Справа № 946/2554/22
Провадження № 1-кс/946/1171/22
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2022 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
в складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
дізнавача ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4
власника вилученого майна ОСОБА_5 ,
розглянувши у судовому засіданні клопотання дізнавача СД Ізмаїльського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області, про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

Сектором дізнання Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000142 від 13.04.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Так, 13.04.2022 р. до Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області надійшли матеріали про те, що 13.04.2022 р. в ході огляду місця події на території сервісного центру 5144 по пр. Суворова, 362 в м. Ізмаїлі Одеської області в автомобілі марки «Volkswagen» моделі «Touareg» д/н НОМЕР_1 , виявлено знищення номеру двигуна.

Вказана заява була внесена до ЄРДР під №0000142 від 13.04.2022р., з попередньою правовою кваліфікацією за ст. 290 КК України.

Допитаний в якості свідка, судовий експерт ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пояснив, що 13.04.2022 р. в ході проведення експертного дослідження транспортного засобу марки «Volkswagen» моделі «Touareg» чорного кольору з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 були виявлені ознаки знищення номера двигуна.

Під час огляду місця події від 13.04.2022 р. було виявлено та вилучено транспортний засіб марки «Volkswagen» моделі «Touareg» чорного кольору з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , ключ від транспортного засобу марки «Volkswagen» моделі «Touareg» чорного кольору з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , яке упаковано до сей-пакету НПУ СУ № ВУМ 1009589.

Таким чином, як зазначено в клопотанні дізнавача, враховуючи викладене та те, що вилучене та перераховане у даному клопотанні має значення речового доказу у кримінальному провадженні, виникла необхідність накласти арешт на транспортний засіб марки «Volkswagen» моделі «Touareg» чорного кольору з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 та передати на зберігання на спец.майданчик №11 ГУНП в Одеській області, ключ від транспортного засобу марки «Volkswagen» моделі «Touareg» чорного кольору з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , які упаковано до сей-пакету НПУ СУ № ВУМ 1009589, вилучені в ході проведення огляду місця події від 13.04.2022 р.
Дізнавач та прокурор в судовому засіданні просили задовольнити клопотання про накладення арешту, пояснивши що вказаний транспортний засіб необхідний для проведення відповідних експертних досліджень.

Власник вилученого майна - ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що у вказаному автомобілі проводився ремонт двигуна і про можливе знищення номеру двигуна йому нічого не відомо. Просив повернути автомобіль йому для подальшого зберігання і пояснив що зобов`язується надавати вказаний транспортний засіб для проведення необхідних експертиз.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Як передбачено п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, в тому числі, з метою збереження речових доказів. Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально - протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною другою ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З урахуванням положень ст.ст. 2, 7 КПК України, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

Вказана норма узгоджується зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги, що завданням кримінального судочинства є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального правопорушення тощо, а також зважаючи на те, що зазначене у клопотанні відповідає критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 98 КПК України, вважаю за необхідне клопотання дізнавача СД Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області про арешт майна задовольнити та накласти арешт шляхом заборони відчуження на транспортний засіб марки «Volkswagen» моделі «Touareg» чорного кольору з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , ключ від транспортного засобу марки «Volkswagen» моделі «Touareg» та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

В свою чергу, транспортний засіб марки «Volkswagen» моделі «Touareg» чорного кольору з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , ключ від транспортного засобу та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , повернути власнику - ОСОБА_5

Керуючись ст.ст.170 - 173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання дізнавача СД Ізмаїльського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження на транспортний засіб марки «Volkswagen» моделі «Touareg» чорного кольору з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , ключ від транспортного засобу марки «Volkswagen» моделі «Touareg» та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

Транспортний засіб марки «Volkswagen» моделі «Touareg» чорного кольору з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , ключ від транспортного засобу та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , повернути власнику - ОСОБА_5

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 20.04.2022 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1