довідки начальника Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 від 24.10.2018 року за вих. № 14328, на підставі котрої ним було зроблено відповідний висновок про перелічені вище зловживання. Так, заявник ОСОБА_9 стверджує, що 26.01.2003 року його затримали в с. Миртюки Стрийського району Львівської області за підозрою у вчиненні злочинів у м. Моршин Стрийського району Львівської області. Під час затримання перед ним різко зупинилася машина без розпізнавальних знаків, з неї вискочило троє осіб та побігли за ним, у зв`язку з чим він злякався й хотів утекти, однак не зміг цього зробити, оскільки перебував у стані алкогольного сп`яніння. Вказує також, що окрім цього, в процесі затримання міліціонером Моршинського МВМ Стрийського МРВ УМВС України у Львівській області ОСОБА_10 було застосовано зброю, в результаті чого йому було спричинено вогнепальне поранення правої руки, після чого йому почали наносити удари по голові та ногах. У подальшому, як йому стало відомо, іншими двома працівниками Моршинського МВМ Стрийського МРВ УМВС України у Львівській області були ОСОБА_11 і ОСОБА_12 .. Вже в Моршинському МВМ Стрийського МРВ УМВС України у Львівській області, куди його привезли, йому продовжували наносити тілесні ушкодження, а 26.01.2003 року був складений протокол його затримання за підписом працівників міліції ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 .. Тому наголошує, що в результаті жорстоких катувань, він був змушений написати з`явлення із зізнанням, а при цьому йому не було надано адвоката та перекладача з української на російську мови. Додатково заявник ОСОБА_9 звертає увагу суду на те, що 17.11.2018 року він отримав довідку від 24.10.2018 року за вих. № 14328 за підписом начальника Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 , згідно з якою в Стрийському ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_16 , ОСОБА_10 , ОСОБА_17 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 службу не проходили і не є діючими працівниками, у зв`язку з чим вважає, що його затримання і допит були проведені не уповноваженими на це особами, які не мали на це законних прав та відповідних підстав. Враховуючи наведене, заявник ОСОБА_5 підсумовує, що його затримання та допит є незаконними й були проведені з порушенням вимог частин 1, 2 ст. 28, частин 1-6 ст. 29, ч. 3 ст. 62 Конституції України, а також статей 3, 5 параграфів 1, 2 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, в результаті чого обвинувачення базується на недопустимих доказах, й такі обставини, на його переконання, можуть бути усунені у спосіб перегляду судового рішення, що набрало законної сили, за нововиявленими обставинами, й задоволення його відповідної заяви.

Зміст судових рішень, ухвалених судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій у цьому судовому провадженні.
Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області (головуючий суддя ОСОБА_18 , судді ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ) від 11.11.2019 року заяву засудженого ОСОБА_5 про перегляд вироку Апеляційного суду Львівської області від 14.11.2003 року за нововиявленими обставинами залишено без задоволення. При постановленні цього судового рішення суд першої інстанції прийняв до уваги, що вказана заява не підтверджується жодними належними й допустимими доказами та ґрунтується виключно на припущеннях засудженого ОСОБА_5 , відтак його заяву про перегляд вироку Апеляційного суду Львівської області від 14.11.2003 року за нововиявленими обставинами слід залишити без задоволення.

Ухвалою Львівського апеляційного суду (головуючий суддя ОСОБА_21 , судді ОСОБА_22 , ОСОБА_23 ) від 09.04.2020 року апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 залишено без задоволення, а ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11.11.2019 року, котрою залишено без задоволення заяву засудженого ОСОБА_5 про перегляд вироку Апеляційного суду Львівської області від 14.11.2003 року за нововиявленими обставинами, - без змін. Постановляючи названу ухвалу, суд апеляційної інстанції зазначив, що місцевий суд, дослідивши матеріли заяви засудженого ОСОБА_5 та оглянувши матеріали справи № 1-34/03 з покликанням на норми законодавства, підставно залишив заяву останнього без задоволення і належним чином мотивував це в своїй ухвалі, з чим, власне, й погодився апеляційний суд.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду (головуючий суддя ОСОБА_24 , судді ОСОБА_25 , ОСОБА_26 ) від 14.09.2021 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_5 задоволено. Ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11.11.2019 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 09.04.2020 року скасовано й призначено новий розгляд у суді першої інстанції. Підставами для скасування судових рішень першої та апеляційної інстанції й призначення нового розгляду у суді першої інстанції послужили невжиття належних заходів для забезпечення зазначеними судами засудженому ОСОБА_5 його права на участь у розгляді його заяви про перегляд вироку Апеляційного суду Львівської області від 14.11.2003 року за нововиявленими обставинами, а також порушення його права на захист в силу неузгодження з ним призначеною захисницею адвокатесою ОСОБА_7 позиції у цій справі та відсутності з нею конфіденційного побачення у режимі відеоконференції. При цьому Верховний Суд наголосив на необхідності вжиття судами заходів з метою отримання міжнародної правової допомоги, визначених Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993 року з урахуванням Протоколу до неї від 28.03.1997 року, учасниками котрої є Україна та російська федерація.

Позиції учасників судового провадження.
Прокурорка Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_6 у судовому засіданні, посилаючись на безпідставність доводів заяви про перегляд вироку Апеляційного суду Львівської області від 14.11.2003 року за нововиявленими обставинами засудженого ОСОБА_5 , за результатами нового розгляду судом цієї заяви просила залишити таку без задоволення.

Захисниця засудженого ОСОБА_5 адвокатеса ОСОБА_7 у судовому засіданні при новому розгляді даного судового провадження підтримала заяву свого підзахисного про перегляд вироку Апеляційного суду Львівської області від 14.11.2003 року за нововиявленими обставинами, просила таку заяву задовольнити.

Засуджений ОСОБА_5 , який відбуває покарання у виправній колонії № 18 УФСИН російської федерації по Ямало-Нанецькому автономному округу, про судові засідання, призначенні у справі за його заявою про перегляд вироку Апеляційного суду Львівської області від 14.11.2003 року за нововиявленими обставинами на 28.01.2022 року о 12:00 год., на 18.02.2022 року о 14:00 год. та на 20.05.2022 року о 12:00 год., на виконання у тому числі вказівок Верховного Суду, викладених у постанові від 14.09.2021 року у цьому судовому провадженні, кожного разу повідомлявся шляхом скерування у Міністерство юстиції України запитів (доручень) про міжнародну правову допомогу у порядку, визначеному статтями 5, 6 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993 року з урахуванням Протоколу до неї від 28.03.1997 року, учасниками котрої є Україна та російська федерація, а також глав 42, 43 розділу ІХ КПК України «Міжнародне співробітництво під час кримінального провадження», у судових засіданнях у режимі відеконференції з приміщення виправної колонії № 18 Управління Федеральної служби виконання покарань російської федерації по Ямало-Нанецькому автономному округу, або ж іншого приміщення, а також про вручення перекладених на російську мову копій процесуальних документів, - однак реалізація таких запитів (доручень) не була забезпечена, водночас на відеозв`язок через зазначенні у запиті (дорученні) про міжнародну правову допомогу офіційні акаунти суду на відповідних сервісах дзвінків у справі не поступало. Окремо перекладені на російську мову копії процесуальних документів у справі через канцелярію суду надсилались Начальнику ФБУ ВК № 18 УФСВП російської федерації по Ямало-Ненецькому автономному округу, для вручення під розписку засудженому ОСОБА_5 ..

Потерпілі ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_10 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 та ОСОБА_38 про судові засідання, призначенні у справі на 28.01.2022 року о 12:00 год., на 18.02.2022 року о 14:00 год. та на 20.05.2022 року о 12:00 год. кожного разу повідомлялись, у порядку, визначеному 464 КПК України, проте у такі систематично не з`являлись, про причини своєї неявки ніхто з них суд не повідомляли.

Релевантні положення закону, якими керувався суд, постановляючи дану ухвалу за результатами нового розгляду судового провадження.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року гарантує кожному право на справедливий суд, що включає, у тому числі, право доступу до правосуддя. Забезпечення такого права є однією з важливих гарантій ухвалення правосудного рішення у кримінальному провадженні.

В силу приписів ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Положеннями частин 1, 5 ст. 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

За змістом ч. 1 ст. 21 КПК України, кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону. Виходячи з положень ч. 6 ст. 22 КПК України, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Главою 34 чинного КПК України визначено порядок здійснення провадження за нововиявленими або виключними обставинами, встановлюючи при цьому підстави для здійснення такого провадження, строки звернення та вимоги до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Так, відповідно до частин 1, 2 ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. При цьому нововиявленими обставинами визнаються: 1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 460 КПК України, учасники судового провадження мають право подати заяву про перегляд за нововиявленими або виключними обставинами судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили. Заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом трьох місяців після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини. Згідно з пунктами 4, 5 ч. 2 ст. 462 КПК України в заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються: обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених або виключних обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву, до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 467 КПК України суд має право скасувати вирок чи ухвалу і ухвалити новий вирок чи постановити ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами без задоволення. При ухваленні нового судового рішення суд користується повноваженнями суду відповідної інстанції.

Відповідно до статей 5, 6 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993 року з урахуванням Протоколу до неї від 28.03.1997 року, учасниками якої є Україна та російська федерація, при виконанні цієї Конвенції компетентні установи юстиції Договірних Сторін зносяться одна з одною через свої центральні, територіальні та інші органи, якщо тільки цією Конвенцією не встановлено інший порядок зносин. Договірні Сторони визначають перелік своїх центральних, територіальних та інших органів, уповноважених на здійснення безпосередніх зносин, про що повідомляють депозитаря. Договірні Сторони надають один одному правову допомогу шляхом виконання процесуальних і інших дій, передбачених законодавством запитуваної Договірної Сторони, зокрема складання і пересилання документів, проведення обшуків, вилучення, пересилання і видачі речових доказів, проведення експертизи, допиту сторін, обвинувачених, свідків, експертів, порушення карного переслідування, розшуку і видачі осіб, що вчинили злочини, визнання і виконання судових рішень по цивільним справам, вироків у частині цивільного позову, виконавчих написів, а також шляхом вручення документів.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 545 КПК України Міністерство юстиції України звертається із запитами до судів про міжнародну правову допомогу у кримінальному провадженні під час судового провадження та розглядає відповідні запити судів іноземних держав.

Мотиви суду при постановленні ухвали за результатами нового розгляду даного судового провадження.
Зі змісту заяви про перегляд за нововиявленими обставинами вироку суду, що набрав законної сили, вбачається, що засуджений ОСОБА_5 вважає нововиявленими обставинами: 1) обставину про те, що його затримання та допит були проведені неповноважними особами, які не мали на проведення цих процесуальних дій законних прав й підстав, про що засудженому ОСОБА_5 стало відомо з отриманої ним 17.11.2018 року довідки начальника Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 від 24.10.2018 року за вих. № 14328; 2) обставину про те, що в ході досудового розслідування працівники Моршинського МВМ Стрийського МРВ УМВС України у Львівській області застосовували відносно нього фізичне насильство, в результаті чого він змушений був обмовити себе та написати під диктовку з`явлення із зізнанням; 3) обставина про те, що на досудовому розслідуванні під час написання ним з`явлення із зізнанням та його допиту, йому не було призначено захисника та не було надано перекладача.

Як вбачається з довідки Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області від 24.10.2018 року за вих. № 14328, за підписом начальника ОСОБА_8 , в Стрийському ВП ГУ НП у Львівській області громадяни ОСОБА_16 , ОСОБА_10 , ОСОБА_17 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 службу не проходили та не являються діючими працівниками.

У заяві про перегляд вироку Апеляційного суду Львівської області за нововиявленими обставинами засуджений ОСОБА_5 покликається на те, що 26.01.2003 року був складений протокол утримання особи в кімнаті затриманих за підписом капітана міліції ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , які відповідно до вищевказаної довідки службу в Стрийському ВП ГУ НП у Львівській області не проходили і не є діючими працівниками. Відтак, його затримання і допит були проведені неповноважними на це особами, які не мали на це законних прав та підстав.

Згідно з наданою ліквідаційною комісією Стрийського РВ ГУ НП у Львівській області інформацією ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 та ОСОБА_39 проходили службу в Моршинському МВМ Стрийського РВ УМВС України у Львівській області. Міліціонер ППС старший прапорщик міліції ОСОБА_10 з 01.08.1995 року до 30.07.1998 року. Старший інспектор-черговий майор міліції ОСОБА_13 з 14.11.1997 року до 18.07.2006 року. Помічник оперативного чергового старший прапорщик міліції ОСОБА_16 з 25.09.1991 року до 01.12.2005 року. Старший оперуповноважений-черговий полковник міліції ОСОБА_39 з 23.10.1995 року до 25.11.1996 року. ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 не являлися працівниками ОВС України (лист Стрийського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області № 4028/59/01/19 від 06.05.2019 року).

З матеріалів кримінальної справи № 1-34/03 про обвинувачення ОСОБА_5 за пунктом 10 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 129, ч. 2 ст. 152, ч. 2 ст. 15 і ст. 152, ч. 4 ст. 152, ч. 4 ст. 296 КК України вбачається, що 26.01.2003 року старший оперативний черговий Моршинського МВМ Стрийського РВ УМВС України у Львівській області ОСОБА_13 у присутності понятих ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , та з участю міліціонера по охороні затриманого ОСОБА_16 , склав протокол утримання особи в кімнаті затриманих. У свою чергу з`явлення із зізнанням було відібрано в ОСОБА_5 старшим оперуповноваженим в ОВС УКР УМВСУ у Львівській області підполковником міліції ОСОБА_39 ..

Відповідно до змісту протоколу про затримання підозрюваного від 27.01.2003 року, старший помічник прокурора Стрийського району ОСОБА_40 згідно зі ст. 115 КПК України затримав в якості підозрюваного ОСОБА_5 за підозрою у скоєнні ним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. При цьому ОСОБА_5 було роз`яснено, що відповідно до статей 73, 115 КПК України він вправі давати пояснення, заявляти клопотання, оскаржувати дії і рішення слідчого і прокурора.

Таким чином, з матеріалів кримінальної справи № 1-34/03 про обвинувачення ОСОБА_5 за пунктом 10 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 129, ч. 2 ст. 152, ч. 2 ст. 15 і ст. 152, ч. 4 ст. 152, ч. 4 ст. 296 КК України встановлено, що міліціонер ППС Моршинського МВМ Стрийського РВ УМВС України у Львівській області старший прапорщик міліції ОСОБА_10 , а також ОСОБА_11 , ОСОБА_12 участі в затриманні ОСОБА_5 не брали.

Відтак, затримання ОСОБА_5 і його допит були проведені повноважними на це особами згідно з вимогами законодавства, підозрюваному повідомлено зрозумілою для нього мовою підстави затримання та злочин, у вчиненні якого він підозрюється, а також роз`яснено його права, про що свідчить його підпис у протоколі затримання підозрюваного.

При цьому, ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 14.11.2003 року з кримінальної справи відносно ОСОБА_5 за вчинення злочинів, передбачених п. 10 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 152, ч. 1 ст. 129, ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 152, ч. 4 ст. 152 КК України виділено в окреме провадження матеріали стосовно застосування насильства, зброї і спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 в процесі затримання 26.01.2003 року.

Посилання ОСОБА_5 на те, що при затриманні до нього застосовувалось фізичне насильство, що стверджується протоколом його утримання в кімнаті затриманих від 26.01.2003 року та висновком судово-медичної експертизи № 48 від 26.01.2003 року, не спростовують винуватості ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених пунктом 10 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 129, ч. 2 ст. 152, ч. 2 ст. 15 і ст. 152, ч. 4 ст. 152, ч. 4 ст. 296 КК України. Крім того оцінку зібраним доказам надано при ухваленні вироку від 14.11.2003 року, яким ОСОБА_5 із застосуванням ст. 70 КК України засуджений до покарання у виді довічного позбавлення волі, вказаний вирок переглянуто Верховним Судом України і такий набрав законної сили.

Що стосується твердження засудженого ОСОБА_5 про те, що на досудовому розслідуванні під час написання ним з`явлення із зізнанням йому не було призначено захисника та надано перекладача, то суд зазначає, що оглядом матеріалів кримінальної справи № 1-34/03 про обвинувачення ОСОБА_5 за пунктом 10 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 129, ч. 2 ст. 152, ч. 2 ст. 15 і ст. 152, ч. 4 ст. 152, ч. 4 ст. 296 КК України встановлено, що 26.01.2003 року ОСОБА_5 написав з`явлення із зізнанням, в якому визнав вину у вчиненні злочинів, за які його засуджено вироком Апеляційного суду Львівської області від 14.11.2003 року, з`явлення із зізнанням написав власноручно та зобов`язався в процесі розслідування кримінальної справи надати детальні пояснення з приводу вчинення ним кожного злочину, про що і розписався. Окрім цього, в матеріалах цієї справи містяться письмові пояснення ОСОБА_5 та доповнення до них, в яких останній більш детально описує обставини злочинів, котрі були вчинені ним 25.01.2003 року.

Суд критично ставиться до твердження засудженого ОСОБА_5 про те, що під час написання ним з`явлення із зізнанням та проведення допиту 26.01.2003 року у нього не було захисника, оскільки, беручи до уваги норми КПК України (в редакції від 1960 року, із змінами та доповненнями станом на 30.01.2003 року), участь захисника при кваліфікації дій підозрюваного за ч. 1 ст. 115 КК України, яка була інкримінована підозрюваному, не була обов`язковою. Окрім цього, засуджений ОСОБА_5 не був позбавлений можливості заявляти подібного роду клопотання, однак таким правом у встановленому на ой час процесуальним законом порядку не скористався. Суд не вважає вказану обставину нововиявленою в розумінні ст. 459 КПК України.

Що стосується посилань засудженого ОСОБА_5 на застосування відносно нього незаконних методів досудового слідства під час досудового розслідування кримінального провадження, то в даному випадку суд вважає за необхідне зазначити, що оглядом матеріалів кримінальної справи № 1-34/03 про обвинувачення ОСОБА_5 за пунктом 10 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 129, ч. 2 ст. 152, ч. 2 ст. 15 і ст. 152, ч. 4 ст. 152, ч. 4 ст. 296 КК України також встановлено й те, що під час судового розгляду ОСОБА_5 вже у статусі підсудного зазначав про наведені факти і такі були перевірені як судом першої, так і судом касаційної інстанцій. Окрім цього, за неодноразовими зверненнями ОСОБА_5 щодо застосування відносно нього під час досудового розслідування незаконних методів досудового слідства правоохоронними органами було проведено та припинено перевірку (матеріали ЖЕО № 6431 від 04.08.2016 року, № 8020 від 28.09.2016 року, № 9839 від 21.12.2016 року).

З-поміж іншого засуджений ОСОБА_5 , як на ще одну окрему правову підставу для перегляду вироку за нововиявленими обставинами, покликається на зловживання слідчого, прокурора та суду під час кримінального провадження, а також на пункт 5 ч. 2 ст. 459 КПК України.

Однак на підставі Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» пункт 5 ч. 2 т. 459 КПК України, як і пункт 2 ч. 2 ст. 459 КПК України (в редакції від 13.04.2012 року) виключено. Відтак, така наведена засудженим ОСОБА_5 підстава для перегляду вироку за нововиявленими обставинами, як зловживання слідчого, прокурора чи суду під час кримінального провадження, як на момент подання зазначеним засудженим цієї заяви, так і на момент постановлення судового рішення, в кримінально-процесуальному законі відсутня.

Окремо суд при новому розгляду даного судового провадження звертає увагу на те, що при такому розгляді неодноразово вживалось заходів з метою отримання міжнародної правової допомоги, визначених Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993 року з урахуванням Протоколу до неї від 28.03.1997 року, учасниками котрої є Україна та російська федерація, так Стрийським міськрайонним судом Львівської області, керуючись главами 42, 43 КПК України, названої Конвенції, скеровувалось запити (доручення), у порядку глав 42, 43 КПК України, про міжнародну правову допомогу в участі засудженого у судовому засіданні в режимі відеоконференції та у врученні процесуальних документів засудженому, з додатками, на адресу Міністерства юстиції України за вих. № 1-34/03/18178/2021 від 27.10.2022 року (трек-номер 101) та за вих. № 1-34/03/4628/2022 від 03.03.2022 року (трек-номер 727), втім, кожен з запитів (доручень), залишився без реалізації згідно чинного законодавства.

Поряд з цим судом частково враховуються, що Законом України від 19.04.2022 року № 7300 затверджено Указ Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX), строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Поза тим, згідно з повідомлення пресслужби АТ «Укрпошта» від 15.04.2022 року на їх офіційному вебсайті «Укрпошта припинила доставку до/з росії та білорусі з перших днів війни. Всі посилки з росії та білорусі, які на той вже надійшли до Укрпошти, були відправлені назад адресатам. Наразі здійснити поштове відправлення або грошовий переказ в росію чи білорусь з відділень Укрпошти неможливо», посилання на таке повідомлення: https://www.ukrposhta.ua/ua/news/57624-poshti-svitu-ogoloshujut-rosii-poshtovu-blokadu.

Висновки суду за результатами розгляду даної заяви.
Системне тлумачення положень статей 459, 462, 467 КПК України вказує на те, що перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами є екстраординарною процедурою перегляду судових рішень, що має місце у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій) виявлені обставини, які мають такі ознаки:

1) вони об`єктивно існували на момент ухвалення відповідних судових рішень, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, під час судового провадження, і стали відомі вже після ухвалення відповідного судового рішення;

2) вони знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування в кримінальному провадженні, тобто вони можуть мати значення для оцінки або безпосередньо обставин, які підлягають доказуванню, або доказів, покладених в основу судового рішення;

3) вони мають істотне значення, оскільки самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Європейський Суд з прав людини у своїй сталій практиці неодноразово зазначав, що оскаржування остаточних судових рішень є порушенням принципів неприпустимості повторного розгляду одного разу вирішеної справи і правової визначеності, а отже положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Необхідним при цьому є дотримання принципу юридичної визначеності, на чому неодноразово наголошував у своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини, до прикладу у справі «Желтяков проти України» (заява № 4994/04, рішення від 09.06.2011 року). Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру.

На новому розгляді даного судового провадження не виявлено таких обставин суттєвого і неспростовного характеру, котрі б не були відомі суду на час судового розгляду, за результатами котрого було ухвалено судове рішення, та котрі самі собою або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку, що, на думку засудженого ОСОБА_5 належить переглянути.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 2, 8-9, 21-22, 371-372, 376, 395, 459-460, 462, 466-467, 545 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Заяву засудженого ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Львівської області, ухваленого 14.11.2003 року у кримінальній справі № 1-34/03, про його обвинувачення за пунктом 10 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 129, ч. 2 ст. 152, ч. 2 ст. 15 і ст. 152, ч. 4 ст. 152, ч. 4 ст. 296 КК України із застосуванням ст. 70 КК України, котрим його засуджено за усіма статтями обвинувачення до остаточного покарання у вигляді довічного позбавлення волі, - залишити без задоволення.

Строк і порядок набрання ухвалою суду законної сили та її оскарження.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області протягом семи днів з моменту її проголошення .

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3