Справа № 527/1819/22
провадження № 1-кп/527/212/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 вересня 2022 року м.Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області у складі: головуючого судді- ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання- ОСОБА_2 , прокурора- ОСОБА_3 , потерпілого- ОСОБА_4 , обвинуваченого- ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000200 від 30.07.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Погреби Глобинського району Полтавської області, громадянина України, одруженого, з неповною середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,-

в с т а н о в и в:
29.07.2022 року близько 22:20 год. ОСОБА_5 , перебуваючи поряд із житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклого конфлікту, маючи прямий умисел спрямований на спричинення тілесного ушкодження, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, наніс ОСОБА_4 не менше двох ударів рукою, стиснутою в кулак, в область голови та не менше одного удару коліном ноги у область голови ОСОБА_4 . В результаті цього потерпілий ОСОБА_4 отримав тілесне ушкодження у вигляді: синця правого ока, гостра ЗЧМТ у формі струсу головного мозку, рани (2) ротової ділянки справа які, згідно висновку експерта № 130 від 11.08.2022 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; садно спинки носа згідно висновку експерта № 130 від 11.08.2022 кваліфікується як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_5 , допитаний у судовому засіданні, свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч.2 ст. 125 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, підтвердивши факт вчиненого ним кримінального правопорушення, пояснивши час, спосіб та обставини, за яких він вчинив кримінальне правопорушення, підтвердивши характер та механізм своїх дій, зазначив, що розкаюється та просив суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що обвинувачений не вибачився та не відшкодував шкоду, спричинену кримінальним правопорушенням, однак наразі він будь-яких претензій до останнього не має, просив призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його особу. При цьому судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, а також з`ясовано, що вони усвідомлюють неможливість далі оспорити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст.125 КК України- умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Вирішуючи питання про призначення покарання суд керується вимогами ст.65 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, суд враховує, що скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення відповідно до ст.12 КК України належить до кримінальних проступків.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Щире каяття це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. На цьому наголосив Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у справі № 199/6365/19.

Обставина, що пом`якшує покарання, яка зазначена в обвинувальному акті,-щире каяття, не знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, оскільки обвинувачений не вибачився перед потерпілим та не вчинив конкретних дій, спрямованих на відшкодування шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, не встановлено.

При обранні міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, одружений, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо, та, з урахуванням думки потерпілого, приходить до висновку, що покарання останньому слід призначити у виді громадських робіт.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати відсутні. Запобіжний захід не застосовувався. Речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст.368 - 370,373,374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 150(сто п`ятдесят) годин.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1