Справа № 541/510/22
Провадження № 1-кп/541/110/2022
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2022 року м. Миргород
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Миргороді кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000021 від 13.01.2021 по обвинуваченню
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Трипілля Обухівського району Київської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, утриманців не маючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого Кагарлицьким районним судом Київської області 19.12.2014 за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік; Обухівським районним судом Київської області 19.02.2015 за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців; Обухівським районним судом Київської області 27.07.2016 за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки та 6 місяців,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України
з участі інших учасників судового провадження
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,
представника органу пробації ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , маючи не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості, у тому числі за скоєння майнових кримінальних правопорушень, на шлях виправлення не став та знов вчинив кримінальні правопорушення корисливої спрямованості на території м. Миргород Полтавської області, за наступних обставин.

Повторно, 12.01.2021 у вечірній час доби (точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим) ОСОБА_3 маючи бажання та умисел, направлені на таємне викрадення чужого майна, зайшов на огороджену парканом територію домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де побачив приміщення гаражу.

Перебуваючи на вищевказаній території ОСОБА_3 реалізуючи виниклий намір, маючи умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи із прямим умислом, з метою незаконного особистого збагачення, повторно, скориставшись відсутністю нагляду за його діями з боку власника та інших сторонніх осіб, тобто діючи таємно, шляхом пошкодження невстановленим знаряддям злочину навісного замка, відчинив вхідні двері та проник в середину приміщення гаражу звідки викрав належне потерпілому ОСОБА_7 майно, а саме: велосипед марки «Scott», модель «VOL TAGE», вартість якого відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/117- 22/1264-ТВ від 04.02.2022 становить 6 650 грн. 00 коп.; зварюваний апарат марки «DNIPRO-M», модель «SAS-258-N» вартість якого відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/117-22/1265-ТВ від 03.02.2022 становить 2 014 грн. 98 коп.;

Після цього, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального і правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, тим самим довів свій кримінально-протиправний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна до кінця, чим завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріальних збитків на загальну суму 8 664 грн. 98 коп.

Повторно, 01.12.2021 у вечірній час (точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим) ОСОБА_3 маючи бажання та умисел, направлені на таємне викрадення чужого майна, зайшов на огороджену парканом територію домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , де побачив приміщення гаражу.

Перебуваючи на вищевказаній території ОСОБА_3 реалізуючи виниклий намір, маючи умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи із прямим умислом, з метою незаконного особистого збагачення, повторно, скориставшись відсутністю нагляду за його діями з боку власника та інших сторонніх осіб, тобто діючи таємно, шляхом пошкодження невстановленим знаряддям злочину навісного замка, відчинив вхідні двері та проник в середину приміщення гаражу звідки викрав належне потерпілій ОСОБА_8 майно, а саме: зварювальний апарат марки «EDISON», модель «MIG 302 DUOS», вартість якого відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/117-22/1262-ТВ від 02.02.2022 становить 4 373 грн. 34 коп.

Після цього, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, тим самим довів свій кримінально-протиправний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна до кінця, чим завдав потерпілому ОСОБА_8 матеріальних збитків на загальну суму 4 373 грн. 34 коп.

Такі дії, ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення.

23 березня 2022 року між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором ОСОБА_4 , за участі захисника, адвоката ОСОБА_5 , зі згоди потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.
Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 3 ст. 185 КК України, та покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком визначеним судом.
В судовому засіданні прокурор, обвинувачений та захисник просили затвердити угоду.
Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.
Виходячи з положень п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Абзацом 5 ч. 4 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Судом встановлено, що дії ОСОБА_3 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, що, згідно з положеннями ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів. Обвинувачений свою вину у скоєнні злочину визнає. Встановлено, що укладення угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості є добровільним, потерпілі дали згоду на укладення угоди про визнання винуватості. Зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором ОСОБА_4 за участі захисника, адвоката ОСОБА_5 зі згоди потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і призначення йому узгодженої сторонами міри покарання.
Долю речових доказів по кримінальному провадженню необхідно вирішити в порядку визначеному ст. 100 КПК України.
Питання відшкодування витрат пов`язаних із залученням експерта вирішити відповідно до положень ст. 124 КПК України.
З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду від 23 березня 2022 року про визнання винуватості укладену між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 .
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати пов`язані із залученням експерта для проведення експертизи в сумі 4020 (чотири тисячі двадцять) гривень 84 копійки.
Речові докази у кримінальному провадженні: сліди рук на липкій стрічці, навісний замок, фото сліду віджиму, що зберігаються в камері зберігання речових доказів Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області знищити.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1