Справа № 357/6230/22
У Х В А Л А

27 липня 2022 року м. Біла Церква. Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, непрацюючого, раніше судимого 26.03.2020 р. Білоцерківським міськрайонним судом за ст.309 ч.1 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України

В С Т А Н О В И В :

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що 03 травня 2022 року близько 11 години 30 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи разом з ОСОБА_7 біля залізничного мосту, що за адресою: вулиця Сквирське шосе, м. Біла Церква, Київської області, спільно вживали алкогольні напої. В подальшому, з кишені куртки ОСОБА_7 випала на землю платіжна картка АТ КБ «Приват Банк» за № НОМЕР_1 , видана на ім`я ОСОБА_8 , яка в силу вимог ст. 1 Закону України «Про інформацію», п.п. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки і банківську діяльність», є офіційним документом.

В цей час, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення офіційного документа, а саме вищевказаної банківської картки, з метою подальшого розрахунку нею за покупки у магазинах. Реалізуючи свій злочинний умисел та скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаються ніким не поміченими, останній умисно, таємно від оточуючих, шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння,з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, викрав банківську картку АТ КБ «Приват Банк» за № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_8 , яка є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку.

Достеменно розуміючи, що банківська картка є чужим майном, ОСОБА_4 залишив її при собі, з метою подальшого заволодіння грошовими коштами, що знаходились на той час на рахунку вказаної банківської картки.

Крім цього, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, відповідно до ст. 1 Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Відповідно до Указу Президента України за № 133/2022 від 14.03.2022, на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Разом з цим, відповідно до Указу Президента України за № 259/2022 від 18.04.2022, на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року №133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року №2119-ІХ), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Проте, 03 травня 2022 року, близько 15 години у ОСОБА_4 , який перебував біля залізничного мосту, що за адресою: вулиця Сквирське шосе, м. Біла Церква, Київської області, виник умисел на викрадення грошових коштів, які знаходилися на банківському рахунку картки АТ КБ «Приват Банк» за № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_8 .

З цією метою, 03 травня 2022 року з 15 години 23 хвилини по 15 години 59 хвилин, ОСОБА_4 , після заволодіння офіційним документом, а саме вказаною банківською карткою АТ КБ «Приват Банк», переслідуючи умисел на таємне викрадення грошових коштів, які знаходились на банківському рахунку № НОМЕР_2 , електронний доступ до якого надає банківська картка № НОМЕР_1 , діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, таємно від оточуючих, перебуваючи в магазині «Продукти 990», що за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Льва Толстого, 1, викрав грошові кошти шляхом проведення у зазначеному магазині 2 транзакцій через платіжний термінал на суми: 175 гривень 90 копійок та 153 гривень 90 копійок, які належні ОСОБА_8 та знаходилися на рахунку її банківської картки на загальну суму 329 гривень 80 копійок.

Крім цього, 03 травня 2022 року в період часу з 16 години 06 хвилини до 16 години 21 хвилин, ОСОБА_4 , продовжуючи свою злочинну діяльність, охоплену єдиним умислом, використовуючи вищевказану банківську картку, умисно, повторно, в умовах воєнного стану, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, таємно від оточуючих, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, перебуваючи в магазині «Продукти», що за адресою: Київська область, м Біла Церква, вул. Польова, 88 А, всупереч інтересам власника викрав грошові кошти шляхом проведення у вказаному магазині 4 транзакцій через платіжний термінал на суми: 237 гривень, 237 гривень, 397 гривень та 235 гривень, які належні ОСОБА_8 та знаходилися на рахунку її банківської картки на загальну суму 1106 гривень.

В той же день, близько 16 години 43 хвилин, ОСОБА_4 , продовжуючи свою злочинну діяльність, охоплену єдиним умислом, використовуючи вищевказану банківську картку, умисно, повторно, в умовах воєнного стану, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, таємно від оточуючих, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, перебуваючи в КП «Аптека 181», що за адресою: Київська область, м Біла Церква, вул. Карбишева, 63, всупереч інтересам власника викрав грошові кошти шляхом проведення 1 транзакції через платіжний термінал на суму 97 гривень 80 копійок, які належні ОСОБА_8 та знаходилися на рахунку її банківської картки.

Разом з цим, 03 травня 2022 року в період часу з 16 години 50 хвилини до 17 години 38 хвилин ОСОБА_4 , продовжуючи свою злочинну діяльність, охоплену єдиним умислом, використовуючи вищевказану банківську картку, умисно, повторно, в умовах воєнного стану, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, таємно від оточуючих, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, перебуваючи в магазині «Продукти», що за адресою: Київська область, м Біла Церква, вул. Польова, 88 А, всупереч інтересам власника викрав грошові кошти шляхом проведення у вказаному магазині 3 транзакцій на суму: 970 гривень, 300 гривень та 897 гривень, які належні ОСОБА_8 та знаходилися на рахунку її банківської картки на загальну суму 2167 гривень.

В той же день, 03 травня 2022 року в період часу з 18 години 32 хвилини до 18 години 36 хвилин ОСОБА_4 , продовжуючи свою злочинну діяльність, охоплену єдиним умислом, використовуючи вищевказану банківську картку, умисно, повторно, в умовах воєнного стану, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, таємно від оточуючих, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, перебуваючи в магазині «Продукти-819» ТОВ «АТБ Маркет», що за адресою: Київська область, м Біла Церква, вул. Турчанінова, 4, всупереч інтересам власника викрав грошові кошти шляхом проведення у вказаному магазині 2 транзакцій на суму: 776 гривень 70 копійок та 796 гривень 70 копійок, які належні ОСОБА_8 та знаходилися на рахунку її банківської картки на загальну суму 1573 гривень 40 копійок.

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_8 майнової шкоди на загальну суму 5274 гривні.

21.07.2022 ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357 та ч. 4 ст. 185 КК України.

Щодо особи підозрюваного: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Біла Церква, Київської області, громадянин України, з середньою освітою, офіційно не працюючий, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 11.06.2018 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт строком 240 год., 09.04.2019 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 389, ст.ст. 71, 72, КК України до покарання у виді арешту строком три місяці, 26.03.2020 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням із іспитовим строком 3 роки.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні вище вказаних кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у провадженні доказами, а саме:

- заявою ОСОБА_8 про викрадення грошових коштів з банківського рахунку АТ КБ «Приват банк», на якому зберігались належні їй грошові кошти;

- протоколом огляду відеозаписів з камери відеоспостереження «Аптеки 181», що за адресою вул. Карбишева, 53 в м. Біла Церква від 03.05.2022, на яких зафіксовано, як ОСОБА_4 розплачується платіжною карткою виданою на ім`я ОСОБА_8 ;

- протоколом огляду відеозаписів з камери відеоспостереження магазину «Продукти 819», що за адресою вул. Турчанінова, 4 в м. Біла Церква від 03.05.2022; на яких зафіксовано, як ОСОБА_4 розплачується платіжною карткою виданою на ім`я ОСОБА_8 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , який повідомив, про те, як 03.05.2022 він був присутній під час здійснення покупок підозрюваним ОСОБА_4 , який розраховувався платіжною карткою в магазинах м. Біла Церква;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 , яка повідомила, що вона є держателем платіжної картки банку АТ КБ «Приватбанк», яку 03.05.2022 передала своєму співмешканцю ОСОБА_7 , для того щоб останній придбав продукти харчування. В подальшому на своєму мобільному телефоні вона побачила смс повідомлення про оплату товарі на суму близько 5500 грн. ОСОБА_8 запитала у ОСОБА_7 , навіщо він витратив так багато коштів та де придбаний товар, на що останній повідомив, що він нічого не купував, а карту в нього викрав чоловік з яким він розпивав алкогольні напої;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_7 який повідомив, що 03.05.2022 він розпивав алкогольні напої з раніше невідомим чоловіком та при собі в кишені своєї куртки мав банківську картку АТ КБ «Приватбанк», яку йому дала його співмешканка ОСОБА_8 . Свідок вказує, що сильно сп`янів та саме в цей час в нього викрали картку.

- повідомленням про підозру ОСОБА_4 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 , який повідомив про обставини вчинення ним кримінального правопорушення.

Згідно із рішеннями Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 з вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органу досудового розслідування та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання виникнення ризиків, передбачених у цій статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжних заходів є наявність обґрунтованої підозри особи у вчиненні злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

У відповідності до ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі понад 5 років.

За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а тому відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України наявні достатні підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В ході здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні наявні достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, невиконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходу, офіційно в шлюбі не перебуває, не має малолітніх дітей, утриманців, йому загрожує кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на досить тривалий строк. Усвідомлення можливості настання вказаних вкрай несприятливих наслідків може спонукати підозрюваного ОСОБА_4 змінювати своє місце проживання та переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

При оцінці переховування від правосуддя може братися до уваги поряд з іншими обставинами і загроза відносно суворого покарання. У параграфі рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» № 31315/96 від 25.04.2000 Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських суддів, які, у свою чергу, прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що підозрюваному загрожувало відносно суворе покарання.

Також, при встановленні наявності вказаного ризику необхідно врахувати практику Європейського суду з захисту прав людини, згідно з якою ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня. (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (ризик вчинити інше кримінальне правопорушення) обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 схильний до вчинення кримінальних правопорушень. Зазначене підтверджується тим, що останній неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, за які відбував реально покарання. Востаннє, 26.03.2020 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням із іспитовим строком 3 роки. Отже, незважаючи на неодноразове притягнення до кримінальної відповідальності, реальне відбуття покарання у місцях позбавлення волі ОСОБА_4 належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову підозрюється у вчиненні умисних кримінальних правопорушень, які вчинив у період іспитового строку.

Обґрунтування неможливості запобігання ризику, застосуванням більш м`яких запобіжних заходів:

Фактичні обставини інкримінованих ОСОБА_4 умисних кримінальних правопорушень свідчать про його суспільну небезпеку.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним, у сукупності із даними про особу підозрюваного, а також враховуючи можливість перешкоджання кримінальному провадженню унеможливлює застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків передбачених ч. 5 ст. 176 КПК України.

Застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту та інших більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку не забезпечить дієвості кримінального провадження та виконання процесуальних обов`язків ОСОБА_4 , з огляду на наявність високого ступеню ризику переховування від органів досудового розслідування, слідства, суду та вчинення нових кримінальних правопорушень.

При обранні запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 слід врахувати критерії, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, відсутність у підозрюваного утриманців, а також постійного місця роботи.

Таким чином, для забезпечення виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні, беручи до уваги неможливість запобіганню вище зазначеним ризикам застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, та враховуючи особу підозрюваного, є обґрунтована необхідність у застосуванні до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

У відповідності до ч. 3 ст. 185 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

У відповідності до ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначено в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів мінімальної заробітної плати.

Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

У відповідності до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2022 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.07.2022 становить 2600 гривень, що означає варіювання розміру застави в даному випадку в межах від 52 000 гривень до 208 000 гривень.

Вислухавши прокурора, який підтримав клопотання, та його доводи на переконання слідчого судді у необхідності задоволення клопотання, підозрюваного, захисника, які просили застосувати стосовно підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту, дослідивши клопотання та приєднані до клопотання документи, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати, спотворити будь-яку з речей та документів, що мають значення для кримінального провадження; 3) незаконно впливати на потерпілих у кримінальному провадженні; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі, зазначені у п.п.1-11 цієї статті. Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При розгляді клопотання знайшли своє підтвердження, прокурором доведені обставини передбачені п. 1-3 ч.1 ст. 194 КПК України, а саме: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч.4, 357 ч.1 КК України; 2) наявність ризику, передбаченого ст. 177 ч.1 п. 5 КПК України, на які вказує слідчий, а саме: вчинити інше кримінальне правопорушення; 3) недостатність застосування до ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеного у п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»).

Обставинами, що дають підстави слідчому судді визнати наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч.4, 357 ч.1 КК України, наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, недостатність застосування до ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, є докази досліджені слідчим суддею.

ОСОБА_4 слідчому судді пояснив, що він раніше судимий, дійсно вчинив вказані кримінальні правопорушення, про що жалкує. Має намір відшкодувати потерпілій завдані з-битки. Просить застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Слідчий суддя вважає, що відносно ОСОБА_4 має бути застосований запобіжний захід тримання під вартою, тому, що слідчим у клопотанні та доданими документами, прокурором у судовому засіданні, доведені обставини передбачені ст. 194 ч.1 п.п.1-3 КПК України.

При застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 слідчий суддя також враховує, передбачені ст. 178 ч.1 КПК України, обставини а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі його визнання винуватим у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч.4, 357 ч.1 КК України (позбавленням волі від п`яти до восьми років), раніше судимий, офіційно не працює, не має постійного місця проживання, не має міцних соціальних зв`язків, а ті які є, не являються стримуючим фактором його поведінки.

Слідчий суддя вважає, що лише запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 може запобігти ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя вважає, що більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою, є недостатніми для запобігання ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя зазначає, що підозрюваним, захисником не надані будь-які докази, документи, які б свідчили про неможливість утримання його під вартою, у т.ч. за станом здоров`я.

Відповідно до ст. 197 ч.1 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Слідчий суддя вважає, що підстав не визначати розмір застави у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_4 , які передбачені ст. 183 ч.4 п.1-3 КПК України не має.

При визначені ОСОБА_4 розміру застави, слідчий суддя, враховує майновий стан підозрюваного, який є працездатним, підозрюється у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч.4 .357 ч.1 КК України, вважає, що застава ОСОБА_4 має бути визначена у розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. На переконання слідчого судді саме вказаний розмір застави зможе забезпечити виконання покладених на нього обов`язків та не є для нього та його родичів завідомо непомірним.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 176,177 ч.1 п.5, 178,182,183,193,194,196,197 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Застосувати стосовно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч.4, 357 ч.1 КК України запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, які обчислювати з 14 години 35 хвилин 27 липня 2022 року.

ОСОБА_4 взяти під варту в залі суду.

Строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 закінчується о 14 години 35 хвилин 24 вересня 2022 року.

Визначити заставу для ОСОБА_4 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 198 480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) грн.

Підозрюваний ОСОБА_4 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_4 звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної слідчим суддею в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Зобов`язати ОСОБА_4 з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави прибувати до старшого слідчого Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, прокурора, суду в залежності від стадії розслідування кримінального провадження за першою вимогою; не відлучатися із міста Біла Церква, Київської області без дозволу слідчого, прокурора, або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; уникати спілкування із свідками по вказаному кримінальному провадженню, а також з особами, які брали участь в якості понятих під час проведення слідчих, процесуальних дій.

У разі якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин та не повідомив про причини своєї неявки, застава звертається в дохід держави, слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

Підозрюваного ОСОБА_4 утримувати в ДУ «Київський СІЗО» МЮ України.

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської областіОСОБА_1