Номер провадження 1-кп/201/461/2022
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2022 року м. Дніпро

вул. Паторжинського, 18а

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

особи, яка зазначила свої анкетні данні, як ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 05 червня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001174 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючою за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 05 червня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001174 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 07 грудня 2021 року за вказаним обвинувальним актом призначено підготовче судове засідання на 22 грудня 2021 року.

У підготовчому судовому засіданні під час з`ясування анкетних даних особа, відносно якої складений обвинувальний акт, вказала свої анкетні дані, як ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та зазначила, що паспорт громадянина України у неї був вилучений 23.02.2022 року як недійсний, оскільки в ньому не була вклеєна фотокартка при досягненні останньою 45-річного віку.

При цьому, підтвердила, що дійсно вона у відповідності до вимог законодавства по досягненню 45-річного віку не зверталася до паспортного столу та не надавала свою фотокартку, яка має бути вклеєна у паспорт по досягненню нею цього віку.

Додала, що після повернення обвинувального акту прокурору, під час досудового розслідування вона також надавала слідчому недійсний паспорт, адже інші документи, що посвідчують її особу, у неї відсутні.

За таких обставин, судом на обговорення учасників судового провадження поставлено питання щодо необхідності повернення прокурору обвинувального акту з підстав неможливості встановити особу, відносно якої такий акт направлено до суду.

Прокурор ОСОБА_3 заперечувала проти повернення обвинувального акту та просила перенести підготовче судове засідання задля того, щоб ОСОБА_5 змогла отримати новий паспорт громадянина України, оскільки недійсний паспорт у неї було вилучено 23.02.2022 року.

При цьому, зазначила, що після повернення прокурору обвинувального акту відносно ОСОБА_5 з підстав неможливості встановити особу останньої, оскільки її паспорт виявися недійсним, органом досудового розслідування знову повідомлення про підозру та інші процесуальні дії проводилися із ОСОБА_5 за наявності лише недійсного паспорту, за умови надання в подальшому обвинуваченою дійсного паспорту. Проте, ОСОБА_6 до теперішнього часу так і не отримала у встановленому законом порядку паспорт громадянина України.

Захисник ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні просив суд повернути обвинувальний акт прокурору, так як під час досудового розслідування не було встановлено особу обвинуваченої належним чином.

Особа, яка зазначила свої анкетні данні, як ОСОБА_5 підтримала думку захисника в повному обсязі.

Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши наданий суду обвинувальний акт та матеріали додані до нього, суд вважає, що зазначений обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору з підстав його невідповідності вимогам Кримінального процесуального кодексу України, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я та по-батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

Проте, суд під час підготовчого судового засідання позбавлений можливості перевірити відповідність анкетних відомостей обвинуваченої ОСОБА_5 , які вказані в обвинувальному акті, виходячи з наступного.

Так, відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» від 20.11.2012 № 5492-VI зі змінами та доповненнями, документами, що посвідчують особу є:

1) документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України:

а) паспорт громадянина України;

б) паспорт громадянина України для виїзду за кордон;

в) дипломатичний паспорт України;

г) службовий паспорт України;

ґ) посвідчення особи моряка;

д) посвідчення члена екіпажу;

е) посвідчення особи на повернення в Україну;

є) тимчасове посвідчення громадянина України;

2) документи, що посвідчують особу та підтверджують її спеціальний статус:

а) посвідчення водія;

б) посвідчення особи без громадянства для виїзду за кордон;

в) посвідка на постійне проживання;

г) посвідка на тимчасове проживання;

ґ) картка мігранта;

д) посвідчення біженця;

е) проїзний документ біженця;

є) посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту.

Однак, жодних із зазначених у переліку документів, на момент проведення підготовчого провадження, у вказаної особи не було, що підтвердила у судовому засіданні особа, яка зазначила свої анкетні данні, як ОСОБА_5 та вказала, що станом на час проведення досудового розслідування слідчому вона надавала паспорт в якому відсутні фотокартка по досягненню нею 45-річного віку, який у неї вилучено 23.02.2022 року, як недійсний.

У той же час, відповідно до пункту 18 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року №2503-ХІІ зі змінами 17.05.2018 року, для вклеювання до паспорта нових фотокарток громадянин подає документи і фотокартки не пізніше, як через місяць після досягнення відповідного віку.

Крім того, відповідно до пункту 8 вищевказаного Положення термін дії паспорта, виготовленого у вигляді паспортної книжечки, не обмежується. До паспортної книжечки при досягненні громадянином 25- і 45-річного віку вклеюються нові фотокартки, що відповідають його вікові. Паспорт, в якому не вклеєно таких фотокарток при досягненні його власником зазначеного віку, вважається недійсним.
Отже, виходячи з наведеного, орган досудового розслідування, в порушення наведених вище вимог Закону та Положення встановив особу обвинуваченої на підставі документу паспорту громадянина України, який є недійсним, яку повідомлено про підозру у вчиненні кримінального проступку та відносно якої обвинувальний акт направлений до суду в порядку ст. 291 КПК України, що є грубим порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Таким чином, суд позбавлений об`єктивної можливості встановити особу відносно якої складений обвинувальний акт та перевірити відповідність анкетних відомостей обвинуваченої через відсутність у останньої документів, що посвідчують її особу, у тому числі, дійсного паспорту громадянина України, що є безумовною перешкодою для призначення судового розгляду за вказаним обвинувальним актом та підставою для його повернення прокурору через невідповідність вимогам п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Наведені вище обставини слугували підставою для постановлення судом 02.03.2021 року ухвали про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному 05 червня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001174 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_3 .

Проте, упродовж досить тривалого часу, зокрема, з 02.03.2021 по 07.12.2021 року наведені порушення кримінального процесуального закону прокурором не усунуті, особу ОСОБА_5 належним чином не встановлено та обвинувальний акт знову направлений до суду.

Окрім того, відповідності до п.3 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я та по-батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

Так, у наданому суду обвинувальному акті зазначено, що потерпілим у цьому кримінальному провадженні є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який ІНФОРМАЦІЯ_3 помер (свідоцтво про смерть НОМЕР_1 ). Крім того, є посилання на «постанову про залучення потерпілого потерпілим є: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що є порушенням вимог кримінального процесуального закону, адже в одному кримінальному провадженні, зважаючи на обставини інкримінованого кримінального проступку, не можуть бути два потерпілих, тим більше один з яких помер.

У той же час, як встановлено під час підготовчого провадження потерпілий ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вочевидь, помер не внаслідок вчинення відносно нього крадіжки03 червня 2020 року, втім 02.12.2021 року слідчим залучено до участі у даному кримінальному провадженні батька померлого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Так, статтею 55 КПК України передбачено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілим не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику юридичної особи чи певної частини суспільства.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи або особа перебуває у стані, який унеможливлює подання нею відповідної заяви, положення частин першої - третьої цієї статті поширюються на близьких родичів чи членів сім`ї такої особи. Потерпілим визнається одна особа з числа близьких родичів чи членів сім`ї, яка подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого, а за відповідним клопотанням - потерпілими може бути визнано кілька осіб.

Отже, враховуючи те, що потерпілим по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України був визнаний ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , не внаслідок кримінального правопорушення, вчинення якого інкримінується ОСОБА_5 , суд вважає, що залучення у даному випадку в якості потерпілого у даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , не відповідає вимогам діючого Кримінального процесуального кодексу України.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 05 червня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001174 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК підлягає поверненню прокурору Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 з наведених вище підстав.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 291, 314 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 05 червня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001174 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України повернути прокурору Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , з підстав його невідповідності вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Ухвала суду набирає законної сили після спливу семиденного строку, встановленого ст. 395 КПК України для її оскарження. Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили та її виконання.

Ухвала може бути оскаржена в порядку ст. 395 КПК України.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська протягом семи днів з дня її проголошення.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - о 15 годині 00 хвилин 22 квітня 2022 року.

Суддя ОСОБА_1