Справа № 372/160/17
У Х В А Л А
про продовження строку тримання під вартою

25 травня 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

суддя - ОСОБА_2 ,

суддя - ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Біла Церква обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001184 внесеному до ЄРДР 25 серпня 2016 року відносно ОСОБА_5 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 186, п. 9 ч. 2 ст. 115 КК України,

за участю сторін кримінального провадження та інших учасників судового розгляду:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого (в режимі відеоконференції з ДУ "Київський слідчий ізолятор") ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_7 ,установив таке.

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.
На підставі ч. 3 ст. 331 КПК України, на розгляд сторін кримінального провадження поставлене питання про доцільність подальшого тримання під вартою ОСОБА_5 .

Прокурор ОСОБА_6 вважала за доцільне продовжувати тримання під вартою ОСОБА_5 , посилаючись на продовження існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, яким запобігти більш м`якими запобіжними заходами, не є можливим.

Обвинувачений ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_7 просили розглянути можливість застосування особистого зобов`язання, оскільки усі розумні строки тримання під вартою вже сплили.

Установлені судом обставини із посиланням на докази, а також мотиви неврахування окремих доказів .
Згідно із обвинувальним актом, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 3 ст. 186, п. 9 ч. 2 ст. 115 КК України.

Відповідно до ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 квітня 2021 року, тримання під вартою ОСОБА_5 продовжено, ще на шістдесят днів, тобто до 06 червня 2021 року.

Мотиви та положення закону, якими керувався суд при постановленні ухвали.
Відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК України, вирішення питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно із ч. 3 ст. 331 КПК України, за наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно із ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно із ч. 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Суд зазначає, що при вирішенні питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою в суді на стадії підготовчого провадження, вирішальним є вирішення питання про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Це обумовлюється тим, що на цій стадії суд, не перевіряє обґрунтованість підозри, оскільки остання перестала існувати і на її заміну висунуте обвинувачення.

Його обґрунтованість вирішується при ухваленні вироку, що визначено у ст. 368 КПК України.

Згідно із обвинувальним актом, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 3 ст. 186, п. 9 ч. 2 ст. 115 КК України.

Прокурором ОСОБА_6 заявлені ризики, передбачений п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд вважає їх доведеними.

Судом установлено, що ОСОБА_5 непрацюючий, неодружений, не має утриманців або інших міцних соціальних зв`язків, за вчинення злочинів у яких обвинувачується ОСОБА_5 , передбачене покарання у виді позбавлення волі та довічне позбавлення волі.

Вказане, разом з обставинами його затримання на кордоні з Російською Федерацією, свідчить, що ОСОБА_5 може вчиняти спроби переховуватися від суду, тобто продовжує існувати ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд вважає, що оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів, які пов`язані з насильством, психологічним впливом, обізнаний про місце проживання свідків та потерпілих, існує ризик, передбачений п. 3 ч. 3 ст. 177 КПК України, а саме незаконного впливу на них, з метою зміни показів.

Судом установлено, що ОСОБА_5 до затримання не працював, офіційних джерел доходів не має, вчиняв злочини проти власності.

Вказані обставини в сукупності свідчать, що ОСОБА_5 не має джерел до існування, що, з огляду на його судимості, може спонукати його до вчинення нових злочинів п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зазначені дані про особу ОСОБА_5 свідчать, що запобігти більш м`якими запобіжними заходами, аніж тримання під вартою, установленим судом ризикам, передбаченим п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України не вбачається за можливе, оскільки зі спливом часу їх актуальність не втрачена, з огляду на характер обставин, на підставі яких вони з`ясовані, відсутність доходу, наявність судимостей, обізнаність про місце проживання свідків та потерпілих тощо.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 183 КПК України, суд вважає не визначає розмір застави.

Разом з тим, згідно із ч. 4 ст. 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення», медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота в місцях попереднього ув`язнення організуються і проводяться відповідно до законодавства про охорону здоров`я.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 21 Закону України «Про попереднє ув`язнення», адміністрація місць попереднього ув`язнення зобов`язана: створити особам, взятим під варту, необхідні житлово-побутові умови відповідно до встановлених норм, забезпечити їх харчуванням та медичним обслуговуванням.

Згідно із п. 2.3 розділу ІІ «Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту», медичне обстеження осіб, узятих під варту, здійснюється у разі їх звернення зі скаргою на стан здоров`я за ініціативою лікаря медичної частини СІЗО або адміністрації СІЗО.

Отже, оскільки ОСОБА_5 звертався із заявою про поганий стан здоров`я, в зв`язку із яким не може брати участь в етапуванні, суд вважає за необхідне зобов`язати державну установу «Київський слідчий ізолятор» забезпечити медичне обстеження ОСОБА_8 .

Зокрема, вказане необхідне і для установлення можливості тримання під вартою ОСОБА_5 , за станом здоров`я.

Отже, керуючись ст. 199, 331 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

запобіжний захід обраний ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, - залишити без змін.

Продовжити строк дії обраного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на шістдесят днів, тобто до 23 липня 2021 року, включно.

Зобов`язати державну установу "Київський слідчий ізолятор" організувати проведення ОСОБА_5 медичного обстеження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, прокурором, обвинуваченим, захисником, безпосередньо до Київського апеляційного суду, протягом п`яти днів, з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили в порядку визначеному ст. 532 КПК України.

Повний текст ухвали проголошений 29 травня 2021 року о 08:45 год.

Головуючий - суддя
Білоцерківського міськрайонного суду І.Д. Дубановська
Київської області

Суддя
Білоцерківського міськрайонного суду ОСОБА_2
Київської області

Суддя
Білоцерківського міськрайонного суду ОСОБА_3
Київської області