ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/148/22 Справа № 711/649/22 Категорія: ст. 303 КПК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2022 року Черкаський апеляційний суд в складі суддів:
Суддя-доповідач ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .
Секретар ОСОБА_5

за участі:
прокурора ОСОБА_6 ;
потерпілої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11 травня 2022 року про відмову у задоволенні скарги на постанову слідчого СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 від 30 листопада 2016 року про закриття кримінального провадження № 000020, -
в с т а н о в и в:

27.01.2022 року ОСОБА_7 звернулася в суд із скаргою на постанову слідчого СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 від 30 листопада 2016 року про закриття кримінального провадження № 0000208.
ОСОБА_7 обґрунтовує скаргу тим, що 24.02.2012 року близько 18.20 год. водій автомобіля «ВАЗ-21150» державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_9 , рухаючись по вул. Гагаріна у м. Черкаси від вул. Жужоми до вул. Богдана Хмельницького навпроти будинку № 55 вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_10 , який отримав тяжкі тілесні ушкодження, був доставлений до Третьої Черкаської міської лікарні, де у подальшому від завданих йому травм у дорожньо транспортній пригоді помер.
За фактом дорожньо транспортної пригоди 27.02.2012 року було відкрите кримінальне провадження № , яке після набрання чинності новим КПК України було внесено до ЄРДР 03.04.2013 року за № 0000208.
У вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_7 визнано потерпілою.
06.05.2015 року слідчим було винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000208, яку ОСОБА_7 оскаржила до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.05.2015 року в задоволенні скарги ОСОБА_7 було відмовлено.
Ухвалою колегії суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області від 09.08.2016 року скасовано ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.06.2016 року, скасовано постанову старшого слідчого ВР ДТП СУ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_11 від 06.05.2015 року про закриття кримінального провадження.
Постановою слідчого СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 від 30 листопада 2016 року закрите кримінальне провадження № 0000208 по факту порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, що спричинило смерть потерпілого за ч. 2 ст. 286 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України - у зв`язку із відсутністю у діях водія складу вказаного злочину.
На підставі вищевикладеного, вважає вказану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки вона винесена всупереч загальним засадам кримінального провадження, а саме : ст. 2, ч. 2 ст. 9 КПК України, не відповідає принципу всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження. Вважає, що досудове розслідування по даній справі проведено неповно, необ`єктивно, без дослідження всіх обставин справи.
Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11 травня 2022 року у задоволенні скарги на постанову слідчого СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 від 30 листопада 2016 року про закриття кримінального провадження № 000020 відмовлено.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді про відмову у задоволенні скарги, ОСОБА_7 оскаржила ухвалу в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказується, що висновки слідчого судді викладені в оскаржуваній ухвалі, ґрунтуються тільки на виписках з матеріалів кримінального провадження, а саме: показах свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та на висновках проведених судових експертиз.
Скаржник ОСОБА_7 зазначає, що слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі суду першої інстанції не надано жодної оцінки доводам скаржника, викладеним у скарзі на постанову про закриття кримінального провадження, а саме : на протиріччя в показах свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_13 , які не були усунуті під час проведення досудового розслідування, неповноту проведення судових авто-технічних експертиз, невідповідність описових частин експертиз їх висновкам. В ухвалі слідчим суддею не наведено жодних аргументів на спростування доводів скаржника, викладених в скарзі на постанову слідчого про закриття кримінального провадження.
Скаржник ОСОБА_7 звертає увагу на те, що під час проведення слідчої дії відтворення обстановки та обставин події ОСОБА_9 перед виїздом на місце події повністю підтвердив свої показання надані ним при допиті в якості свідка, але під час відтворення обстановки та обставин події, проведеного 27.03.2012 року, перебуваючи на місці події показав на місце, на якому попередньо стояв брат скаржника, яке не відповідає його показанням (посередині дороги), а саме : на полосі зустрічного руху за 1,2 метри від місця наїзді, що суперечить його показанням. Ці суперечності під час досудового розслідування не усунуті, тому місце знаходження брата скаржника перед наїздом на нього беззаперечно встановлено не було.
Зазначає, що судові авто-технічні експертизи в справі № 392-АТ та № 1469-АТ проведені виключно на підставі відтворення обстановки та обставин події зі слів самого ОСОБА_9 , які суперечать попереднім свідченням і на момент призначення експертизи зазначенні протиріччя не були усунені.
Скаржник вважає, що згідно проведених замірів вбачається зміна руху автомобіля перед наїздом вліво, тобто в сторону перебування пішохода, а не вправо і не прямо, так як автомобіль рухався на відстані 7,8 метрів від правого краю проїзної частини, а місце наїзду (за показами самого ОСОБА_9 ) знаходиться на відстані 9,2 метри від правого краю проїзної частини. З огляду на відповідні заміри, вважає, що якби автомобіль рухався на відстані 7,8 метрів від правого краю проїзної частини, то і наїзду не було б, адже пішохід відійшов на відстань 9,2 метри від правого краю проїзної частини.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначається, що під час досудового слідства не було з`ясовано один чи декілька кроків зробив брат скаржника, і де взялися 1,2 метри і що це за крок 1,2 метри задки при швидкості 6,2-6,6 км/год., коли він зайшов на 1 метр на зустрічну смугу.
Звертає увагу на те, якщо зупиночний шлях при застосуванні водієм екстреного гальмування в умовах ДТП експерт нарахував не менше 20,7 метрів, то згідно кінцевого положення машини зіткнення було на пішохідному переході на перехресті або перед ним, посилаючись на схему ширина переходу 6,5+до шапки 0,6 + до пішохода 10,9+до заду машини 4,2=22,2 метри від початку пішохідного переходу до заду машини, тобто машина проїхала 22,2+довжина=десь 25 метрів.
Зазначає, що якщо б місце наїзду було б на відстані від машини, що вказана у схемі, тоді б швидкість руху в момент зіткнення була б рази меншою і наслідки зіткнення не трагічними, тому що при швидкості 40 км/год. шлях гальмування 14,7 метрів в ПДР України, а не 7 метрів, що підтверджує те, що водій став гальмувати після наїзду на пішохода на переході.
ОСОБА_7 звертає увагу на те, що досудовим слідством не з`ясовувалось питання, яким чином кашкет брата скаржниці опинився на відстані 101,9 метрів від вказаного водієм місця наїзду, практично на пішохідному переході, що дає підстави вважати, що місцем наїзду був саме пішохідний перехід.
Скаржник звертає увагу на те, що експертом у висновку судової-технічної експертизи № 392-АТ нічого не зазначено з приводу дотримання водієм вимог п. 12.3 ПДР України в частині безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкод, адже, як встановлено слідством справа від автомобіля не було жодних перешкод для об`їзду і це питання під час проведення досудового слідства взагалі не досліджувалось.
Зазначає, що у висновку додаткової судової авто-технічної експертизи № 1469 АТ від 08.08.2012 року не зазначено, що саме перешкодило водієві виконати вимоги п. 13.3 та п. 18.3 ПДР України, а саме: дотриматися безпечного інтервалу, також об`їхати пішохода на безпечній відстані, тим більше, що справа не було жодних перешкод у вигляді інших автомобілів (зі слів самого ОСОБА_9 ).
ОСОБА_7 стверджує, що зазначені вище питання не з`ясовані ні слідчим, ні експертами під час проведення експертиз.
Тому, з огляду на викладене, вважає, що досудове розслідування по даній справі проведено неповно, необ`єктивно, без дослідження всіх обставин справи, а судові авто-технічні експертизи проведені упереджено, неповно. В описових частинах експертиз зазначено одне, а у висновках зовсім інше. Слідчим суддею не враховані доводи скарги та в оскаржуваній ухвалі не надано їм оцінку, а висновки не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, що є підставою для її скасування, вважає скаржник.
Таким чином, скаржник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11 травня 2022 року про відмову в задоволенні скарги на постанову слідчого СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 від 30 листопада 2016 року про закриття кримінального провадження № 000020 скасувати та прийняти нову ухвалу, якою скасувати відповідну постанову про закриття кримінального провадження.
Приймаючи рішення про відмову у задоволенні скарги, слідчий суддя виходив з того, що під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000208 від 03.04.2013 року не встановлена наявність в діях автомобіля «ВАЗ-21150» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_9 ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а тому слідчий правомірно закрив вказане кримінальне провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Зокрема, слідчий суддя вказав, що ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 09.08.2016 року скасовано ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.06.2016 року, скасовано постанову старшого слідчого ВР ДТП СУ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_11 від 06.05.2015 року про закриття кримінального провадження.
Приймаючи дане рішення, колегія суддів апеляційного суду вважала, що при проведенні досудового розслідування необхідно призначити судову авто-технічну експертизу, які поставити запитання: Чи відповідають вимогам п. 11.5; 12.3 ПДР України дії водія ОСОБА_9 в дорожній обстановці, яка склалася на момент дорожньо транспортної пригоди.
Відповідно до висновку судової авто-технічної експертизи № 4/11394 від 24.10.2016 року встановлено, що в дорожній обстановці, яка склалася на момент дорожньо- транспортної пригоди, в діях водія автомобіля «ВАЗ-21150» державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_9 , невідповідностей вимогам пп. 11.5, 12.3 Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору не вбачається.
В діях водія автомобіля «ВАЗ-21150» державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_9 невідповідностей вимогам пп. 11.5, 12.3 Правил дорожнього руху України, які б знаходилися у причинному зв`язку з виникненням даної пригоди, з технічної точки зору не вбачається. У причинному зв`язку з виникненням даної пригоди, з технічної точки зору, знаходився вихід пішохода ОСОБА_10 на смугу руху автомобіля «ВАЗ-21150» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_9 у момент, коли останній не мав технічної можливості уникнути наїзду шляхом застосування екстреного гальмування в умовах місця пригоди.
Таким чином, слідчий суддя вказав, що під час проведення досудового розслідування слідчим виконані всі необхідні слідчі дії, направлені на встановлення об`єктивної істини по справі.
Крім того, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим всебічно та повно досліджено всі обставини кримінального правопорушення, кожному з наданих доказів надано належну оцінку. Висновки, викладені у постанові про закриття кримінального провадження, мотивовані експертними дослідженнями, які проведені під час досудового розслідування та зроблені на підставі слідчих дій направлених на всебічне, повне та об`єктивне встановлення всіх обставин кримінального правопорушення. Слідчим взяті до уваги об`єктивні дані, які були зафіксовані на місці дорожньо транспортної пригоди.
Досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000208 проведено з дотриманням прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, досудове розслідування проведене в повному обсязі, усунуті недоліки слідства, зазначені у вказівках суддів апеляційного суду при скасуванні попередньої постанови слідчого про закриття цього кримінального провадження, проведені всі необхідні слідчі та процесуальні дії, направлені на виконання завдань, встановлених кримінальним процесуальним кодексом, з тим, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Заслухавши доповідь судді - доповідача, думку прокурора ОСОБА_6 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, думку скаржника ОСОБА_7 , яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити,вивчивши матеріали скарги та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, 27.02.2012 року порушено кримінальну справу відносно ОСОБА_9 по факту порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, за ч. 2 ст. 286 КК України.
03.04.2013 року до ЄРДР внесено відомості за ч. 2 ст. 286 КК України про те, що 24.02.2021 року близько 18.20 год. водій автомобіля «ВАЗ-21150» державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_9 , рухаючись по вул. Гагаріна у м. Черкаси від вул. Жужоми до вул. Богдана Хмельницького навпроти будинку № 55 вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_10 , який отримав травми, був доставлений до Третьої Черкаської міської лікарні, де від отриманих травм помер.
30.10.2016 року слідчий СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 , за результатами проведеного досудового розслідування прийняв рішення про закриття кримінального провадження № 0000208, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 квітня 2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, у зв`язку з відсутністю у діях водія складу вказаного злочину.
Судом першої інстанції встановлено, що з досліджених в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження вбачається, що допитаний в якості свідка ОСОБА_9 пояснив, що 24.02.2012 року близько 18.20 год., він керував технічно справним автомобілем ВАЗ-21150 державний номерний знак НОМЕР_1 та рухався по вул. Гагаріна у м. Черкаси від вул. Жужоми у напрямку вул. Богдана Хмельницького. У салоні автомобіля знаходився пасажир ОСОБА_14 , який сидів на передньому пасажирському сидінні. На вулиці працювало міське вуличне освітлення. Він рухався у лівій смузі руху зі швидкістю близько 40 км/год. У правій смузі руху у попутному напрямку транспортних засобів не було. У зустрічному напрямку, у лівій смузі руху, ближче до умовної роздільної рухався легковий автомобіль з ввімкненим ближнім світлом фар. Він його не сліпив, але видимість дещо обмежував. Руху його автомобіля вказаний транспортний засіб не заважав. Не доїжджаючи до пішохідного переходу, він побачив, що за ним дорогу перебіг пішохід та зупинився посередині дороги. Він зменшив швидкість до 35 км/год. та продовжив рух у лівій смузі руху. Він чітко бачив, що вказаний пішохід стоїть. Наблизившись до вказаного пішохода, ОСОБА_9 побачив, що його похитнуло назад, та він зробив один крок, та у цей момент відбувся наїзд керованого ним автомобіля па вказаного пішохода. Автомобіль ОСОБА_9 контактував із пішоходом лівою стороною. Після удару пішохід впав на проїзну частину. Він зупинив автомобіль та викликав швидку медичну допомогу.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_15 пояснив, що 24.02.2012 року близько 18.20 год. він перебував у якості пасажира в автомобілі ВАЗ-21150 державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_9 та сидів на передньому пасажирському сидінні. Вони рухалися по вул. Гагаріна у м. Черкаси від вул. Жужоми у напрямку вул. Богдана Хмельницького. На вулиці працювало міське вуличні освітлення. Дорожнє покриття було мокрим. По краях проїзної частини мався накат снігу. Вони рухались у лівій смузі руху. Швидкість руху автомобіля становила близько 40 км/год., і їм необхідно було повернути ліворуч у поворот, який веде до заїзду в будинку у якому він проживає. Не доїжджаючи до пішохідного переходу, він побачив, що за вказаним переходом дорогу перебіг пішохід та зупинився по середині дороги. Він чітко бачив що пішохід стоїть по середині проїжджої частини. Наблизившись до пішохода, він побачив, що його похитнуло назад та він зробив один крок назад, та у цей момент відбувся наїзд автомобіля на пішохода. Автомобіль контактував із пішоходом лівою стороною. Після удару пішохід впав на проїзну частину
Висновком судово-медичної експертизи № 179/4 від 12.04.2012 року встановлено, що причиною смерті ОСОБА_10 є сполучена травма голови, тулубу кінцівок, яка привела до травматичного шоку. Всі виявлені ушкодження виникли від дії твердих тупих предметів та могли утворитися при умовах дорожньо-транспортної пригоди. Між отриманими ушкодженнями та настанням смерті мається прямий причинний зв`язок. Характер та локалізація тілесних ушкоджень вказують на те, що місцем первинного контакту автомобіля з пішоходом є зовнішня частина лівої гомілки. При судово-токсикологічному дослідженні крові трупа виявлено 2,80 проміле етилового спирту. Така концентрація етилового спирту може відповідати сильному ступеню алкогольного сп?яніння відносно живих осіб.
Згідно висновку судової автотехнічної експертизи № 329-АТ від 02.04.2012 року, в дорожній обстановці, яка склалася на момент ДТП, для забезпечення безпеки дорожнього руху, водій автомобіля ВАЗ-21150 державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_9 повинен був діяти у відповідності до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України.
Для відповіді на питання, які стосуються дій пішоходів, спеціальних пізнань у галузі автотехнічних досліджень не потрібно. Дії пішоходів у загальнозрозумілій формі викладені розділі 4 Правил дорожнього руху України «Обов`язки і права пішоходів».
В момент виникнення небезпеки для руху, який вказаний в постанові, водій автомобіля ВАЗ-21150 державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_9 не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_10 шляхом застосування екстренного гальмування в умовах місця пригоди. В причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди, з технічної точки зору, знаходився вихід пішохода ОСОБА_10 на смугу руху автомобіля ВАЗ 21150 державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_9 у момент, коли останній не мав технічної можливості уникнути наїзду шляхом застосування екстреного гальмування.
Згідно висновку експерта № 1469-АТ від 08.08.2012 року в дорожній обстановці, що склалася, невідповідності п. 11.3., 11.4., 13.3., 18.3 Правил дорожнього руху України в діях водія автомобіля ВАЗ-21150 державний номерний знак НОМЕР_1 не вбачається.
Відповідно висновку комісійної судової автотехнічної експертизи № 4/114 від 08.05.2013 року у дорожній обстановці, яка склалася на момент дорожньо транспортної пригоди, та за обставин, зазначених у постанові про призначення комісійної судової автотехнічної експертизи, водій автомобіля ВАЗ-21150 державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_9 повинен був діяти у відповідності вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України. Для оцінки дій пішоходів спеціальних знань з галузі автотехнічних досліджень не потрібно, тому слідчий або суд самостійно в змозі оцінити дії пішохода ОСОБА_10 відповідності до вимог розділу 4 Правил дорожнього руху України «Обов`язки та пішоходів».
У момент виникнення небезпеки для руху, вказаній у постанові про призначення експертизи, водій автомобіля «ВАЗ-21150» державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_9 не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_10 , шляхом застосування екстреного гальмування в умовах місця пригоди. У дорожній обстановці, яка склалася на момент дорожньо- транспортної пригоди, за вказаних у постанові слідчого обставин, у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо транспортної пригоди, з технічної точки зору, знаходився вихід пішохода ОСОБА_10 , на смугу руху автомобіля під керуванням ОСОБА_9 у момент, коли останній не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_10 шляхом застосування екстреного гальмування в умовах місця пригоди.
Відповідно до висновку додаткової судово-медичної експертизи № 179/12 від 31.07.2013 року, характер та локалізація ушкоджень виявлених при дослідженні трупа ОСОБА_10 вказує на те, що вони могли виникнути за обставин, на які вказує ОСОБА_9 .
Згідно висновку судової експертизи технічного стану транспортного засобу № 4/50 від 09.04.2014 року на момент огляду деталі робочої гальмівної системи, ходової частини та рульового керування автомобіля ВАЗ-21150, державний номерний знак НОМЕР_1 знаходились в працездатному стані.
Відповідно до висновку комплексної судово-медичної та авто технічної експертизи № 4/108-24-К від 28.04.2015 року не виключається можливість в отриманні тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_10 , внаслідок контакту із автомобілем ВАЗ-21153, державний номерний знак НОМЕР_1 , при умові, що швидкість руху транспортного засобу, у момент контакту із пішоходом становила близько 40 км/год. Характер та локалізація тілесних ушкоджень на нижніх кінцівках, які виявлені при проведенні судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_10 , дають підстави вважати: в момент первинного контакту із автомобілем ВАЗ-21150, державний номерний знак НОМЕР_1 , потерпілий перебував у вертикальному положенні (або в положенні наближеному до такого; первинний контакт автомобіля ВАЗ-21150, державний номерний знак НОМЕР_1 відбувся із задньою зовнішньою поверхнею лівої гомілки потерпілого. У дорожній обстановці, яка склалася на момент ДТП, та за обставин, зазначених в постанові про призначення експертизи, водій автомобіля ВАЗ-2115, державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_9 повинен був діяти у відповідності до вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України.
Для оцінки дій пішоходів спеціальних знань з галузі авто технічних досліджень не потрібно, тому слідчий або суд самостійно в змозі оцінити дії пішохода ОСОБА_10 у відповідності до вимог розділу 4 Правил дорожнього руху України «Обов?язки та права пішоходів». У момент виникнення небезпеки для руху, який вказаний у постанові про призначення експертизи, водій автомобіля «ВАЗ-21150» державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_9 не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_10 шляхом застосування екстреного гальмування в умовах місця пригоди.
За обставин, зазначених у постанові про призначення експертизи, у дорожній обстановці, яка склалася на момент ДТП, у причинному зв?язку з виникненням даної ДТП, з технічної точки зору, знаходився вихід пішохода ОСОБА_10 , на смугу руху автомобіля «ВАЗ-21150» державний номерний знак НОМЕР_1 , у момент, коли водій ОСОБА_9 ,, не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода шляхом застосування екстреного гальмування в умовах місця пригоди.
Під час досудового розслідування слідчим неодноразово приймалися постанови про закриття кримінального провадження, які були скасовані прокурорами різних рівнів.
Крім того, постановою слідчого СУГУНП в Черкаській області ОСОБА_11 від 06.05.2015 року закрите кримінальне провадження № 0000208 по факту порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, що спричинила смерть потерпілого за ч. 2 ст. 286 КК України, на підставі п. 2 ч.1 ст. 284 КК України у зв`язку з відсутністю в діях водія складу вказаного злочину.
Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.06.2016 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 та ОСОБА_16 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 06.05.2015 року.
Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 09.08.2016 року скасовано ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.06.2016 року, скасовано постанову старшого слідчого ВР ДТП СУ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_11 від 06.05.2015 року про закриття кримінального провадження.
Приймаючи дане рішення, колегія суддів апеляційного суду вважала, що при проведенні досудового розслідування необхідно призначити судову авто-технічну експертизу, поставивши запитання: Чи відповідають вимогам п. 11.5; 12.3 ПДР України дії водія ОСОБА_9 в дорожній обстановці, яка склалася на момент дорожньо транспортної пригоди.
Таким чином, зазначені вище обставини вже були підставою судового розгляду у порядку ст. 303 КПК України, як в суді першої інстанції, так і на стадії апеляційного перегляду.
На вимогу ухвали Апеляційного суду Черкаської області від 09.08.2016 року в кримінальному провадженні № 0000208 була проведена судова авто-технічна експертиза з вказівками апеляційного суду.
Відповідно даних висновку судової авто-технічної експертизи № 4/11394 від 24.10.2016 року встановлено, що в дорожній обстановці, яка склалася на момент ДТП, в діях водія автомобіля «ВАЗ-21150» державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_9 , невідповідностей вимогам пп. 11.5, 12.3 Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору не вбачається. В діях водія автомобіля «ВАЗ-21150» державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_9 невідповідностей вимогам пп. 11.5, 12.3 Правил дорожнього руху України, які б знаходилися у причинному зв`язку з виникненням даної пригоди, з технічної точки зору не вбачається.
У причинному зв`язку з виникненням даної пригоди, з технічної точки зору, знаходився вихід пішохода ОСОБА_10 на смугу руху автомобіля «ВАЗ-21150» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_9 у момент, коли останній не мав технічної можливості уникнути наїзду шляхом застосування екстреного гальмування в умовах місця пригоди.
Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об?єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів згідно ст.ст. 2,284 КПК України.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту свої прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу відповідно ст. 110 КПК України.
У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі "Михалкова та інші проти України" розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов?язана "гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції", що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення можливо у разі встановлення, що подія, з приводу якої надійшли заява або повідомлення, відбулася, була результатом вчиненого особою діяння (дії або бездіяльності), але сама по собі не є злочином, оскільки: відсутній хоча б один із елементів складу кримінального правопорушення (об?єкт, об?єктивна сторона, суб?єкт, суб?єктивна сторона); або наявні обставини, які виключають злочинність діяння.
Таким чином, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками слідчого судді, що під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000208 від 03.04.2013 року не встановлена наявність в діях автомобіля «ВАЗ-21150» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_9 ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а тому слідчий правомірно закрив вказане кримінальне провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу, і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних та неупереджених процесуальних рішень.
Частиною 4 ст. 38 КПК України встановлено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Відповідно до вимог ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі встановлення відсутності події кримінального правопорушення, встановлення відсутності в діянні складу правопорушення, або невстановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати. Правові підстави визначені ст. 284 КПК України є вичерпними і не підлягають розширенню, відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства.
Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що слідчий суддя прийшов до правильного висновку, що під час проведення досудового розслідування, слідчим виконані всі необхідні слідчі дії, направлені на встановлення об`єктивної істини по справі.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим всебічно та повно досліджено всі обставини кримінального правопорушення, кожному з наданих доказів надано належну оцінку. Висновки, викладені у постанові про закриття кримінального провадження, мотивовані експертними дослідженнями, які проведені під час досудового розслідування та зроблені на підставі слідчих дій направлених на всебічне, повне та об`єктивне встановлення всіх обставин кримінального правопорушення. Слідчим взяті до уваги об`єктивні дані, які були зафіксовані на місці дорожньо- транспортної пригоди.
Досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000208 проведено з дотриманням прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, досудове розслідування проведене в повному обсязі, усунуті недоліки слідства, зазначені у вказівках суддів апеляційного суду при скасуванні попередньої постанови слідчого про закриття цього кримінального провадження, проведені всі необхідні слідчі та процесуальні дії, направлені на виконання завдань, встановлених кримінальним процесуальним кодексом, з тим, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Стосовно доводів апеляційної скарги ОСОБА_7 , то колегія суддів апеляційного суду вважає їх такими, що не спростовують правильність висновків слідчого судді, викладених в оскаржуваній ухвалі, оскільки скаржником ОСОБА_7 не наведено обставин, за яких можливо було б дійти висновку про те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000208 проведено без всебічного, повного та об`єктивного встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, і такі обставин не були встановлені під час апеляційного розгляду даного кримінального провадження.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що слідчим суддею постановлено законне та обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні скарги, у зв?язку з чим оскаржувану ухвалу слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_7 - без задоволення.
Керуючись ст. ст. 303, 304, 309, 310, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -
у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11 травня 2022 року про відмову у задоволенні скарги на постанову слідчого СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 від 30 листопада 2016 року про закриття кримінального провадження № 000020 - залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Суддя доповідач:

Судді: