печерський районний суд міста києва
Справа № 757/7197/22-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 травня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю особи, яка звернулась зі скаргою ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , перекладача ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві скаргу ОСОБА_3 на постанову начальника Департаменту міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 від 26 січня 2022 року про видачу (екстрадицію) особи,-
В С Т А Н О В И В :
10.02.2022 до суду надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову начальника Департаменту міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 від 26 січня 2022 року про видачу (екстрадицію) особи.
На думку особи, яка звернулась зі скаргою, дана постанова є незаконною, оскільки наявні обставини, які виключають можливість видачі ОСОБА_3 запитуючій стороні.
26 січня 2022 року уповноваженою особою Офісу Генерального прокурора, начальником Департаменту офісу міжнародно-правового співробітництва було винесено постанову про видачу (екстрадицію) громадянина Російської Федерації ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 208 КК Російської Федерації.
Як вбачається з матеріалів скарги, до Офісу Генерального прокурора надійшов запит Генеральної прокуратури Російської Федерації про видачу ОСОБА_3 для притягнення до кримінальної відповідальності.
Порядок здійснення видачі осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, передбачений главою 44 КПК України.
Положеннями ч. 1 ст. 590 КПК України передбачено, що після вивчення матеріалів екстрадиційної перевірки центральний орган України приймає рішення про видачу особи (екстрадицію) або відмову у видачі (екстрадиції) іноземній державі. Рішення виноситься керівником центрального органу України або уповноваженою ним особою.
При цьому перелік підстав, з яких іноземній державі може бути відмовлено у видачі особи, передбачений ст. 589 КПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 589 КПК України особ, якій надано статус біженця, статус особи, яка потребує додаткового захисту, або їй надано тимчасовий захист в Україні, не може бути видана державі, біженцем з якої вона визнана, а також іноземній державі, де її здоров`ю, життю або свободі загрожує небезпека за ознаками раси, віросповідання (релігії), національності, громадянства (підданства), приналежності до певної соціальної групи або політичних переконань, крім випадків, передбачених міжнародним договором України.
Згідно ч. 4 ст. 590 КПК України рішення про видачу особи (екстрадицію) не може бути прийнято, якщо така особа подала заяву про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, чи скористалася відповідно до законодавства правом на оскарження рішення щодо зазначених статусів, до остаточного розгляду заяви, у порядку, встановленому законодавством України.
Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» рішення про відмову в прийнятті заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, про відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, протягом п`яти робочих днів з дня отримання повідомлення про відмову можуть бути оскаржені в установленому законом порядку до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, а також до суду у строки, встановлені цим Законом.
Відповідно до ч. 4 ст. 12 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту», у разі якщо особа або її законний представник оскаржує рішення в судовому порядку, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, продовжує строк дії довідки про звернення за захистом в Україні. Вказане також свідчить, що я перебуваю в процедурі визнання біженцем або особи, яка потребує додаткового захисту і не можу бути виданий до іншої держави.
Центральним міжрегіональним управлінням ДМС в місті Києві та Київській області ОСОБА_3 видано довідку №012514 про звернення за захистом в Україні. Термін дії вказаної довідки продовжений до 02.05.2022.
Разом з тим, рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.04.2021, залишене без змін Шостим апеляційним адміністративним судом, наразі оскаржується в касаційному порядку. Додатково ОСОБА_3 зазначив, що заява про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового або тимчасового захисту жодного разу за досить тривалий час перебування на території України не розглядалась по суті.
Особа, яка звернулась зі скаргою ОСОБА_3 підтримав зазначені у скарзі вимоги та просив її задовольнити.
Прокурор ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення скарги, посилаючись на те, що станом на день прийняття оскаржуваного рішення не існувало обставин, які перешкоджали його прийняттю.
Слідчий суддя, заслухавши доводи сторін, дослідивши надані ними матеріали, дійшов до наступного висновку.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 541 КПК України процедура видачі (екстрадиції) особи включає перелік дій уповноважених органів, зокрема:
- офіційне звернення про встановлення місця перебування на території запитуваної держави особи, яку необхідно видати, та про видачу цієї особи;
- перевірка обставин, що можуть перешкоджати видачі;
- прийняття рішення за запитом;
- фактична передача такої особи під юрисдикцію запитуючої держави.
Аналіз наведених складових свідчить, що вказані дії повинні бути послідовними, тобто позитивне вирішення попереднього питання дозволяє перейти до вирішення наступного.
Виконання передбаченого вказаною процесуальною нормою алгоритму покликане забезпечити прийняття рішень, що відповідають міжнародним зобов`язанням України та її національному законодавству, а також гарантують дотримання прав особи, видача якої ініційована заінтересованою стороною.
Отже, фактичній передачі особи мають передувати отримання запиту іноземної держави, перевірка обставин, що можуть перешкоджати видачі та прийняття рішення за відповідним запитом.
Встановлення певних обставин, що унеможливлюють видачу особи, виключають прийняття позитивного рішення за запитом про видачу.
Частиною 2 статті 589 КПК визначені обставини, за наявності яких приймається рішення про відмову у видачі особи іноземній державі, до таких обставин з-поміж іншого віднесено надання особі статусу біженця або статусу особи, яка потребує додаткового захисту.
У розвиток гарантій забезпечення захисту осіб, які є шукачами притулку, частиною 4 статті 590 КПК прямо заборонено прийняття рішення про видачу особи, якщо вона подала заяву про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, а також у випадку оскарження нею рішення про відмову у наданні їй такого статусу.
Постановою начальника Департаменту міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 від 26 січня 2022 року прийнято рішення про видачу (екстрадицію) ОСОБА_3 .
Постанова мотивована, тим, що за повідомленням уповноважених органів України, ОСОБА_3 статусу біженця не має, не є громадянином України, до кримінальної відповідальності не притягується.
Водночас, ОСОБА_3 отримав Довідку № 012514 про звернення за захистом в Україні.
Враховуючи викладені вище норми, слідчий суддя зазначає, що фактичній видачі особи, відповідно якої надійшов запит від іншої держави, передує вчинення ряду процесуальних дій.
Набуття особою, відносно якої надійшов запит іноземної держави про видачу, статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту виключає її видачу.
Не дивлячись на те, що ОСОБА_3 звернувся до ДМС до прийняття начальником Департаменту міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 рішення про видачу, однак зазначена обставина унеможливлює фактичну передачу ОСОБА_3 до прийняття ДМС у відповідного рішення, оскільки у протилежному випадку буде допущено порушення прав на звернення за захистом в Україні.
Таким чином, до розгляду питання про надання ОСОБА_3 статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту та прийняття остаточного рішення, виключається можливість його фактичної передачі під юрисдикцію запитуючої держави.
Наведене покладає на слідчого суддю обов`язок прийняти рішення, яке забезпечить права ОСОБА_3 та виконання міжнародних зобов`язань.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 541, 589, 590, 591 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову начальника Департаменту міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 від 26 січня 2022 року про видачу (екстрадицію) особи задовольнити.
Скасувати постанову начальника Департаменту міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 від 26 січня 2022 року про видачу (екстрадицію) особи громадянина Російської Федерації ОСОБА_3 до Російської Федерації.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1