Справа № 308/9851/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 серпня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області
у складі: головуючого судді - ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород у кримінальному провадженні №0000008 відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.01.2022 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Винорградів Закарпатської області, з вищою освітою, одруженого, який має на утриманні двох малолітніх дітей 2015 р.н. та 2020 р.н. (зі слів), офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6
обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_5
захисника обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_7

встановив:

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000008 відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.01.2022 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України
В підготовчому судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці без застосування електронних засобів контролю та покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки: прибувати до прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_6 , суду за першою вимогою; не залишати місце проживання АДРЕСА_1 , без дозволу прокурора або суду в період часу з 20 години 00 хвилин до 08 години 00 хвилин; здати на зберігання до відповідних органів Державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утриматися від спілкування з іншими учасниками кримінального провадження ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтовано тим, що 31 липня 2022 року Закарпатською обласною прокуратурою скеровано до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області обвинувальний акт по кримінальному провадженні № 0000008 від 26.01.2022, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.332 КК України відносно обвинуваченого ОСОБА_3 .

Так, громадянин України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи обізнаним про явище нелегальної міграції, діючи умисно, за попередньою змовою з громадянами України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , здійснив сприяння невстановленим досудовим розслідуванням особам, в організації незаконного переправленню двох громадян Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_5 , через державний кордон України, тобто сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів або усуненням перешкод, вчинені щодо кількох осіб повторно, за попередньою змовою групою осіб, при викладених нижче обставинах.

Не пізніше 15 січня 2022 року у період, який на даний час досудовим розслідуванням не встановлено, у невстановлених досудовим розслідуванням осіб виник злочинний задум щодо організації незаконного переправлення вищевказаних двох громадян Сірійської Арабської Республіки через державний кордон України. З метою реалізації вказаного злочинного умислу, невстановленими досудовим розслідуванням особами було надано вказівки вищевказаним нелегальним мігрантам щодо прибуття залізничним транспортом з міста Харків до міста Рахів Закарпатської області, та організовано їх тимчасове розміщення у готелі «Європа», розташованого за адресою: Закарпатська область, м. Рахів, вул. Миру, 42, з метою подальшої передачі вищевказаних нелегальних мігрантів ОСОБА_3 та іншим співучасникам вищеописаного злочину, для їх незаконного переправлення через державний кордон України.

Надалі, ОСОБА_3 реалізовуючи злочинний задум щодо незаконного переправлення вищезазначених двох громадян Сирійської Арабської Республіки через державний кордон України, всупереч існуючого порядку перетинання державного кордону України, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді порушення встановленого Законом України «Про державний кордон» від 04.11.1991 р. та Законом України «Про прикордонний контроль» від 05.11.2009 р. порядку перетину державного кордону України, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 21 січня 2022 року, за попередньою змовою з ОСОБА_4 , та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, перебуваючи на території Закарпатської області, отримали від невстановлених досудовим розслідуванням осіб, вищезазначених двох громадян Сирійської Арабської Республіки, здійснили їх перевезення та забезпечували конспіративне проживання у період з 21 по 23 січня 2022 року на території Закарпатської області, усуваючи при цьому перешкоди щодо їх виявлення правоохоронними органами, з метою їх подальшого незаконного переправлення через державний кордон України.

Продовжуючи свою протиправну діяльність з метою сприяння організації незаконного переправлення вищевказаної групи нелегальних мігрантів через державний кордон України, близько 16 години 23 січня 2022 року ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_4 здійснили їх перевезення, невстановленим досудовим розслідуванням транспортним засобом, територією Закарпатської області в напрямку державного кордону України.

Того ж дня, у невстановлений слідством час, слідуючи на виконання злочинного задуму, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , до вказаної протиправної діяльності було залучено ОСОБА_5 , в обов`язки якого увійшло подальше конспіративне перевезення, невстановленим досудовим розслідуванням транспортним засобом, вищевказаної групи нелегальних мігрантів територією Берегівського району Закарпатської області, безпосередньо до державного кордону України з метою сприяння організації незаконного переправлення останніх через державний кордон України.

При цьому, з метою доведення вищеописаного злочинного плану та досягнення злочинного задуму щодо незаконного переправлення вищевказаних двох громадян Сірійської Арабської Республіки через державний кордон України, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було передано ОСОБА_5 , який продовжував здійснювати подальше конспіративне перевезення, невстановленим досудовим розслідуванням транспортним засобом, вищевказаних нелегальних мігрантів безпосередньо до загороджувального паркану лінії державного кордону України та надав вказівки останнім щодо напрямку їхнього руху на напрямку 197-198 прикордонних знаків, з метою його незаконного перетину в пішому порядку.

Однак, 24 січня 2022 року о 02:50, на відстані 1 кілометр від державного кордону України, між населеними пунктами Берегшурань - Берегдоровц Угорської Республіки, вказані нелегальні мігранти були виявлені працівниками правоохоронних органів Угорщини та в порядку реадмісії були передані на територію України співробітникам Державної прикордонної служби України.

Прокурор зазначає, що за таких обставин встановлено достатньо підстав для висунення обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, тобто сприяння організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, тобто сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів або усуненням перешкод, вчинені щодо кількох осіб, повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Водночас, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_3 , запобігання ухиленню від досудового розслідування виникла необхідність в обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Прокурор посилається на те, що відповідно до ст. 177 КПК України з метою обрання обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

-переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , є тяжким і передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, що саме по собі може бути підставою та мотивом для обвинуваченого переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Обвинувачений ОСОБА_3 усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду та має реальні можливості покинути територію України з цією метою у тому числі поза пунктами пропуску через державний кордон України;

-незаконно впливати на обвинувачених у кримінальному провадженні. Також, ОСОБА_3 є знайомий з установленими співучасники кримінального правопорушення - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 отже є наявні підстави вважати що обвинувачений може незаконно впливати на інших підозрюваних, тобто наявний ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Більше того, 06.04.2021 ОСОБА_3 притягнуто до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні № 0000139 за за ч. 2 ст. 332 КК України (матеріали відносно нього 30.07.2021 скеровано з обвинувальним актом до суду), а 19.02.2022 ОСОБА_3 притягнуто до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні № 0000084 від 19.02.2022 за ч.2 ст.332 КК України, що обґрунтовує ризик можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_3 , іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінальне правопорушення в якому підозрюється, тобто наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прокурор вважає, що за вказаних підстав більш м`які запобіжні заходи, такі як особисте зобов`язання, особиста порука, не зможуть запобігти ризикам, визначеним ст.177 КК України, тому, враховуючи викладене та беручи до уваги специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 дані про особу обвинуваченого з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобігання наведеним у клопотанні ризикам до ОСОБА_3 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Прокурор ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підтримала із підстав, зазначених у ньому та просила задовольнити. Вказала на існування зазначених у клопотанні ризиків. Зазначила, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам.

Обвинувачений ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні щодо задоволення клопотання прокурора заперечив, так як вважає його недоцільним. Вказав, що всі слідчі дії проведені, паспорт він здав, на всі виклики з`являється, застосований до нього запобіжний захід не порушував.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 у підготовчому судовому засіданні проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу заперечив. Вважає, що на даний момент ризики, які існували на момент обрання запобіжного заходу, відсутні. Обвинувачений не може впливати на свідків, оскільки такі є громадянами іноземної держави, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення також не може, оскільки такі є в матеріалах кримінального провадження. Зазначив, що в обвинуваченого є малолітні діти. Просив врахувати, що кримінальне провадження триває більше пів року та стороною обвинувачення не було надано доказів, що обвинувачений порушує покладені на нього обов`язки.
Обвинувачений ОСОБА_5 вирішення вказаного питання залишив на розсуд суду.

Заслухавши думку прокурора, обвинувачених та захисника, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Вимогами ч. 3 ст. 315 КПК України визначено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому Главою 18 КПК України.

Так, згідно ч.3 ст. 315 КПК України, з урахуванням Рішення Конституційного Суду № 1-р/2017 від 23 листопада 2017 року, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно змісту ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно положень ст. 178 КК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Як вбачається з обвинувального акту та доданого до нього реєстру матеріалів досудового розслідування, на підставі зібраних доказів ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується органом досудового розслідування у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, тобто у сприянні організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, тобто сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів або усуненням перешкод, вчинені щодо кількох осіб, повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Крім цього, обґрунтованість підозри ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, підтверджується тим, що прокурором зібрано докази, на його думку, достатні для того щоб звернутись з до суду обвинувальним актом, її також перевіряв слідчий судді раніше при застосуванні запобіжного заходу.

Кримінальне правопорушення у вчиненні якого ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років, та у відповідності до положень ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Під час перевірки наявності ризиків, передбачених ч. 1 статті 177 КПК, у кримінальному провадженні щодо обвинуваченого ОСОБА_3 суд дійшов наступних висновків.
Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду обумовлюється серед іншого можливістю притягнення особи до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання Так, злочини у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 передбачає виключно покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування особи від суду.
Суд враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, що хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, в сукупності із іншими обставинами суттєво збільшує ризик втечі, а тому враховується при оцінюванні ризиків. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
У рішенні Європейського суду «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 р. зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.
Також суд вважає доведеним ризик можливого впливу на інших обвинувачених у цьому кримінальному провадженні. Так, як вбачається із обвинувального акту у даному кримінальному провадженні є ще двоє обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та вказані особи є знайомі із ОСОБА_3 ..

Крім цього, суд приходить до висновку, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення. Як вбачається із змісту обвинувального акту та не заперечувалося стороною захисту під час розгляду клопотання, відносно обвинуваченого 30.07.2021 року до Берегівського районного суду Закарпатської області скеровано обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000139 від 06.05.2021 року за ч. 2 ст. 332 КК України, а 19.02.2022 року оголошено підозру у кримінальному провадженні № 0000084 від 19.02.2022 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України. Обвинувачений офіційно не працює, постійного джерела доходів немає.

Суд відхиляє доводи сторони захисту про те, що відсутні ризики того, що обвинувачений може впливати на свідків та знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, так як про наявність таких ризиків не зазначено в клопотанні та прокурор не посилалася на них у судовому засіданні.
Таким чином прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.1, п.3 та п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду ; незаконно впливати на обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд враховує, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, злочини вчинено умисно, за попередньою змовою групою осіб, а також бере до уваги дані про особу обвинуваченого, а саме, що обвинувачений раніше не судимий, має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Враховуючи сукупність наведених обставин, особу обвинуваченого, та те, що прокурором доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби, а саме в нічний час.

Суд, розглядаючи можливість обрання альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, та запобігти наведеним вище ризикам.

Доводи сторони захисту про відсутність зазначених ризиків не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу. Будь-яких інших даних, які б безумовно свідчили про те, що домашній арешт не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого судом, на даному етапі, не встановлено і стороною захисту беззаперечно не доведено.
Посилання сторони захисту на те, що підозрюваний дотримується належної процесуальної поведінки, з`являється на всі виклики, покладених на нього обов`язків не порушував, не свідчить про відсутність зазначених ризиків, а навпаки вказує на те, що застосований запобіжний захід є таким, що достатньою мірою гарантує виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків та забезпечує його належну поведінку у кримінальному провадженні. Виконання покладених обов`язків є обов`язковим для особи, щодо якої вони застосовані, а їх виконання обвинуваченим не свідчить про відсутність підстав для застосування запобіжного заходу.
У зв`язку із наведеним суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

З метою забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_3 покладених на неї процесуальних обов`язків та запобігання згаданим ризикам, враховуючи, що підозрюваний має постійне місце проживання, вважаю, що до останнього слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати місце свого проживання в певний час доби, а саме, з 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме з 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби та покласти на обвинуваченого у відповідності до ч. 5 ст.194 КПК України наступні обов`язки: прибувати до прокурора, суду за першим викликом; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватись від спілкування з іншими обвинуваченими у кримінальному провадження ОСОБА_4 та ОСОБА_5 щодо обставин вказаного кримінального провадження.

Частиною 6 ст.181 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.176-178, 181, 315, 331, 372, 395, КПК України, суд,-

постановив:

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_3 , - задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, без застосування електронного засобу контролю, заборонивши йому залишати місце свого проживання АДРЕСА_1 , без дозволу прокурора або суду, в певний період доби, а саме, з 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , у відповідності до ч. 5 ст.194 КПК України наступні обов`язки:

- прибувати до прокурора, суду за першим викликом;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватись від спілкування з іншими обвинуваченими у кримінальному провадження ОСОБА_4 та ОСОБА_5 щодо обставин вказаного кримінального провадження;

Встановити строк дії ухвали та строк дії запобіжного заходу - до 14 жовтня 2022 року (включно).
Строк дії обов`язків, покладених судом, встановити до 14 жовтня 2022 року (включно).
Роз`яснити ОСОБА_3 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Ухвалу для негайного виконання надіслати в органи Національної поліції за місцем проживання (перебування) обвинуваченого, а саме начальнику відділення №1 Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області ОСОБА_1