Справа № 369/7239/21
Провадження №1-кп/369/1017/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.04.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі :
судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
розглянувши у судовому засіданні в режимі відео конференції кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Станишівка Житомирського району Житомирської області, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який на даний час утримується в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор», що за адресою: м. Черкаси, вул. Благовісна, 234, у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Макіївка Донецької області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої вироком Богунського районного суду м. Житомира від 15.04.2019 за ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки, у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який народився в м. Панфілов республіки Казахстан, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 . у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» обвинуваченій ОСОБА_5 , яке мотивував тим, що остання раніше судима в тому числі за вчинення аналогічних злочинів, може переховуватись від суду та впливати на свідків, тому прокурор вважає, що продовжують існувати на даний час ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Захисник ОСОБА_4 , позицію якої в повному обсязі підтримала обвинувачена ОСОБА_5 , заперечила проти доводів прокурора та заявила клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_5 на інший не пов`язаний з позбавленням волі, зокрема домашній арешт або особисте зобовязання. Своє клопотання захисник обґрунтувала тим, що ризики, на які вказує прокурор втратили свою актуальність, оскільки обвинувачена ОСОБА_5 тривалий термін перебуває під вартою, вказувала також, що в розпорядженні суду наявні докази, що підтверджують належну соціальну поведінку обвинуваченої ОСОБА_5 , її міцні соціальні зв`язки та наявність у останньої орендованого житла, що підтверджується відповідним договором оренди житлового приміщення.
Обвинувачена ОСОБА_5 позицію захисника підтримала в повному обсязі та заперечила проти задоволення клопотання прокурора щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зазначила, що не має потреби переховуватися від суду.
Суд, вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши наявні матеріали, дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_5 , а також про відмову в задоволенні клопотання захисника, з наступних підстав.
В обґрунтування клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою прокурор зазначив про необхідність уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та з урахуванням ступеня тяжкості інкримінованих обвинуваченій злочинів, відсутності у обвинуваченої міцних соціальних зв`язків за місцем реєстрації, а також того, що ОСОБА_5 раніше судима, в тому числі за вчинення аналогічних злочинів.
Вказане клопотання прокурора підлягає задоволенню, оскільки об`єктивно доведено, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України існують на даний момент та не зменшились. Зокрема, існує необхідність запобігти спробам обвинуваченої, яка обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, не заміжня, офіційно не працевлаштована, раніше судима за вчинення умисних тяжких злочинів, може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України з метою уникнення відповідальності, зважаючи на тяжкість покарання, яке їй загрожує у випадку визнання винуватою в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні; відсутність доказів існування стійких соціальних зв`язків за місцем проживання, постійного офіційного місця роботи та легального доходу, переховуватися від суду, впливу на свідків у справі, допит, яких ще не проведено у справі. Таким чином, вказані обставини виправдовують обмеження права ОСОБА_5 перебувати на волі, в матеріалах провадження відсутні достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне. Суд дійшов висновку, що застосування до обвинуваченої ОСОБА_5 іншого, більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, може не забезпечити її належної процесуальної поведінки, тобто є необхідним у цій конкретній справі з урахуванням стадії кримінального провадження.
Разом з тим, суд вважає доводи клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу обвинуваченій на запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_4 , або особисте зобовязання, які підтримала обвинувачена ОСОБА_5 , щодо відсутності на даний час ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які вказував прокурор в судовому засіданні, необґрунтованими, оскільки наявні підстави вважати, що запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не зможе забезпечити виконання покладених на обвинувачену ОСОБА_5 , яка раніше була судима, в тому числі за вчинення аналогічного злочину, не має стійких соціальних зв`язків за місцем проживання, а також постійного офіційного місця роботи та легального доходу, процесуальних обов`язків, які випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України.
Крім того, суд повторно оцінивши наявні у справі докази щодо наявності у обвинуваченої орендованого житла, дійшов висновку, що наявність вказаного житла в межах Київської області, зокрема в м. Києві, не є достатньою підставою у цій конкретній справі для зміни обвинуваченій запобіжного заходу на інший, не пов`язаний з триманням під вартою. При цьому, суд звертає увагу також на те, що доводи обвинуваченої та її захисника щодо наявності у ОСОБА_5 соціальних зв`язків та належної соціальної поведінки, на підтвердження яких в попередніх судових засіданнях останні надавали докази, та які знову були досліджені судом, не свідчать про наявність достатніх стримуючих факторів щодо оцінки ризиків впливу на свідків, які ще не допитані у справі та ризику переховування й вчинення іншого кримінального правопорушення під час вирішення питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченій в цій конкретній справі.

Враховуючи вказане, суд вважає, що лише такий запобіжний захід, який хоча і є винятковим, проте спроможний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої, суд виходить у тому числі з тих обставин, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , має такий високий ступінь суспільної небезпеки, наявність якої, свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Суд також бере до уваги той факт, що обвинувачена ОСОБА_5 відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України не є особою, до якої не може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Крім того, суд дійшов висновку про необхідність залишити як альтернативу даному запобіжному заходу обвинуваченій ОСОБА_5 заставу, визначену попередньою ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17.02.2022 року у розмірі 181600 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот) грн з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись статтями 177-178, 183, 182, 194, 196, 331 КПК України, суд, -
постановив:
Клопотання прокурора задовольнити. Продовжити обвинуваченій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, до 13 червня 2022 року включно у Державній установі «Київський слідчий ізолятор».
Залишити як альтернативу даному запобіжному заходу обвинуваченій ОСОБА_5 заставу, визначену ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17.02.2022 року, у розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181600 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот) грн з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.
Застава повинна бути внесена у національній грошовій одиниці, як самою обвинуваченою так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області: код отримувача (ЄДРПОУ): 26268119, р/р UA0018661, банк отримувача (ГУДКСУ): Держказначейська служба України, м. Київ, код банку (МФО ГУДКСУ): 820172, призначення платежу: застава за ОСОБА_5 , по справі № 369/7239/21 в Києво-Святошинському районному суді Київської області.
Обвинувачена або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави покласти на обвинувачену ОСОБА_5 такі обов`язки:
- прибувати до суду за першою вимогою;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває без дозволу прокурора або суду;
- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, перебування;
- утримуватися від спілкування з свідками та експертами по даному кримінальному провадженню;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити обвинуваченій, що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області, має бути наданий уповноваженій особі Державної установи «Київський слідчий ізолятор» чи іншої установи, де обвинувачена перебуває під вартою.
Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена особа Державної установи «Київський слідчий ізолятор» чи іншої установи, де обвинувачена перебуває під вартою негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 , з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та суд.
У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченої з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, обвинувачена зобов`язана виконувати покладені на неї обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, обвинувачена ОСОБА_5 вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_5 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачена, будучи належним чином повідомлена, не з`явиться за викликом прокурора, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на неї при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_5 відмовити.
Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1