печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2022 року суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_4., за участю секретаря ОСОБА_5., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Печерської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 про вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат під час досудового розслідування кримінального провадження № 0003559 від 10.08.2018 відносно ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

До Печерського районного суду м. Києва надійшло вказане клопотання.

Клопотання обґрунтоване тим, що на розгляді Печерського районного суду міста Києва перебував обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003559 від 10.08.2018 відносно ОСОБА_1 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України (справа №757/59871/18-к).

За результатами судового засідання 30 грудня 2021 року Печерським районним судом м. Києва було прийнято рішення про закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Однак при постановленні ухвали судом не було вирішено питання про стягнення з обвинуваченого процесуальних витрат в дохід держави за залучення експертів на досудовому розслідуванні.

Враховуючи, що вказана підстава закриття кримінального провадження не є реабілітуючою, виникла необхідність у вирішенні питання щодо розподілу процесуальних витрат на проведення експертиз, а саме покладення їх на обвинуваченого ОСОБА_1 .

Прокурор Печерської окружної прокуратури, будучи належним чином повідомленим про дату, місце і час розгляду клопотання, в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Адвокат обвинуваченого ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленою про дату, місце і час розгляду клопотання, в судове засідання не з`явилася, направила на адресу суду заперечення, в якому просить відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Так, зазначила, що вказане клопотання Печерської окружної прокуратури щодо компенсації процесуальних витрат з ОСОБА_1 є незаконним, оскільки ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 30.12.2021 ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, кримінальне провадження щодо нього закрито, а сторона захисту не залучала жодних експертів, та відповідно до приписів ч.2 ст.122, ст. 124 КПК витрати на проведення експертиз відповідно не підлягають стягненню з ОСОБА_1 , що узгоджується із практикою Верховного Суду, на яку захисник посилалась в запереченнях.

Особа, стосовно якої розглядається клопотання, ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Потерпілий ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив.

З урахуванням положень ч. 5 ст. 539 КПК України, судом визнано можливим здійснювати розгляд означеного клопотання за відсутності осіб, які не з`явились.

Дослідивши клопотання, матеріали провадження, суд надходить наступних висновків.

Суд вирішує питання про розподіл процесуальних витрат у рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Разом з тим, кримінальним процесуальним законом прямо не передбачено стягнення процесуальних витрат з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Як визначено ч. 1 ст. 126 КПК України, суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. За відсутності в обвинуваченого коштів, достатніх для відшкодування зазначених витрат, вони компенсуються потерпілому за рахунок Державного бюджету України у випадках та в порядку, передбачених законом для компенсації шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

У разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 122 КПК витрати, пов`язані із залученням експертів, несе сторона кримінального провадження, яка залучила експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Питання про порядок розподілу судових витрат, в тому числі на залучення експертів на стадії досудового розслідування, у разі закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності, вирішено Верховним Судом.

Так, відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 12.09.2022 у справі №203/241/17, якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Стягнення процесуальних витрат з обвинуваченого можливе за наявності таких підстав: визнання особи винною у вчиненні злочину (обвинувальний вирок суду), факт понесення процесуальних витрат (документально підтверджені витрати), залучення експерта саме стороною захисту.

Крім того, згода особи на звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності й відповідно закриття кримінального провадження відносно неї на цій підставі не є тотожною визнанню особою своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, і жодним чином не може підтверджувати винуватість особи, оскільки суперечитиме засадам презумпції невинуватості та доведеності вини (ст. 62 Конституції України, ст. 17 КПК).

В такому випадку, керуючись засадами справедливості та враховуючи загальнодозвільний тип правового регулювання кримінального провадження, наявність факту понесення органом досудового розслідування матеріальних витрат, пов`язаних зі здійсненням кримінального провадження, не може бути приводом для стягнення з особи, кримінальне провадження відносно якої закрито у зв`язку зі звільненням її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК, таких витрат.

Що ж стосується стягнення судом саме процесуальних витрат за проведення експертиз, то важливе значення у механізмі їх розподілу в кримінальному провадженні набуває питання про те хто призначав експертизу та за чиєю ініціативою вона проводилась, а також чи входить проведення експертизи до сфери службових обов`язків залученого експерта, чи є експерт співробітником державних експертних установ.

Отже, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, зокрема документально підтверджені витрати на проведення експертизи, необхідно стягувати з особи, відносно якої здійснювалося кримінальне провадження, у разі: 1) ухвалення щодо неї обвинувального вироку; 2) у разі залучення експерта саме стороною захисту.

З урахуванням вищенаведеного, положень ч. 1 ст. 126 КПК України, суд надходить до висновку про необхідність вирішення в провадженні № 0003559 питання щодо розподілу процесуальних витрат.

Поряд із тим, оскільки судом ОСОБА_1 звільнений від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, кримінальне провадження щодо нього закрито, а сторона захисту не залучала жодних експертів, відсутні підстави для задоволення клопотання прокурора в частині покладення процесуальних витрат за залучення експертів на ОСОБА_1 , в свою чергу такі витрати підлягають віднесенню на рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 124, 126, 537, 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Печерської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 про вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат під час досудового розслідування кримінального провадження № 0003559, - задовольнити частково.

Вирішити питання щодо розподілу процесуальних витрат на залучення експерта під час досудового розслідування кримінального провадження № 0003559 від 10.08.2018 за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Процесуальні витрати на проведення судово-медичної експертизи №1659/е від 29.10.2018 в сумі 1796, 90 грн. та на проведення судово-автотехнічної експертизи №12-1/1893 від 05.11.2018 в сумі 1430, 00 грн. - віднести на рахунок держави.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Печерський районний суд м. Києва.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_4