ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1276/22 Справа № 202/4555/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді -доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури та захисника ОСОБА_7 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 05 серпня 2022 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000295, щодо

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м.Краснодон
Луганської області, який зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 , фактично проживає
за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.201-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 05 серпня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 400 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме: 1 040 000 грн. з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування, оскільки він підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення. Інші ризики, зазначені в клопотанні слідчого, слідчий суддя вважав недоведеними, оскільки підозрюваний не є організатором цього злочину, об`єктивних підстав вважати, що він може незаконно впливати на свідків, понятих чи іншого підозрюваного, судових експертів у кримінальному провадженні немає.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з можливістю внесення застави у розмірі 738 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що складає 1 850 000 грн.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги прокурор посилається на те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчинення тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років з конфіскацією майна, а отже, може здійснити дії щодо переховування від органів досудового розслідування та суду. Зазначає, що підозрюваний офіційно є волонтером та має документи (перепустки, накази про відрядження, міжнародні договори, тощо), які дають йому право для виїзду за межі країни. Також зазначає, що існують ризики, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків в провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 в повному обсязі та провернути кошти, внесені ним і якості застави.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги захисник посилається на те, що прокурором не доведено існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Вказує на те, що жоден із наданих стороною обвинувачення документів не містить будь-яких фактичних даних про наявність ознак об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ч.3 ст.201-2 КК України. Вважає, що визначений слідчим суддею розмір застави є надмірним та необгрунтованим.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який просив задовольнити вимоги його апеляційної скарги та відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника, підозрюваного та захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили задовольнити вимоги апеляційної скарги захисника, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В силу ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його проживання, в тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Розглядаючи клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного

ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя заслухав доводи сторін кримінального провадження і дійшов висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, з покладанням на нього певних обов`язків у відповідності до вимог ст.194 КПК України, посилаючись на наявність обставин, передбачених ст.178 КПК України.

Як слідує з матеріалів, в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000295 від 29 червня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України.
04 серпня 2022 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, що виразилось у продажі товарів (предметів) гуманітарної допомоги, з метою отримання прибутку, вчиненому у значному розмірі, за попередньою змовою групою осіб, під час воєнного стану.
З наданих матеріалів вбачається, що обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 29 червня 2022 року; протоколом обшуку від 30 червня 2022 року, згідно якого проведено обшук транспортного засобу марки Lexus RX 350, д.н. НОМЕР_1 ; протоколом огляду місця події від 30 червня 2022 року, згідно якого об`єктом огляду був автомобіль темно-зеленого кольору Lend Rover Free Lander, д.н. НОМЕР_2 ; протоколом обшуку від 30 червня 2022 року, згідно якого проведено обшук за адресою АДРЕСА_3 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 30 червня 2022 року та іншими матеріалами, доданими до клопотання.

Старший слідчий СУ ГУНП в Дніпропетровській області звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у його «пілотному» рішенні від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», рішенні від

29 вересня 2011 року у справі «Третьяков проти України», рішенні від 06 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України» зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

Розглядаючи клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя відповідно до вимог ст.178 КПК України врахував вагомість доказів винуватості підозрюваного, тяжкість покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.201-2 КК України, наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також дані про особу підозрюваного ОСОБА_8 , та прийшов до висновку, що прокурором не доведено те, що неможливо запобігти встановленому в ході розгляду клопотання ризикам шляхом обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу.
З урахуванням наведеного апеляційний суд погоджується з доводами слідчого судді та оцінює критично доводи прокурора про те, що відомості про особу підозрюваного дають підстави для скасування застосованого до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді застави та обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Щодо посилання прокурора на те, що ОСОБА_8 з огляду на тяжкість інкримінованого злочину може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, слід зазначити, що тяжкість вчинених злочинів не є достатньою підставою для обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Так, Європейський суд з прав людини у справі Мамедова проти Росії від 01 червня 2006 року вказав на недостатність посилань на тяжкість злочину та ймовірне покарання, так як суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, але потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Зазначені в апеляційній скарзі прокурора доводи та підстави, згідно з якими він просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.
Щодо посилання захисника на те, що стороною обвинувачення не доведено наявність обґрунтованої підозри, апеляційний суд зазначає, що обґрунтована підозра передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення. Обґрунтованість підозри залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри, не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення або навіть винесення вироку, отже на даному етапі провадження слідчий суддя не вирішує ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не оцінює докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, а визначає лише чи є причетність підозрюваної особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження.
Доводи захисника про відсутність доказів щодо наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки при розгляді клопотання прокурором доведено об`єктивне існування ризику, визначеного п.1 ч. 1 ст.177 КПК України, а будь-яких об`єктивних даних, які б безумовно свідчили про відсутність обставин, передбачених ч. 1 ст.194 КПК України, стороною захисту та підозрюваним не наведено.
Доводи захисника щодо визначення непомірного для ОСОБА_8 розміру застави апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки сума застави, яка визначена слідчим суддею, встановлена з урахуванням характеризуючих даних підозрюваного та обставин кримінального правопорушення.
Інші доводи, на які посилається в апеляційній скарзі захисник підозрюваного, спростовані матеріалами кримінального провадження та не свідчать про прийняття слідчим суддею необґрунтованого рішення.
Також, апеляційний суд зазначає, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях підкреслив, що суд не мусить надавати відповіді на кожне порушене питання, проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені в даній справі, були вивчені і була надана конкретна чітка відповідь на аргументи, які є вирішальними для вирішення справи (справи «Ван де Хурк проти Нідерландів», §61, «Болдеа проти Румунії», §30, «Морейра Феррейра проти Португалії», § 84).
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя при обранні запобіжного заходу ОСОБА_8 у відповідності до вимог ст.ст. 193, 194 КПК України дослідив та достатньою мірою взяв до уваги фактичні обставини, що підлягають врахуванню згідно ст. 178 КПК України. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що всі обставини, враховані судом, у сукупності дають достатні підстави для обрання цьому підозрюваному запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного ОСОБА_8 відповідає вимогам ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, тому апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, а отже, в задоволенні вимог апеляційних скарг захисника та прокурора слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури та захисника ОСОБА_7 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 05 серпня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 400 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме, 1 040 000 грн. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ _________________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4