Справа № 638/4776/22
Провадження № 1-кп/638/1205/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 вересня 2022 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харків кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001607 від 31 травня 2022 року відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Антрацит, Луганської області, громадянки України, яка має вищу освіту, не є депутатом, на утриманні малолітніх дітей не має, раніше не судима, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України,

встановив:

В провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України. Обвинувальний акт внесений в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001607 від 31 травня 2022 року.

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження відносно ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки продовжують існувати ризики встановлені слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме передбачені п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Захисник обвинуваченої ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зазначили, що ризики зазначені прокурором є необґрунтовані. Обвинувачена до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягалась, впливати на свідків не може. Прокурором необґрунтовано, чому інший запобіжний захід не може забезпечити належної поведінки обвинуваченої. Адвокати подали клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з використанням засобу електронного контролю. Також адвокатами заявлено клопотання про скасування арешту майна, накладеного постановою керівника Харківської обласної прокуратури від 22 квітня 2022 року.
Обвинувачена ОСОБА_6 підтримала думку своїх захисників.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про продовження відносно ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. У задоволенні клопотань захисників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 просив відмовити.
Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу та дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає що клопотання прокурора підлягає задоволенню.
22 квітня 2022 року заступником керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_7 застосовано стосовно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 діб - до 20 травня 2022 року включно, без визначення розміру застави.
Згідно ч.3 ст.315 КПК України суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
При вирішенні питання про необхідність ув`язнення особи вагомою підставою є ризик переховування цієї особи від правосуддя та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. При цьому переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують.
Згідно п. 4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Злочин, в учиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , відповідно до ч.6 ст.12 КК України є особливо тяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі до дванадцяти років.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі зможе переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності виїхавши на територію, що тимчасово окупована державою агресором РФ, впливати на свідків, а також продовжити кримінальне правопорушення, у якому вона обвинувачується та вчинити інше кримінальне правопорушення.
При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої судом враховується наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме, що обвинувачена може переховуватись від суду, оскільки ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене позбавлення волі до 12 років, крім того обвинувачена має родичів на тимчасово окупованої території України, до яких може виїхати з метою уникнення відповідальності.
Доказів на підтвердження інших ризиків, зазначених прокурором, суду не надано.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що продовжують існувати ризики, встановлені заступником керівника Харківської обласної прокуратури під час обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Суд враховує, що ОСОБА_6 не працює, раніше не судима, на утриманні малолітніх дітей не має, має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Щодо клопотання захисника обвинуваченої про зміну запобіжного заходу, суд зазначає, що доводи сторони захисту щодо недоведеності ризиків є взаємовиключними, оскільки захисник, стверджуючи про відсутність ризиків, тобто відсутність взагалі підстав для застосування будь-якого запобіжного заходу, вважає можливим застосувати до підозрюваної менш суворий вид запобіжного заходу цілодобовий домашній арешт. Враховуючи існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує їй в разі визнання винуватою в інкримінованому останній кримінальному правопорушенні, враховуючи, що дії ОСОБА_6 за вчинення яких їй повідомлено про підозру, носять характер особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 12 років, особливу суспільну небезпечність даного кримінального правопорушення, який вчинено під час дії воєнного стану, даних про особу обвинуваченої, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим оскільки не дасть змоги запобігти наведеним вище ризикам.
Приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи наявність ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст.177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 в разі визнання винною у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона обвинувачуються, дані про особу обвинуваченої, вчинення кримінального правопорушення під час дії воєнного стану, період передачі інформації, обставини кримінального правопорушення, його суспільну небезпечність, його можливі наслідки у вигляді загибелі цивільного населення суд вважає, що застосування відносно обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу недостатнє для запобігання ризикам, передбаченим п.1 ч. 1 ст.177 КПК України, тому вважає за необхідне обрати обвинуваченій ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб.
При цьому суд зазначає, що враховуючи вищенаведене, клопотання адвокатів про зміну запобіжного заходу задоволенню не підлягає.
Щодо клопотання захисників про скасування арешту з грошових коштів, а саме 134050 євро, 216 850 доларів США та 730650 рублів що накладений постановою керівника Харківської обласної прокуратури від 22 квітня 2022 року у кримінальному провадженні №0000349 від 27 березня 2022 року за ч. 3 ст. 111, ч. 3 ст.114-2 КК України суд зазначає наступне.
Згідно ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно положень ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом першим частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як підставу про скасування постанови керівника Харківської обласної прокуратури від 22 квітня 2022 року захисник вказує, що вказані грошові кошти належать ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 однак не надає достатніх доказів на підтвердження цього.
Надані захисником копії договорів банківського вкладу (депозиту) для фізичних осіб та виписок по угоді не є достатнім доказом підтверджуючим належність вказаних коштів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .
Таким чином суд ввжає, що адвокатами не доводено того факту, що в застосуванні арешту відпала потреба або він накладений необґрунтовано.
Суд, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, вимоги п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, зважаючи на те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину проти основ національної безпеки України, беручи до уваги, що на даний час на території України введено воєнний стан, враховуючи, характер вчиненого кримінального правопорушення, який свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи, в даному випадку вважає за доцільне розмір застави не визначати.
Також в підготовчому судовому засіданні учасники судового провадження проти призначення справи до судового розгляду не заперечували.
Заслухавши думку прокурора, обвинуваченої та її захисників, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав.
Угод про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст.ст. 468-475 КПК України до суду не надійшло. Підстав для закриття кримінального провадження не вбачається. Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону. Підстав для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено, дане кримінальне провадження підсудне Дзержинському районному суду м. Харкова.
Таким чином, в наявності достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.
Крім того, відповідно до ст.ст. 314, 314-1 КПК України з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченої, а також прийняття судового рішення про міру покарання, суд зобов`язаний залучити орган пробації для підготовки і складання досудової доповіді. Заборон щодо складання досудової доповіді у вказаному кримінальному провадженні не встановлено.
Керуючись ст.ст. 183, 291 КПК України суд,-

постановив:

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу - відмовити.

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту відмовити.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 задовольнити частково.

Обрати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 05 листопада 2022 року до 13:00 год. без визначення розміру застави.
Доручити органу пробації у строк 15 днів з дня отримання даної ухвали скласти досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Призначити кримінальне провадження, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ознаками кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 114-2 КК України до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова на 15 вересня 2022 року о 10:45 год.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала в частині обрання запобіжного заходу може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1