Справа № 517/595/22
Провадження № 1-кп/517/54/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2022 року смт Захарівка

Фрунзівський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Захарівка кримінальне провадження, відомості про яке внесені 25 серпня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000354 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Фрунзівка Фрунзівського району Одеської області, українця, громадянина України, працюючого на посаді стрілець в АТ «Українська залізниця», одруженого, з базовою загальною середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 24.08.2022 р. приблизно о 14 год 30 хв. маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, з корисливих спонукань, прийшов до домогосподарства ОСОБА_6 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

Враховуючи військову агресію Збройних Сил Російської Федерації проти нашої Держави та впровадженням на території України воєнного стану відповідно до Указу Президента України та Верховного головнокомандувача ОСОБА_7 від 24.02.2022 р. № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 р. № 2102-ІХ, також відповідно до Указу Президента України та Верховного головнокомандувача ОСОБА_7 від 22.05.2022 р. № 341/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», від 22.05.2022 р. № 2263-ІХ, ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, з корисливих спонукань, таємно, умисно приблизно 14 год 45 хв. шляхом вільного доступу зайшов на територію домогосподарства ОСОБА_6 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 переконавшись в тому, що його злочинні дії залишаються непоміченими для оточуючих і його намірам ніхто не зможе перешкодити, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, знаходячись на території вказаного домогосподарства, діючи в рукавичках, за допомогою ножа, віджав вікно та проник до будинку. Знаходячись в будинку він знайшов грошові кошти у розмірі 10 000 грн, мобільний телефон марки «Redmi Note 8Т Moonshadow Grey» ІМЕН: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 вартістю 3600 грн, які знаходився комоді в одній із кімнат та заволодів ними.

З викраденим майном ОСОБА_4 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, завдавши потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 13600 гривень та в подальшому викраденим розпорядилась на власний розсуд.

В ході судового розгляду між прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_3 з одного боку та ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 з іншого, у відповідності до ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, 11 жовтня 2022 року укладено угоду про визнання винуватості.

Зі змісту укладеної угоди вбачається, що сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.4 ст. 185 КК України та призначення покарання за вчинення вказаного правопорушення у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України сторони дійшли згоди звільнити ОСОБА_4 від відбування зазначеного покарання з випробуванням тривалістю визначеним судом та встановленням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Згідно письмової згоди потерпілого ОСОБА_6 , останній не заперечував щодо укладення угоди про визнання винуватості між прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_3 з одного боку та ОСОБА_4 з іншого, оскільки матеріальну шкоду йому відшкодовано та претензій до обвинуваченого у нього немає.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований за наслідками затвердження угоди про визнання винуватості судом.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість визнав повністю та зазначив, що угода про визнання винуватості є добровільною та наполягав на її затвердженні. По суті обвинувачення ОСОБА_4 пояснив, що згоден з викладеними в обвинуваченні фактами. Висновки для себе зробив та в подальшому так вчиняти не буде.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 просив затвердити угоду та призначити узгоджене сторонами покарання, вказав, що угода укладена за його участю.

Потерпілий ОСОБА_6 , зазначив, що не заперечує щодо укладення вказаної угоди, матеріальну шкоду йому відшкодовано, претензій до обвинуваченого у нього немає.

Прокурор ОСОБА_3 просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між ним та обвинуваченим ОСОБА_4 , просив ухвалити вирок, яким призначити узгоджене сторонами покарання. Зазначив, що прокуратурою під час укладення угоди детально вивчено всі дані справи та особу обвинуваченого, і сторона обвинувачення переконана, що саме узгоджене покарання є достатнім та належним.

Заслухавши думку прокурора, позицію обвинуваченого та його захисника, думку потерпілого, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши зміст угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення та надання правової кваліфікації дій обвинуваченого.

ОСОБА_4 добровільно повідомив суду всі обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме час, місце та спосіб його вчинення.

Суд, оцінивши сукупність доказів у справі та надавши юридичну оцінку діям ОСОБА_4 кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло та вчинена в умовах воєнного стану.

Відповідно до довідки лікаря-психіатра Захарівської багатопрофільної лікарні вбачається, що ОСОБА_4 на обліку у вказаному закладі не перебуває.

Згідно довідки Захарівської багатопрофільної лікарні ОСОБА_4 на обліку у лікаря-нарколога не перебуває.

З характеристики наданої за місцем проживання обвинуваченого вбачається, що ОСОБА_4 характеризується з позитивної сторони та на його утриманні перебуває 1 малолітня дитина.

З вимоги про судимість ГУНП в Одеській області від 29.08.2022 р. відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вбачається, що обвинувачений раніше в силу ст. 89 КК України не судимий.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 , раніше в силу ст.89 КК України не судимий, вчинив умисне корисливе кримінальне правопорушення, матеріальну шкоду потерпілому відшкодував, щиро розкаявся.

Суд приймає до уваги, що обвинувачений вину визнав, розкаявся та оцінює зазначене як обставину, що пом`якшує покарання у виді щирого каяття.

Про щире каяття обвинуваченого беззаперечно свідчить його показання в судовому засіданні, відповідно до яких він не лише повідомив про всі обставини вчиненого кримінального правопорушення, а й висловив щирий жаль щодо його вчинення, неодноразово повідомляв про усвідомлення неприпустимості та протиправності його дій.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом не встановлено.

З урахуванням вказаних обставин справи, тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, який вину визнав та довів наявність щодо нього обставини, що пом`якшують покарання у виді щирого каяття, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

В той же час, враховуючи, що ОСОБА_4 повністю визнав свою вину, позитивно характеризується за місцем проживання, позицію потерпілого, якому шкода відшкодовано і який претензій до обвинуваченого немає, вважає за можливе застосувати вимоги ст. 75 КК України, звільнивши ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком.

Разом з тим, звільняючи ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, суд керується ч.3 ст. 75 КК України, відповідно до якої засуджений звільняється від відбування призначеного покарання, якщо протягом визначеного іспитового строку він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Обов`язки, які покладаються на особу визначаються судом.

Враховуючи вказане, суд покладає на ОСОБА_4 обов`язки визначені п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

У судовому засіданні встановлено, що угода про визнання винуватості між прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідає вимогам ст. 472 КПК України, укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, в тому числі і наслідки укладення та затвердження даної угоди передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Крім того, судом при вирішенні питання щодо затвердження угоди встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України, правова кваліфікація кримінального правопорушення вчиненого ОСОБА_4 є вірною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб та обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання.

Так, зокрема, суд бере до уваги, долучену письмову згоду потерпілого ОСОБА_6 на укладення вказаної угоди, згідно якої останній повідомив, що обвинуваченим відшкодовано йому матеріальну шкоду і претензій у нього немає.

Враховуючи викладене, суд вважає, що угода від 11.10.2022, укладена між прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 підлягає затвердженню.

Таким чином суд приймає рішення про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженого сторонами в угоді про визнання винуватості покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Відповідно ст. 100 КПК України слід вирішити долю речових доказів.

Також у відповідності до ст. 124 КПК України з обвинуваченого слід стягнути судові витрати у справі, які згідно із довідкою про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні до висновку експерта становить 755,12 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 369, 370, 374, 468, 470, 472, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 від 11.10.2022 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 25 серпня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000354.

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 (два) роки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ, а саме: грошові кошти у розмірі 15500 гривень, що передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 - залишити останньому.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи у кримінальному провадженні в сумі 755 (сімсот п`ятдесят п`ять) гривень 12 (дванадцять) копійок.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, виключно з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: