Справа № 932/1283/21
Провадження № 1-кс/932/647/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 лютого 2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника скаржника Дніпровської міської ради ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі скаргу Дніпровської міської ради, на бездіяльність службових осіб Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИВ:
До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська в провадження слідчого судді ОСОБА_1 надійшла вищеокреслена скарга, в якій Дніпровська міська рада в особі міського голови ОСОБА_4 прохає визнати бездіяльність уповноважених осіб Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення за заявою від 04.02.2021 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В обґрунтування скарги заявник зазначає, що 04 лютого 2021 р. Дніпровська міська рада звернулася до Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області, шляхом подачі заяви про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. ст. 357, 358 КК України. Заява була подана до канцелярії відділу поліції, про що свідчить штамп про прийняття заяви від 04.02.2021 р.

У заяві про вчинення кримінального правопорушення йдеться про те, що невстановлена особа підробила ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда про тимчасовий доступ до речей і документів, на підставі якої було вилучено в КП «ДМБТІ» ДМР матеріали інвентаризаційної справи на об`єкт нерухомого майна за адресою: м. Дніпро, вул. Троїцька (колишня назва «Червона»), буд. 8.

Однак до цього часу Дніпровська міська рада не отримала будь-якої інформації з приводу внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за її заявою від 04.02.2021 р. Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань також не надходив, тому скаржник вважає, що працівниками Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області допущено бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до реєстру.

У зв`язку із цим скаржник просить слідчого суддю зобов`язати уповноважених осіб ДВП ГУНП в Дніпропетровській області вчинити дію, передбачену ст. 214 КПК України, а саме внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄДРДР за заявою від 04.02.2021 та розпочати досудове розслідування з попередньою кваліфікацією за ст. 357, 358 КК України.

Слідчим суддею було зроблено запит до Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області щодо внесення відомостей до ЄРДР за заявою Дніпровської міської ради від 04.02.2021. Станом на дату розгляду цієї скарги відповідь не надходила, проте враховуючи стислі строки розгляду скарги, телефонограмою було повідомлено слідчого суддю, що за заявою Дніпровської міської ради від 04.02.2021 р. відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР не вносились.

Представник скаржника в судовому засіданні скаргу підтримав у повному обсязі, просив її задовольнити.

Представник Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився. Про дату та час розгляду скарги повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги та долучені до неї документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

З матеріалів скарги встановлено, що заявник 04.02.2021 р. в порядку ст. 214 КПК України подав до Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області заяву про злочин за ст. 357, 358 КК України, який, як він зазначає, полягає в тому, що невідома особа шляхом підроблення ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда про тимчасовий доступ до речей і документів, ввела в оману працівників КП «ДМБТІ» ДМР та отримала оригінали матеріалів інвентаризаційної справи на об`єкт нерухомого майна. На підставі отриманих оригіналів документів, невстановлена особа вчиняє спроби зареєструвати право власності на нерухоме майно за адресою: м. Дніпро, вул. Троїцька, буд. 8. Проте вказане майно належить до сфери відання департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради.

У зв`язку з чим скаржник просив внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками ст. ст. 357, 358 КК України, провести досудове розслідування та відповідні слідчі дії, притягнути винних осіб до кримінальної відповідальності, визнати потерпілим від кримінальних правопорушень.

Станом на момент розгляду даної скарги, у слідчого судді є у розпорядженні інформація, що відомості до ЄРДР за заявою ДМР від 04.02.2021 р. не внесені.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Офісом Генерального прокурора за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Державним бюро розслідувань, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

За змістом ч. 3 ст. 214 КПК України заборонено здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Тобто, слід враховувати, що на цьому етапі розвитку правових відносин стосовно ймовірного вчинення діяння, відповідальність за яке встановлена КК, не достатньо об`єктивних відомостей навіть для попередньої констатації наявності або відсутності ознак складу злочину. З огляду на такі обставини необхідно звернути увагу, що вимога про внесення відомостей до ЄРДР на підставі заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не передбачає здійснення оцінки обґрунтованості таких заяв на наявність ознак складу кримінального правопорушення, а передбачає лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події. Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Викладені в такому повідомленні обставини підлягають перевірці, але така перевірка повинна проводитись вже в рамках відкритого кримінального провадження, внесеного до ЄРДР. Потім, у разі, якщо посадова особа дійде висновку, що у викладеній ситуації немає ознак складу кримінального правопорушення, вона може винести постанову про закриття кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК України.

Таким чином, слідчий суддя констатує пряму заборону процесуального Закону, а відтак неможливість здійснення перевірочних дій про можливий злочин без попереднього внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Наслідком такого порушення буде визнання всіх зібраних доказів недопустимими.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зі змісту вимог ч. 2 ст. 214 КПК України вбачається, що з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань розпочинається досудове розслідування.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Як випливає з положень принципу публічності, закріпленого у ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Частиною 1 ст. 28 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Згідно з яким Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Статтею 21 Конституції України передбачено, що усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Статтю 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Стаття 17 цієї Конвенції говорить про те, що жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Відповідно до статті 7 Загальної декларації прав людини всі люди рівні перед законом і мають право, без будь-якої різниці, на рівний їх захист законом.

Статтею 8 цієї Декларації передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом.

Слід додати, що на відміну від раніше діючого порядку порушення кримінальної справи, коли уповноважена особа (слідчий, дізнавач) до прийняття відповідного процесуального рішення порушення кримінальної справи, повинні були оцінити наявність ознак злочину, чинний КПК України таких положень (вимог) не містить.

На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах, які зачіпають інтереси (див. зазначені вище рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» (Oneryildiz v. Turkey), п. 128, та «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy), п. 119) сторін цих відносин, відповідно.

Результатом запровадження таких процедур є встановлення імперативного обов`язку після отримання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення унесення за нею відомостей до ЄРДР, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи злочинця.

Таким чином, приймаючи до уваги, що невнесення відомостей до ЄРДР за заявою скаржника порушує його права, а також зважаючи на те, що за вказаних обставин уповноваженими особами не виконано зазначені положення КПК України, а відомості, які містяться в заяві від 04.02.2021 року безпідставно не внесені до ЄРДР, слідчий суддя дійшов до висновку, що вимога про зобов`язання уповноваженої особи Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування, підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 214, 303-307, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Скаргу Дніпровської міської ради на бездіяльність службових осіб Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, задовольнити.

Зобов`язати уповноважену особу Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, вчинити дію передбачену ст. 214 КПК України, а саме внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування за заявою Дніпровської міської ради від 04 лютого 2021 року.

Ухвала слідчого судді є обов`язковою для виконання. У разі невиконання без поважних причин ухвали слідчого судді, службові особи несуть відповідальність, установлену Законом.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 15 лютого 2021 р. об 11 год. 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1