У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.10.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі секретаря: ОСОБА_4 ,

за участі захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/490/22, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 вересня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:
Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 вересня 2022 року задоволено клопотання прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000245, відомості про яке 05.09.2022 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Накладено арешт на майно, виявлене та вилучене в ході проведення огляду місця події від 05 вересня 2022 року, а саме на: кепку синього кольору, яка поміщена до крафт-конверту та опечатано; сумку та рамку з фотографією, яка поміщена до крафт-конверту та опечатано; змив з керма вантажного автомобіля марки «КАМАЗ» моделі «65116», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який поміщений до крафт-конверту та опечатано; змив з важеля коробки перемикача передач вантажного автомобіля марки «КАМАЗ» моделі «65116», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який поміщений до крафт-конверту та опечатано; вантажний автомобіль марки «КАМАЗ» моделі «65116», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_6 , мешк. АДРЕСА_1 , шляхом заборони користуватися та розпоряджатися вказаним майном.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_6 , вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою, незаконною, такою, що підлягає скасуванню.
Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою частково задоволити клопотання прокурора Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000245 від
05.09.2022, а саме: накласти арешт на майно, виявлене та вилучене в ході
огляду місця події від 05 вересня 2022 року, а саме: на кепку синього кольору,
яка поміщена до крафт-конверту та опечатано; сумку та рамку з фотографією,
яка поміщена до крафт-конверту та опечатано; змив з керма вантажного
автомобіля марки «Камаз» моделі «65116», реєстраційний номер НОМЕР_1 ,
який поміщений до крафт-конверту та опечатано; змив з важеля коробки
перемикача передач вантажного автомобіля марки «Камаз» моделі «65116»,
реєстраційний номер НОМЕР_1 , який поміщений до крафт-конверту та
опечатано.
Накласти арешт на вантажний автомобіль марки «Камаз» моделі «65116», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_6 , мешканцю АДРЕСА_1 , шляхом заборони розпоряджатися вказаним майном та передати вказаний транспортний засіб власнику майна на відповідальне зберігання.
Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_5 , перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Апеляційна скарга розглядається за відсутності представника прокуратури, неявка якого, із огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. При цьому береться до уваги, що: орган прокуратури належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги; даних про поважність причин неявки та заяв про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший день від прокурора не надходило.
При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення колегія суддів бере до уваги приписи таких нормативно-правових актів.
Так, за змістом конституційних норм та положень кримінального процесуального законодавства тягар доведеності обґрунтованості тверджень клопотань про необхідність накладення арешту на майно, покладений на органи досудового розслідування, - ініціаторів клопотань та прокурора.
Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п.7 ч.2 ст.131 КПК України, який застосовується на підставі ухвали слідчого судді, постановленої згідно з вимогами ст.ст.170 -173 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
За змістом ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, саме до компетенції органу досудового розслідування належить встановлення чи є вказане майно є знаряддям чи предметом злочину, для чого, з метою його збереження, запобігання приховування, пошкодження, псування, зникнення, втраті, знищення, використання, пересування, передачі, відчуження, слідчим суддею правомірно накладене на нього арешт як на речовий доказ.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

З матеріалів судового провадження вбачається, що слідчий суддя у відповідності до вимог ст.ст. 170-173 КПК України з`ясував всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна, в тому числі належно перевірив наведені в клопотанні слідчого доводи про наявність підстав для накладення арешту на майно.

З матеріалів клопотання вбачається, що кепку синього кольору, яка поміщена до крафт-конверту та опечатано; сумку та рамку з фотографією, яка поміщена до крафт-конверту та опечатано; змив з керма вантажного автомобіля марки «КАМАЗ» моделі «65116», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який поміщений до крафт-конверту та опечатано; змив з важеля коробки перемикача передач вантажного автомобіля марки «КАМАЗ» моделі «65116», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який поміщений до крафт-конверту та опечатано; вантажний автомобіль марки «КАМАЗ» моделі «65116», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , як такі, що можуть бути знаряддям вчинення злочину, містять сліди злочину та можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000245 від 05.09.2022 року.
У зв`язку з наведеним, колегія суддів приходить до висновку, що матеріали провадження містять достатньо даних вважати, що вказане у клопотанні майно є об`єктом вчинення кримінального правопорушення, яке залучено до матеріалів кримінального провадження як речові докази, що свідчить про наявність обґрунтованих підстав для прокурора звертатись з клопотанням про арешт майна, та обґрунтованих підстав для слідчого судді накласти арешт на таке майно, з огляну на те, що таке майно підпадає під критерії, визначені положеннями ст.98 КПК України, тому доводи апеляційної скарги з приводу безпідставності накладення арешту на це майно є необґрунтованими, оскільки відповідність арештованого майна критеріям, визначеним ст.98 КПК України підтверджується матеріалами клопотання.

В контексті зазначеної норми закону апеляційний суд вважає, що прокурором належним чином у своєму клопотанні доведено необхідність арешту тимчасово вилученого майна у даному кримінальному провадженні, а також наявність ризиків, що обумовлює його арешт, а слідчим суддею встановлено необхідність такого арешту майна.
Разом з цим колегія суддів зазначає, що власникам або володільцям майна слід врахувати положення абз.2 ч.1 ст.174 КПК, згідно до яких арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Отже наведені в оскаржуваній ухвалі слідчого судді доводи, за яких він дійшов до переконання про необхідність задоволення клопотання про арешт вилученого майна, є змістовними та відповідають вимогам ч.5 ст.173 КПК України. Тому наведені в апеляційній скарзі в цій частині аргументи власника майна захисника ОСОБА_5 , як підстава для скасування рішення слідчого судді, є неспроможними.
Підсумовуючи вищенаведене колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги власника майна захисника ОСОБА_5 є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а ухвала слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 вересня 2022 року про арешт вилученого майна, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, та відповідає вимогам ст.370 КПК.
Керуючись ст. ст. 176-179, 183, 194, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 вересня 2022 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді