ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1533/22 Справа № 211/77/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2022 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника(в режимі відеоконференції) ОСОБА_7

обвинуваченого(в режимі відеоконференції) ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000757, за апеляційною скаргою першого заступника керівника обласної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 березня 2022 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, неодруженого, не працюючого, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржуваний вирок суду скасувати в частині призначеного покарання, ухвалити у цій частині новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарання за цим вироком та покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.08.2021 року, зміненого ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 17.11.2021 року, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців. Виключити з мотивувальної частини вироку посилання на щире каяття як обставину, що пом`якшує покарання. В іншій частині вирок суду залишити без змін.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, прокурор вказує, що рішення суду є незаконним, необгрунтованим і таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та істотним порушенням норм кримінального процесуального закону, невідповідністю призначеного покарання вчиненому злочину.

Вказує, що при призначенні судом покарання не було належним чином враховано особу обвинуваченого, те, що він раніше неодноразово був засуджений за вчинення корисливих злочинів, відбував реальне покарання, при цьому частина судимостей не погашена.

Вважає, що судом не враховано, що протиправна поведінка обвинуваченого становить небезпеку для суспільства в цілому, також не прийнято до уваги, що ОСОБА_8 не працевлаштований, а отже немає легального джерела доходу, суспільно корисною працею не займається, після звільнення з виправної колонії на шлях виправлення не став та продовжив злочинну діяльність, а отже має стійку схильність до вчинення корисливих злочинів.

Одночасно вказує, що судом безпідставно в мотивувальній частині вироку зазначено як пом`якшуючу обставину щире каяття ОСОБА_8 , оскільки фактично висловлення ним каяття є удаваним, спрямованим на ухилення від покарання.

У своїх запереченнях на апеляційну скаргу прокурора обвинувачений ОСОБА_8 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок суду залишити без змін.

В обгрунтування своєї позиції вказує, що судом прийнято законне рішення, зроблено обгрунтовані висновки, враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, при цьому грунтовно констатовано, що він щиро розкаявся, вину визнав в повному обсязі, просив пробачення у потерпілих, активно сприяв розкриттю злочину.

Вказує на те, що ним добровільно частково відшкодовано матеріальні збитки потерпілим

Оскаржуваним вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим покаранням за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.08.2021 року, зміненим ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 17.11.2021 року, остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці.
Вирішено питання про долю речових доказів та процесуальних витрат.
Вимоги за цивільними позовами задоволено в повному обсязі.
Строк відбування покарання вирішено рахувати з моменту затримання, а саме з 12.10.2020 року.
Лісницю. М.О.визнано винуватим та засуджено за те, що останній за обставин, встановлених судом першої інстанції та детально викладених у мотивувальній частині оскаржуваного вироку, які ніким не оспорюються, 17.06.2020 року о 04:00 год., перебуваючи по АДРЕСА_2 , проник до будинку, звідки таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_10 а саме: болгарку Dewalt вартістю 1400,00 грн., електродриль Wintech WID-750, вартістю 525,00 грн., тример електричний Foresta FT-10CS вартістю 1930,16 грн., електрорубанок Дніпро-М PL 82 вартістю 1995,00 грн., чим завдав потерпілій майнову шкоду на загальну суму 5850,16 грн.
Крім того, 18.08.2020 о 07:30 год., перебуваючи по АДРЕСА_3 , ОСОБА_8 проник до будинку, звідки таємно викрав майно, що належить ОСОБА_11 , а саме: електронасос ВБ-0, 12-40-У5 Малиш, вартістю 187 грн., самовар латунний нікельований С1-5 вартістю 285,00 грн., електродриль вартістю 369,70 грн., чим завдав потерпілій шкоду на загальну суму 841,70 грн.
Крім того, 25.09.2020 року о 10:00 год., перебуваючи по АДРЕСА_4 , ОСОБА_8 проник до квартири, звідки таємно викрав майно, що належить ОСОБА_12 , а саме: два мобільні телефони Нокіа 3120 вартістю 232,50 грн., та грошові кошти в сумі 1200 грн., чим завдав потерпілій шкоду на загальну суму 1432,50 грн.
Крім того, 25.09.2020 року о 12:30 год. перебуваючи по АДРЕСА_5 , ОСОБА_8 проник до квартири, звідки таємно викрав майно, належне ОСОБА_13 , а саме: ноутбук Asus TUF Gaming FX505 чорного кольору, вартістю 16200,00 грн., колонку JBL charge 3 сірого кольору, вартістю 266,57 грн., два Smart Power Box UKC 50000 mAh Power Bank, 4 виходи USB та LED-дисплей білого кольору з чорною вставкою по обідку, вартістю 476,55 грн., мобільний телефон Honor 10 Lite 3/64 GB Blue, вартістю 3407,60 грн., чим завдав шкоду на загальну суму 20350,72 грн.
Крім того, 09.10.2020 року о 14:30 год., перебуваючи по АДРЕСА_6 , ОСОБА_8 проник до квартири, звідки таємно викрав майно, належне ОСОБА_14 , а саме: золоту каблучку 585 проби, вагою 3 гр., вартістю 2969,70 грн., чим завдав потерпілій шкоду на вказану суму.
Крім того, 30.09.2020 року о 07:30 год. перебуваючи по АДРЕСА_7 , ОСОБА_8 проник до квартири, звідки таємно викрав майно, належне ОСОБА_15 , а саме планшет Samsung Tab A вартістю 6674,80 грн., чим завдав потерпілій шкоду на вказану суму.
Крім того, 21.08.2020 року о 23: 30 год., перебуваючи по АДРЕСА_8 , ОСОБА_8 проник до квартири, звідки таємно викрав майно, належне ОСОБА_16 , а саме: болгарку марки Тех АС вартістю 642,44 грн., болгарку Дніпро М GL125S вартістю 828,64 грн., перфоратор Дніпро М RH100, вартістю 1560,37 грн., електродриль Worcraft WID-1300, вартістю 787,07 грн., чим завдав шкоду потерпілій на загальну суму 3818,52 грн.
Крім того, 30.09.2020 року в період часу з 11:00 по 16:00 год., перебуваючи по АДРЕСА_9 , ОСОБА_8 проник до квартири, звідки таємно викрав майно, належне ОСОБА_17 , а саме планшет Irad mini вартістю 11285,20 грн., чим спричинив шкоду на зазначену суму.
Крім того, 08.10.2020 року в період часу 15:00 до 23:00 год., перебуваючи по АДРЕСА_10 , ОСОБА_8 проник до споруди, звідки таємно викрав майно, належне ОСОБА_18 , а саме: мотоцикл марки ЯВА 30-634 синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , 1978 року випуску, у неробочому та частково розукомплектованому стані, вартість деталей якого становить 6600,00 грн., чим завдав майнову шкоду на вказану суму.
Вищезазначені дії обвинуваченого судом кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з викладених у ній підстав; обвинуваченого та його захисника, які просили апеляційну скаргу зашити без задоволення, а вирок суду без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів, з урахуванням положень ст. 404 КПК України, згідно яким суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, приходить до наступного.
Так, висновки суду першої інстанції про фактичні обставини кримінального провадження, правильність кваліфікації дій ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 185 КК України та доведеність його вини ніким з учасників судового розгляду в апеляційному порядку не оспорюються, а тому судом апеляційної інстанції не переглядаються.

Що стосується доводів апелянта про те, що при призначенні обвинуваченому покарання суд не в повній мірі врахував ступінь суспільної небезпеки і фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень, особу останнього, а тому необгрунтовано призначив йому м`яке покарання, то вони заслуговують на увагу.
Так, згідно ч. 2 ст. 370 КПК України законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що помякшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Враховуючи роз`яснення, які містяться в п.п. 1, 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 23 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Відповідно до наведеного, призначаючи покарання винному, суд повинен урахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про винну особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення такої особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого злочину.
Колегія суддів приходить до висновку, що при призначенні ОСОБА_8 покарання судом вказані вимоги закону про кримінальну відповідальність не виконано та без достатніх підстав призначене покарання за вчинений злочин у мінімальному розмірі, передбаченому ч. 3 ст. 185 КК України, та остаточне покарання в порядку ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення цього менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначеним ОСОБА_8 за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.08.2021 року, зміненого ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 17.11.2021 року, без наведення у вироку переконливого мотивування таких рішень.

Як було встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_8 , діючи самостійно, протягом незначного проміжку часу, вчинив із корисливих мотивів низку однотипних кримінальних правопорушень проти власності, а саме таємно заволодів майном потерпілих із проникненням у житло, інше приміщення чи сховище, будучи при цьому особою, раніше неодноразово судимою за вчинення корисливих посягань на чуже майно і маючи не зняту і не погашену судимість, що у вироку було ґрунтовно визнано обставиною, яка обтяжує його покарання, - рецидивом злочинів, втім не дістало належної оцінки.
Що стосується визнання обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, щирого каяття, то це рішення колегія суддів, погоджуючись із доводами апелянта, вважає передчасним.
Так, щире каяття передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.
Разом із тим, у матеріалах провадження відсутні дані на підтвердження вчинення ОСОБА_8 зазначених дій, а також відсутні підстави вважати, що процесуальна позиція обвинуваченого виходить за межі визнання своєї вини в умовах її очевидної доведеності.
Крім того, щире каяття саме по собі не може бути визнано фактором, що істотно знижує суспільну небезпеку скоєного, або вказує на можливість виправлення обвинуваченого з призначенням покарання на рівні мінімальної межі, передбаченої санкцією відповідної статті, частини статті закону про кримінальну відповідальність, з огляду на проаналізовані в своїй сукупності матеріали кримінального провадження та дані про його особу.
Суд фактично не навів у вироку переконливих міркувань щодо достатності застосування до ОСОБА_8 саме такого покарання, яке не є співрозмірним тяжкості вчиненого злочину і кількості епізодів злочинної діяльності, а посилання у вироку на те, що суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, є формальним.
Колегія суддів акцентує увагу на тому, що у зв`язку з призначенням ОСОБА_8 покарання за вчинений злочин та остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень в порядку та розмірі, визначених оскаржуваним вироком, вчинені обвинуваченим дев`ять епізодів таємного викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, інше приміщення та сховище, фактично залишилися безкарними, що не може вважатися виправданим з точки зору досягнення щодо цього обвинуваченого мети кримінального провадження.
Під час апеляційного перегляду встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 раніше багаторазово судимий, останній раз вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.08.2021 року, зміненим ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 17.11.2021 року, за ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням положень ч. 4 ст. 70 КПК України, до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці.
Із неодноразового притягнення до кримінальної відповідальності та реального відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_8 належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і на даний час знову засуджується за вчинення таємного корисливого посягання на чуже майно. Крім того, обвинувачений міцних соціальних зв`язків та утриманців не має, офіційно не працевлаштований, позитивних характеристик за місцем проживання не має, а з огляду на кількість та системний характер вчинення аналогічних злочинів, становить підвищену небезпеку для суспільства.
На думку колегії суддів, наведені обставини переконливо свідчать про те, що ОСОБА_8 схильний до антисоціальної поведінки та вчинення умисних корисливих кримінальних правопорушень, і антисоціальна спрямованість його особи є стійкою. Більше того, реальне відбування покарання у виді позбавлення волі не призвело до позитивних змін в його особистості і не забезпечило його подальшу законослухняну поведінку.
За викладених обставин суд апеляційної інстанції погоджується з доводами прокурора щодо невідповідності вимогам закону покарання, призначеного ОСОБА_8 , внаслідок м`якості, оскільки дійсно відсутні достатні підстави для висновку про те, що мета кримінального покарання може бути досягнута відносно цього обвинуваченого шляхом призначення покарання на рівні мінімальної межі, передбаченої санкцією ч. 3 ст. 185 КК України, з поглиненням цього покарання раніше призначеним за іншим вироком покаранням, та вважає за необхідне вирок суду в частині призначеного покарання скасувати, з ухваленням у цій частині нового вироку.
При визначенні виду та розміру покарання колегією суддів враховується ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що згідно ст. 12 КК України є тяжким умисним корисливим злочином; дані про особу обвинуваченого, який є раніше неодноразово судимим, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; відсутність обставин, що пом`якшують покарання; наявність обставини, що обтяжує покарання, - рецидиву злочинів.
Обговоривши обставини, що підлягають врахуванню відповідно до закону, колегія суддів, погоджуючись з доводами апеляційної скарги прокурора, вважає за необхідне призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарання за цим вироком та покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.08.2021 року, зміненим ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 17.11.2021 року, остаточно призначити ОСОБА_8 до відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців.
На думку колегії суддів, таке покарання є справедливим, співмірним вчиненому ОСОБА_8 діянню, достатнім для виправлення цього обвинуваченого та попередження нових злочинів.
З урахуванням наведеного колегія суддів вважає апеляційну скаргу прокурора такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу заступника керівника обласної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 березня 2022 року щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, - скасувати в частині призначення покарання.
Ухвалити у цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарання за цим вироком та покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.08.2021 року, зміненого ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 17.11.2021 року, остаточно призначити ОСОБА_8 до відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з дня його фактичного затримання, а саме 12.10.2020 року.

В іншій частині вирок суду - залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення та на нього може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4