ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1918/22 Справа № 210/1266/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 травня 2022 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення засудженого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця м. Дніпродзержинська, громадянина України, з професійно-технічною освітою, офіційно не одруженого, до арешту не працював та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, засуджений:
- 09 жовтня 2019 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі,
за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції)
захисник ОСОБА_8
В С Т А Н О В И Л А :
За ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 травня 2022 року відмовлено у задоволенні подання начальника Державної установи «Криворізька виправна колонія №80» на засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання
Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що в сукупності з зазначеним та наявною в матеріалах справи інформацією щодо особи засудженого, який своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, суд не знайшов підстав для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення.
В апеляційній скарзі:
- засуджений просить ухвалу змінити та застосувати до нього ст.81 КК України.
В обґрунтовування зазначає, що не всі установи виконання покарань можуть забезпечити засуджених працею, за весь час відбування покарання немає жодного дисциплінарного стягнення, за місцем відбування покарання характеризується посередньо, під час відбування покарання вину у скоєному визнав у повному обсязі.
Вказує, що має на утриманні двох неповнолітніх дітей.
Заслухавши засудженого та його захисника, які підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженої, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для їх задоволення з огляду на наступне.
Згідно вимог ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно з роз`ясненнями п.п. 2, 17 постанови № 2 від 26 квітня 2002 року Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці
За приписами ч. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно-корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Отже, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності.
Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх прокладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі врахував дані щодо особи засудженого ОСОБА_5 , його поведінку та відношення до заходів, які проводяться адміністрацією з метою виховного впливу на засуджених за весь час відбуття покарання з огляду на наступне.
Так, згідно з матеріалами справи ОСОБА_5 на даний час відбуває покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09.10.2019 року, яким його засуджено за ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, який 09.11.2019 року набрав законної сили.
Початок строку відбування покарання 23 липня 2019 року, кінець строку - 23 серпня 2023 року.
Під час утримання в Державній установі Дніпровська УВП (№ 4) характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.
До Державної установи Криворізька виправна колонія (№80) прибув 24.10.2019 року. За час відбування покарання характеризується позитивно, має шість заохочення, стягнень не має. Виконує обов`язки старшого днювального відділення соціально-психологічної служби № 15. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Приймає участь у самодіяльних організаціях, а саме входить до складу ради колективу засуджених відділення. Підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними, які носять двосторонній характер, у вигляді побачень та отримання посилок.
Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що засуджений своїм ставленням до праці не довів свого виправлення, оскільки не працевлаштований в установі, проте відповідно до ст. 118 КВК України засуджені до позбавлення волі мають право працювати та праця здійснюється на добровільній основі.
Оскільки, звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого та усі дані про його особу розглядаються за весь період відбування покарання та у сукупності між собою, колегія суддів вважає, що на даний час ОСОБА_5 довів сумлінною поведінкою своє виправлення, його позитивну характеристику можна оцінити як його готовність до самокерованої правослухняної поведінки, у зв`язку з чим доводи засудженого, викладені в апеляційній скарзі, є такими, що заслуговують на увагу.
З огляду на вище наведене, колегія суддів вважає за необхідне вимоги апеляційної скарги задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати з постановленням нової ухвали апеляційним судом.
Керуючись, ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 - задовольнити.
Ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 травня 2022 року щодо засудженого ОСОБА_5 , - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою подання начальника Державної установи «Криворізька виправна колонія №80» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 задовольнити.
Звільнити засудженого ОСОБА_5 умовно-достроково від подальшого відбування покарання, призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09.10.2019 року.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4