Провадження № 1-кп/466/126/22
У Х В А Л А

08 липня 2022 року Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого за ч. 2 ст. 187 КК України ОСОБА_6 , -

в с т а н о в и в :

На розгляді Шевченківського районного суду м. Львова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003735 про обвинувачення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України. В судовому засіданні прокурор звернулась з клопотанням , в якому просить продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_6 термін дії визначеного судом запобіжного заходу у виді тримання під вартою, строком на 60 діб. Зазначає, що ризики, що були підставою для обрання такого виду запобіжного заходу не змінились . Обвинувачений не має міцних соціальних зв`язків, сталих доходів. Оскільки в інший спосіб не можливо забезпечити його належну процесуальну поведінку, просила клопотання задовольнити.

Заслухавши думку учасників судового розгляду з приводу заявленого клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Виключною метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Наявність обвинувачення у вчиненні ОСОБА_6 злочину, а також наявність ризику, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені пунктом 5 частини першою статті 177 КПК України, є визначеною законом підставою продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Крім того, у відповідності до ст. 178 КПК України, окрім наявності ризику, зазначеному у п.5 ч.1 статті 177 цього Кодексу, суд приймає до уваги: вік та стан здоров`я обвинуваченого; відсутність у обвинуваченого постійного місця роботи, міцних соціальних зв`язків.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3 постанови Пленуму ВСУ від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строку тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Виходячи з п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод позбавлення свободи захід настільки суровий, що виправдати його можна лише у разі, коли інші, менш суворі заходи були розглянуті й визнані недостатніми для того, щоб забезпечити особисті або державні інтереси, які вимагають такого тримання під вартою.

Суд ретельно перевірив доводи прокурора про доцільність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , доводи сторони захисту та належно з`ясував всі обставини, які мають значення для вирішення цих питань. Зокрема, не встановлено переконливих відомостей про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою . Обвинувачений та його захисник при вирішенні даного клопотання зазначили, що не заперечують прти задоволення такого. Враховуючи викладене, суд вважає клопотання прокурора підставним.

При задоволенні клопотання суд вважає за необхідне , у відповідності до вимог ст. 183 КПК України визначити обвинуваченому розмір застави, а також покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких вбачається з мотивів наведеного в клопотанні обґрунтування.

При цьому, враховуючи тяжкість злочину, обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан особи, суд вважає за належне призначити заставу у сумі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 101 350 грн.

Керуючись ст. ст. 177,183, 197, 199, 331 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, строк тримання під вартою на 60 днів до 06 вересня 2022 року включно.

У відповідності до положень ст.ст. 182, 183 КПК України визначити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 50 (п`ятдесяти) розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб що складає 124050 грн. (сто двадцять чотири тисячі п`ятдесят гривень).

У разі внесення застави у вищевказаному розмірі покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки:

- прибувати в Шевченківського райсуду м. Львова за першою вимогою ;

- не відлучатися за межі населеного пункту проживання м. Львів ;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання, утримуватися від спілкування із свідками , потерпілим та іншими обвинуваченими у вказаному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну. У разі порушення покладених обов`язків заставу буде звернуто в дохід держави.

Дані обов`язки діють на строк не більше двох місяців.

На ухвалу суду протягом п`яти діб з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова.

Повний текст ухвали виготовлено 12 липня 2022 року .

Суддя ОСОБА_1