Справа № 677/621/22
Номер провадження 1-в/677/29/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.06.2022 року Красилівський районний суд Хмельницької області
у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
представника ДУ «Центр пробації» ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання фахівця Хмельницького районного сектору № 5 філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробовуванням та направлення для відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , засудженого 24.05.2021 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч. 4 ст. 407 КК України до 3 років позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 1 рік, -
ВСТАНОВИВ:
24.05.2022 року до суду надійшло подання фахівця Хмельницького районного сектору № 5 філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробовуванням та направлення для відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_5 з посиланням на те, що за період перебування на обліку останній не виконує обов`язок, покладений на нього судом: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
У судовому засіданні представник ДУ «Центр пробації» ОСОБА_4 подання підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити.
У судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 подання не підтримав, суду пояснив, що 06 січня 2022 року не з`явився на відмітку через те, що думав, що це святковий день, а тому думав потрібно з`явитися наступного четверга. Телефону представника Державної установи «Центр пробації» у ньбого не має. Стосовно притягнення до відповідальності пояснив, що одного дня (десь 1,5 місяці тому) відносно нього було складено постанову за те що був випивши та курив в громадському місці. В інші дні до відповідальності його не притягали.
Прокурор у судовому засіданні подання ДУ «Центр пробації» не підтримав, оскільки відсутня систематичність в діях засудженого ОСОБА_5 , як того вимагає закон.
Заслухавши представника ДУ «Центр пробації», засудженого, прокурора, дослідивши подання та матеріали особової справи засудженого ОСОБА_5 , суд дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24.05.2021 року ОСОБА_5 визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку 1 рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Із матеріалів особової справи № 23/2021 року ОСОБА_5 вбачається, що орган пробації вперше звертається до суду з клопотанням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання ОСОБА_5 .
У своєму клопотанні ДУ «Центр пробації» у Хмельницькій області від 23.05.2022 року зазначає, що засуджений ОСОБА_5 , не зважаючи на проведені бесіди 06.01.2022 року, не з`явився для реєстрації до Хмельницького районного сектору № 5 філії ДУ «Центр пробації» у Хмельницькій області, пояснюючи неявку тим, що переплутав дати реєстрації. Даний факт вбачається з самого пояснення засудженого та міститься в матеріалах його особової справи. (О/С, а.с. 56), що явно вказує на відсутність у нього умислу на невиконання вироку суду. У судовому засіданні додав, що також думав, що це святковий день.
Крім того, у клопотанні ДУ «Центр пробації» у Хмельницькій області зазначає про наявність вчинених у засудженого трьох адміністративних правопорушень, а саме, за ч. 1 ст. 178 КУпАП, ч. 1 ст. 175-1 КУпАП, ч. 1 ст. 44 КУпАП. Однак, при дослідженні даного письмового доказу судом встановлено, що всі три постанови про притягнення засудженого до адміністративної відповідальності були винесені в один день, а саме, 27.04.2022 року, що свідчить про відсутність систематичності в діях засудженого ОСОБА_5 ..
Згідно із ст. 5 КВК України одним із головних принципів кримінально-виконавчого законодавства, виконання і відбування покарань є диференціація та індивідуалізація виконання покарань, раціональне застосування примусових заходів і стимулювання правослухняної поведінки, поєднання покарання з виправним впливом.
Безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням є встановлення умислу засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням та контролю за його поведінкою, а також інші обставини, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.
Частиною першою статті 166 КВК України встановлено, що якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
При вирішенні питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробовуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.
Згідно ч. 6 статті 166 КВК України у разі відмови судом у задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням повторне направлення до суду такого подання здійснюється після застосування до засудженого повторного письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Приписами глави 3 розділу IХ Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.01.2019 № 272/5 встановлено, що у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, встановлених КВК України, Законом України «Про пробацію», а також покладених на нього судом, або систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження, зазначене в пункті 8 глави 2 розділу IV цього Порядку.
У разі якщо звільнений з випробуванням продовжує не виконувати обов`язки або вчиняє адміністративні правопорушення після застосування до звільненого з випробуванням письмового попередження, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду клопотання про скасування звільнення від відбування покарання і направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання.
З матеріалів особової справи вбачається, що засуджений лише один раз не з`явився до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації: 06.01.2022 р. - в письмових поясненнях ОСОБА_5 від 10.01.2022 року посилається на те, що переплутав дати; в цей же день 10.01.2022 року до засудженого ОСОБА_5 застосовано письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання (а.о/с.101), після з`являвся завжди вчасно, покладені на нього обов`язки згідно вироку суду не порушував.
В ч. 2 статті 78 КК України зазначено, що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Згідно ч. 3 ст. 166 КВК України систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.
Однак, зазначених в ст. 166 КВК України, ст. 78 КК України обставин, у судовому засіданні встановлено не було, оскільки одна неявка засудженого на виклик уповноваженого органу з питань пробації, причини яких ОСОБА_5 пояснив, не свідчать про злісне небажання останнього ставати на шлях виправлення, інших же належних та допустимих доказів, які б даний факт спростовували, суду не надано.
Суд звертає увагу на відсутність в матеріалах подання будь-яких даних, які б негативно характеризували засудженого, а скоєні ОСОБА_5 правопорушення, суд розцінює як формальні, при цьому сам засуджений обіцяє виправити свою поведінку та не вчиняти правопорушень, чим демонструє розуміння неналежної поведінки та щире розкаяння в цьому, що дає підстави суду розцінити це як намір його виправлення без ізоляції від суспільства, а отже без скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого в місця позбавлення волі.
За таких обставин, суд вважає, що матеріали особової справи № 23/2021 відносно ОСОБА_5 не містять достатніх відомостей щодо злісного ухилення від виконання покладених судом обов`язків та не можуть розцінюватися як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року, (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України).
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що підстави для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування покарання, недоведені, а тому у задоволенні подання слід відмовити.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 75, 78 КК України, ст. 166 КВК України ст. ст. 537-539 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні подання фахівця Хмельницького районного сектору № 5 філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області ОСОБА_6 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання ОСОБА_5 - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Красилівський районний суд Хмельницької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня оголошення ухвали.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1