Справа № 161/2377/22 Провадження №11-сс/802/69/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного - ОСОБА_7 ,

захисника підозрюваного - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 лютого 2022 року про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий Другого СВ (з дислокацією у м. Луцьку) ТУ ДБР, розташованого у м. Львові ОСОБА_9 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді застави щодо підозрюваного ОСОБА_7 .
Клопотання мотивує тим, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Луцьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000673 від 17.08.2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч.1 ст.209, ч.3 ст.368, ч.1 ст.366, ч.2 ст.366 КК України.
10 лютого 2022 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.366 КК України. Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними доказами.
Зазначено про те, що в ході проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків і інших учасників провадження, та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Посилаючись на вищенаведене, та з метою забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобігання наведеним ризикам, просить застосувати до нього запобіжний захід у виді застави. При цьому, слідчий вважає, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам.
Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 лютого 2022 року в задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді застави, - відмовлено.

Водночас, підозрюваному ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання на строк не більше двох місяців.

У відповідності до ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрюваного покладено обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора або суду у визначений та попередньо погоджений час, день на протязі терміну розслідування кримінального провадження, а в разі неможливості з`явитись через поважні причини завчасно повідомити про це зазначену (их) посадову (их) особу (осіб); 2) не відлучатися із Волинської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; 4) здати на зберігання до Управління Державної міграційної служби України у Волинській області свій паспорт для виїзду за кордон або інші документи, що дають право на виїзд з України (у разі наявності).
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що хоча слідчим та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри та наявність ризику того, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, однак не доведено таких ризиків як переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні, а також не надано доказів і об`єктивно не доведено про недостатність застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для виконання ним процесуальних обов`язків. А тому, слідчий суддя врахувавши те, що підозрюваний до кримінальної відповідальності не притягувався, не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання на території Волинської області, не уникає явки до органу досудового розслідування, офіційно працевлаштований, позитивно характеризується, має на утриманні дитину, а також інші обставини провадження, дійшов висновку про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, аніж застава, а саме особисте зобов`язання з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Прокурор на вищевказане судове рішення подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на його необґрунтованість та незаконність, просить скасувати та постановити нове, яким обрати підозрюваному запобіжний захід у виді застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 45 400 грн., і в разі її внесення, - покласти на нього обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України. Зазначає про те, що слідчим суддею не було взято до уваги тяжкості покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні корупційного злочину в сукупності з іншими встановленими під час розгляду клопотання обставинами, що на його думку підтверджує вірогідність переховування від органів досудового розслідування, незаконний вплив на свідків, експертів, спеціалістів, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, оскільки на даний час у кримінальному провадженні не проведено усіх необхідних слідчих дій. Крім того зазначає, що судом не було взято до уваги той факт, що діями підозрюваного спричинено істотну школу охоронюваним законом державним інтересам у вигляді недоотримання митних платежів на суму 266346,00 грн.

Посилаючись на вищенаведене, прокурор вважає такий запобіжний захід як особисте зобов`язання не зможе дієво запобігти доведеним стороною обвинувачення ризикам. На його думку є усі законні підстави для обрання щодо підозрюваного саме запобіжного заходу у виді застави.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, прокурора, який апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі, підозрюваного та його захисника, які її заперечили та просили залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення, - без змін, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

За положеннями ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання таким спробам як: переховування від органів досудового розслідування або суду; знищення, сховання або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінальне правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ст.178 КПК України, а саме: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Волинський апеляційний суд вважає, що наведені вимоги законодавства при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 слідчим суддею дотримані.

Так, з матеріалів провадження встановлено, що Другим СВ (з дислокацією у м.Луцьку) ТУ ДБР, розташованого у м.Львові проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000673 від 17.08.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч.1 ст.209, ч.3 ст.368, ч.1 ст.366, ч.2 ст.366 КК України.
У вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.366 КК України обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , якому 10 лютого 2022 року було оголошено про підозру у вчиненні цих злочинів. Обґрунтованість підозри у вчиненні кримінальних правопорушень стверджується зібраними у кримінальному провадженню доказами.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що при розгляді в суді першої інстанції клопотання про обрання запобіжного заходу, стороною обвинувачення не доведено того, що застосований до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, та покладення на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, не забезпечить запобіганню доведеному в ході розгляду провадження ризику, передбаченому у п.4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме - перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Слідчим суддею враховано те, що з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також для запобігання такому ризику як перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, повністю забезпечить такий запобіжний захід, як особисте зобов`язання, і з цим повністю погоджується апеляційний суд.

Твердження сторони обвинувачення про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу саме у виді застави для запобігання ризикам, вказаним у ч.1 ст.177 КПК України, належним чином не мотивовані. Клопотання не містить належних обґрунтувань, а матеріали провадження будь-яких доказів, які давали б суду підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу саме у виді застави, а також, що більш м`який запобіжний захід не зможе дієво запобігти вказаному у клопотанні та доведеному в суді ризику.

При цьому, доводи прокурора про доведеність органом досудового розслідування при розгляді судом клопотання наявності ризиків того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків і інших учасників провадження, на увагу суду не заслуговує, оскільки як зазначив слідчий суддя і з цим, повністю погоджується апеляційний суд, підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання на території Волинської області, не уникає явки до органу досудового розслідування та суду, офіційно працевлаштований та позитивно характеризується. Крім того, як встановлено судом, на даний час підозрюваний мобілізований до лав ЗСУ у зв`язку із оголошенням військового стану на території України.

З урахуванням наведено, колегія суддів вважає доводи прокурора, які викладені в апеляційній скарзі нічим іншим як недоведеними припущеннями щодо можливої процесуальної поведінки підозрюваного.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що слідчий суддя врахувавши усі обставини справи у їх сукупності, прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в обранні ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді застави, так як стороною обвинувачення не було надано доказів і об`єктивно не доведено про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання доведеному ризику, зазначеному у п.4 ч.1 ст.177 КПК України.

А тому, колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді про доцільність та можливість застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, аніж застава, зокрема - особистого зобов`язання, та покладення обов`язків, передбачених ч.5 ст.195 КПК України, є правильним та достатньою мірою, яка буде гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Будь-яких порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає, а тому дане судове рішення є законним та обґрунтованим.

Таким чином, апеляційна скарга прокурора підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване судове рішення, - без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 лютого 2022 року про відмову в обранні щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді застави, та обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, - без змін.

Ухвала остаточна й оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді