Справа № 686/7914/21
Провадження № 1-кс/686/9344/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2022 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 про надання дозволу на проведення обшуку в кримінальному провадженні № 0000113 від 15.03.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України,

встановив:

14.10.2022 року відділу СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду про надання дозволу на проведення обшуку в квартирі АДРЕСА_1 , якою користується ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та яка згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, в спільній частковій власності належить1/3 ОСОБА_5 , з метою фіксації відомостей про обставини вчинення кримінальних правопорушень, відшукання і вилучення мобільних терміналів та сім-карток, за допомогою яких ОСОБА_4 , домовляється про незаконні виготовлення, придбання, перевезення, зберігання, переробку, ремонт вогнепальної зброї та бойових припасів, грошові кошти здобуті злочинним шляхом, а також будь-яких предметів чи документів, що містять інформацію про придбання, виготовлення, зберігання переробку, ремонт чи збут вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин чи вибухових пристроїв.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що у провадженні слідчого управління ГУНП в Хмельницькій області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000113 від 15.03.2021, про те, що 15.03.2021, до ВР ОТЗ СУ ГУНП в Хмельницькій області, через секретаріат надійшли матеріали перевірки правоохоронного органу про те, що група осіб, за попередньою змовою займається незаконним збутом вогнепальної зброї та боєприпаси до неї.

Проведеними у кримінальному провадженні слідчими та негласними слідчим (розшуковими) діями встановлено, що до групи осіб, які займаються зазначеною злочинною діяльністю входить ОСОБА_6 який займається перепродажем мисливської гладко ствольної та нарізної зброї, коротко ствольної вогнепальної зброї в тому числі незареєстрованої в установленому законом порядку та бойових припасів такої зброї.

Пошук осіб для подальшого збуту їм вогнепальної зброї та бойових припасів ОСОБА_6 , здійснює через довірених йому осіб.

Внаслідок проведення негласних слідчих (розшукових) дій під час розслідування вказаного кримінального провадження, а саме за результатами знаття інформації транспортних комунікаційних мереж - з засобів зв`язку та абонентських номерів мобільних операторів України, які перебувають у користуванні учасників злочинної групи зафіксовано ряд розмов, які вказують на незаконне виготовлення (переробку), придбання, носіння, пересилання, зберігання та збут вогнепальної зброї та бойових припасів.

Аналізуючи вказані розмови, з їх змісту стало відомо, що ОСОБА_6 , систематично контактує з ОСОБА_4 , який на професійному рівні володіє навиками ремонту, переробки, виготовлення вогнепальної зброї та бойових припасів, з метою отримання прибутків, без передбаченого законом дозволу, надає зазначенні послуги іншим особам, може особисто збувати відремонтовану (відновлену) вогнепальну зброю.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_2 .

За позицією слідчого, ОСОБА_4 також може незаконно зберігати зброю та бойові припаси у квартирі АДРЕСА_1 .

А тому слідчий просить надати дозвіл на проведення обшуку,оскілки указане житлове приміщення є у тому числі власністю ОСОБА_4 та він та проживав до недавнього часу.

У судовому засіданні слідчий підтримав подане клопотання, просив його задовольнити.

Заслухавши пояснення слідчого, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Згідно із ч.2 ст.223 КПК України підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб. Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться (зареєстрований) орган досудового розслідування як юридична особа.

Частиною 3 ст.234 КПК України встановлено, що в клопотанні має міститись: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер, короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з розслідуванням якого подається клопотання; правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; підстави для обшуку; житло чи інше володіння особи або частину житла чи іншого володіння особи, де планується проведення обшуку; особу, якій належить житло чи інше володіння, та особу, у фактичному володінні якої воно знаходиться; індивідуальні або родові ознаки речей, документів, іншого майна або осіб, яких планується відшукати, а також їхній зв`язок із вчиненим кримінальним правопорушенням. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими прокурор, слідчий обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до змісту частини 5 статті 234 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про обшук, якщо прокурор, слідчий не доведе наявність достатніх підстав вважати, що: було вчинено кримінальне правопорушення; відшукувані речі і документи мають значення для досудового розслідування; відомості, які містяться у відшукуваних речах і документах, можуть бути доказами під час судового розгляду; відшукувані речі, документи або особи знаходяться у зазначеному в клопотанні житлі чи іншому володінні особи; за встановлених обставин обшук є найбільш доцільним та ефективним способом відшукання та вилучення речей і документів, які мають значення для досудового розслідування, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб, а також заходом, пропорційним втручанню в особисте і сімейне життя особи.

Згідно зі статтею 8 Конвенції кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється відповідно до закону і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Право на недоторканність житла є просторовим аспектом права на приватне життя, передбаченого статтею 8 Конвенції. Практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) свідчить, що винесення постанови про дозвіл на обшук житла особи повинно супроводжуватись врахуванням принципу пропорційності між достатніми та обґрунтованими підставами для проведення такого обшуку і наслідками, до яких він призведе, а також наявності гарантій від порушень прав та основоположних свобод особи при проведенні такої процедури.

Дійсно, у своїй практиці ЄСПЛ допускає, що наведення більш детальної інформації в постанові про проведення обшуку щодо оперативно-розшукових заходів та їх результатів могло правильно вважатися невиправданим з огляду на ранню стадію розслідування та, зокрема, той факт, що деякі суттєві докази ще мали бути виявлені (рішення у справі «Ратушна проти України», § 80).

Однак, визначаючи, чи мало місце втручання у право заявника, яке гарантоване статтею 8 Конвенції, зокрема чи відповідало таке втручання критерію необхідності у демократичному суспільстві, ЄСПЛ також наголошував, що розпливчатість та надмірна узагальненість формулювань у постановах про дозвіл на обшук надають органу, який проводив обшук, нічим не обґрунтовану свободу розсуду при встановленні необхідного обсягу обшуку (рішення у справах «Смірнов проти Росії», § 47, «Алексанян проти Росії», § 216, «Німітц проти Німеччини», § 37).

У клопотанні про обшук відсутнє належне обґрунтування необхідності проведення обшуку, а лише викладено припущення щодо можливого знаходження речей в квартирі АДРЕСА_1 ,якою за версією органу досудового розслідування користується ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З матеріалів кримінального провадження слідує, що ОСОБА_4 зареєстрований та проживає за іншою адресою, а у вказаній квартирі проживає його син із сім`єю.

Наявність у органу досудового розслідування припущення щодо можливості зберігання ОСОБА_4 у цій квартирі незаконно набутих зброї та боєприпасів, не може слугувати достатньою підставою для проведення обшуку.

Наявність власності чи права користування певним приміщенням без будь-яких інших відомостей, сама по собі не може свідчити про протиправне зберігання зброї та доцільність проведення обшуку.

При цьому долучені до клопотання матеріали та матеріали кримінального провадження не містять достатніх відомостей про можливість досягнення мети ініційованої слідчої дії.

Із клопотання про проведення обшуку та доданих до нього матеріалів вбачається, що зазначені в клопотанні підстави для проведення обшуку є необґрунтованими, застосування вказаної слідчої дії не є виправданим та може призвести до порушення прав, свобод і інтересів особи, яка не має відношення до вчинення кримінального правопорушення.

Відтак, слідчий суддя приходить до висновку, що органом досудового розслідування зібрано не достатньо відомостей, які б давали підстави вважати, що вказані у клопотанні речі мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні і обшук є найбільш доцільним та ефективним способом відшукання та вилучення речей і документів, які мають значення для досудового розслідування

А тому проведення цієї слідчої дії за вказаних обставин, може призвести до непропорційного втручання у права осіб, які не мають жодного відношення, а відтак, може бути порушено їх право на недоторканість житла, передбачене ст. 30 Конституції України та ст..8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Керуючись ст.ст.234, 235 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя