Справа № 991/196/20
Провадження 1-кп/991/2/20
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

29 березня 2022 року м. Київ

Вищий антикорупційний суд колегією суддів у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання ОСОБА_4

розглянувши клопотання захисника ОСОБА_5 , про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000856 від 06 вересня 2018 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 обвинуваченого за ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 209 КК України,

ОСОБА_7 обвинуваченого за ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 209 КК України,

ОСОБА_8 обвинуваченого за ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 209 КК України;

В С Т А Н О В И В:

На стадії підготовчого судового засідання в цьому кримінальному провадженні захисник ОСОБА_5 подав до суду клопотання про зміну запобіжного заходу, у якому посилаючись на складне поточне становище в Україні, просив змінити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід шляхом скасування застави в повному обсязі, а кошти, у розмірі 250 000,00 грн., сплачені як застава за обвинуваченого на виконання ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2018 року, перерахувати на спеціальний рахунок для збору коштів на підтримку Збройних Сил України.

У судове засідання обвинувачений ОСОБА_6 , захисник ОСОБА_5 , який також є і заставодавцем щодо ОСОБА_6 , не прибули, надавши клопотання про проведення судового засідання без їх участі.

Прокурор ОСОБА_9 який згідно з обвинувальним актом входить до групи прокурорів у цьому кримінальному провадженні, направив заяву, в якій просив розгляд клопотання здійснювати за його відсутності, та не заперечував проти задоволення цього клопотання.

Вирішуючи питання можливості розгляду заявленого клопотання про зміну запобіжного заходу, суд виходить із такого.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Цей Указ затверджений Законом України від 24.02.2022 № 2402-ІХ.

Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 в Україні продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Цей Указ затверджений Законом України від 15.03.2022 № 2119-ІХ.

Згідно зі ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Аналіз норм КПК дає підстави стверджувати, що здебільшого ним не визначається порядок здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану, виняток становлять ч. 1 ст. 34, ч. 5 ст. 36 та ст. 615 КПК.

Водночас, відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Отже, виходячи саме із загальних засад кримінального провадження, суд спочатку має вирішити питання можливості розгляду в умовах воєнного стану клопотання про зміну запобіжного заходу за відсутності сторін кримінального провадження.

За змістом статей 193, 201 КПК клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу розглядається за участю прокурора, обвинуваченого та його захисника.

Поряд із цим, КПК детально не визначає, яким чином діяти суду у разі, якщо в Україні введений воєнний стан, а учасники кримінального провадження з об`єктивних причин не мають можливості взяти участь у судовому засіданні.

З цього приводу суд зазначає, що до загальних засад кримінального провадження віднесені, серед іншого, змагальність сторін та диспозитивність.

Так, згідно з ч. 2 ст. 22 КПК сторони кримінального провадження мають рівні права на реалізацію процесуальних прав, передбачених цим Кодексом, а відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Частина 6 ст. 22 КПК зобов`язує суд створити необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Слід констатувати, що в умовах воєнного стану, у зв`язку з безпрецедентною військовою агресією російської федерації проти України, суд об`єктивно позбавлений можливості створити сторонам умови для реалізації їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, окрім як у спосіб, який би у нинішніх умовах з одного боку забезпечив безпеку учасників кримінального провадження, працівників суду та суддів, а з іншого надав можливість здійснювати правосуддя в умовах воєнного стану, у т.ч. з метою оперативного вирішення заявлених сторонами кримінального провадження клопотань.

На переконання суду, до таких способів (засобів), зокрема належать: (1) проведення судового провадження в режимі відеоконференції або (2) вирішення окремих питань за відсутності сторін кримінального провадження. Власне, обидва ці способи можуть використовуватись судом в умовах воєнного стану, в залежності від конкретних обставин, що склалися. При цьому суду належить надати можливість обом сторонам висловити свої заперечення та думку щодо поданого клопотання.

Такої ж позиції дотримується і Верховний Суд у листі від 03 березня 2022 року № 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», у пункті 7 якого зазначено, що якщо через об`єктивні обставини учасник кримінального провадження не може брати участь у засіданні в режимі відеоконференцзв`язку за допомогою технічних засобів, визначених КПК України, як виняток, можна допускати участь такого учасника в режимі відеоконференцзв`язку за допомогою інших засобів, при цьому треба звернути увагу на роз`яснення такому учаснику його процесуальних прав та обов`язків. Також, ураховуючи об`єктивні обставини, як виняток, можна допускати розгляд клопотань щодо запобіжних заходів без участі підозрюваного, з належною мотивацією такої процедури розгляду.

З огляду на це суд уважає, що розгляд клопотання захисника обвинуваченого про зміну запобіжного заходу в умовах воєнного стану за відсутності сторін кримінального провадження, за умови, що обидві сторони мали можливість письмово висловити свої заперечення та думку щодо клопотання, не суперечитиме вимогам КПК та загальним засадам кримінального провадження. До того ж, це не призведе до обмежень прав і свобод людини і громадянина, обмеження яких згідно зі ст. 64 Конституції України заборонені навіть в умовах воєнного стану, а забезпечить оперативний і об`єктивний судовий контроль в умовах воєнного стану на виконання завдань кримінального провадження.

Тому суд дійшов висновку про можливість розгляду клопотання захисника про зміну запобіжного заходу за відсутності сторін кримінального провадження, з урахуванням поданих ними заяв.

У зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося (ч. 4 ст. 107 КПК).

Розглядаючи клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу, суд установив наступне.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 18 січня 2018 року до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із альтернативою внесення застави в розмірі 5 000 556, 00 грн., з покладенням на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК.

13 лютого 2018 року на виконання вказаної ухвали слідчого судді заставодавцем ОСОБА_5 внесена відповідна сума застави у розмірі 5 000 556, 00 грн. (платіжне доручення № 85347 від 13 лютого 2018 року).

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 21 лютого 2018 року, ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 18 січня 2018 року скасовано та застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком о 07 год. 30 хв. 16 березня 2018 року, визначено розмір застави в розмірі 2 500 000, 00 грн. з покладенням на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 05 квітня 2018 року заставодавцю ОСОБА_5 повернуто заставу в розмірі 2 500 556, 00 грн., яка була внесена за підозрюваного ОСОБА_6 (платіжне доручення № 85347 від 13 лютого 2018 року).

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2018 року змінено запобіжний захід у вигляді застави відносно ОСОБА_6 зменшивши її розмір з 2 500 000 грн. до 250 000, 00 грн. Зобов`язано Державне казначейство України повернути заставодавцю ОСОБА_5 грошові кошти у розмірі 2 250 000, 00 грн., які були внесені в якості застави за підозрюваного ОСОБА_6 (платіжне доручення № 85347 від 13 лютого 2018 року).

Нині відносно ОСОБА_6 продовжує діяти запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 250 000,00 грн.

Вирішуючи заявлене захисником ОСОБА_5 клопотання щодо зміни запобіжного заходу, суд бере до уваги виключні обставини, пов`язані із введенням воєнного стану в Україні, необхідність збору коштів на підтримку Збройних Сил України для протидії у війні з російською федерацією, а також те, що після зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 ,, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладеними судом обов`язками, передбаченими ч. 5 ст. 194 КПК, буде співмірним з існуючими ризиками, відповідатиме особі обвинуваченого та буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії його належної процесуальної поведінки.

Постановляючи цю ухвалу, суд бере до уваги те, що відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК, одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення його дієвості, є запобіжний захід.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 177 КПК передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Оскільки справа перебуває на стадії судового розгляду, суд виходить з наявності обґрунтованої підозри вчинення обвинуваченою кримінального правопорушення.

Оскільки обвинувальний акт передано до суду і справа перебуває на стадії підготовчого судового провадження, суд виходить з наявності обґрунтованої підозри вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення. При вирішенні питання про скасування запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , суд врахував наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь вірогідності, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. Так, ухвалою слідчого судді від 18 січня 2018 року була встановлена наявність існування ризику можливого переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду.

Суд погоджується з висновком слідчого судді про продовження існування зазначеного ризику виходячи з того, що інкримінований ОСОБА_6 злочин, передбачений ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 366 КК України є нетяжким кримінальним правопорушенням, відповідальність за який передбачена позбавленням волі на строк від двох до п`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, зі штрафом від двохсот п`ятдесяти до семисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, другий злочин, передбачений ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 209 КК України є тяжким кримінальним правопорушенням, відповідальність за який передбачена у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, а третій злочин, передбачений ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України, є особливо тяжким кримінальним правопорушенням, відповідальність за який передбачена у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, що, поряд з віднесенням його до корупційних злочинів, позбавляє суд можливості звільнення винної особи від кримінальної відповідальності чи звільнення її від відбування покарання з випробуванням. За таких обставин, у разі доведення вини ОСОБА_6 , до останнього може бути застосовано виключно реальне покарання у виді позбавлення волі. Наведена обставина у виді безальтернативності та тяжкості покарання, на переконання суду, сама по собі може бути мотивом та підставою для обвинуваченого вчинити дії з метою переховування від суду для уникнення притягнення до кримінальної відповідальності. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Ураховуючи ці обставини, а також майновий стан обвинуваченого суд уважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню, а запобіжний захід ОСОБА_6 належить, замість його повного скасування, змінити із застави на особисте зобов`язання.

Змінюючи запобіжний захід із застави на особисте зобов`язання, суд уважає за необхідне покласти на обвинуваченого строком на два місяці обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК, а саме прибувати за кожною вимогою до суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Як вже було зазначено судом, у поданому клопотанні про зміну запобіжного заходу захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 , який є заставодавцем щодо обвинуваченого, просить кошти у розмірі 250 000, 00 грн, сплачені як застава за обвинуваченого ОСОБА_6 на виконання ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 18 січня 2018 року, перерахувати на спеціальний рахунок для збору коштів на підтримку Збройних Сил України.

Згідно зі загальнодоступними даними, внаслідок введення воєнного стану в Україні, збройної агресії російської федерації та небезпеки для державної незалежності України, її територіальної цілісності, Національний банк України ухвалив рішення про відкриття спеціального рахунку для збору коштів на підтримку Збройних Сил України.

З огляду на вищенаведене, суд вважає за можливе задовольнити вимогу захисника та здійснити перерахування суми коштів внесеної застави в розмірі 250 000, 00 грн. на допомогу Збройними Силам України, на рахунок Національного банку України НОМЕР_1 з відповідними реквізитами на підтримку Збройних Сил України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 177, 178, 179, 194, 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Клопотання захисника ОСОБА_5 , про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 задовольнити частково.

Змінити ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Строк дії покладених обов`язків визначити на два місяці до 28 травня 2022 року.

Обвинуваченому ОСОБА_6 повідомити про покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі його невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

2. Заставу в сумі 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень, внесену заставодавцем ОСОБА_5 13 лютого 2018 року згідно платіжного доручення № 85347 на рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві на рахунок 2089 в якості застави за ОСОБА_6 відповідно до ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 18 січня 2018 року, повернути, та за вказівкою заставодавця ОСОБА_5 перерахувати Національному банку України на підтримку Збройних Сил України за наступними реквізитами:

Рахунок: UA0992708

Банк: Національний банк України

МФО: 300001

Код за

Отримувач: Національний банк України

Призначення платежу: на підтримку Збройних Сил України.

Контроль за виконанням цієї ухвали покласти на прокурорів, що входять до складу групи прокурорів у цьому кримінальному провадженні.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали може бути включено до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3