Житомирський апеляційний суд
Категорія ч.2 ст.186 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2022 року Житомирський апеляційний суд
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 (дистанційно),

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0001455 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Богунського районного суду м.Житомира від 10 січня 2022 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, неодруженого, який на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 22.04.2015 року Корольовським районним судом м. Житомира за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки 6 місяців;
- 23.06.2015 року Корольовським районним судом м. Житомира за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, 02.06.2016 року ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира скасовано іспитовий строк, та призначено до відбуття 5 років позбавлення волі, -

обвинуваченого за ч.2 ст. 186 КК України,-

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 не оспорюючи фактичних обставин справи, правильність кваліфікації дій та доведеності вини, просить вирок суду в частині призначення покарання змінити, призначити йому більш м`яке покарання із застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України. Вказує, що призначаючи йому покарання суд першої інстанції не врахував належним чином обставини, які пом`якшують його покарання, зокрема факт визнання ним своєї вини, щире каяття, відсутність майнових претензій з боку потерпілого, а також те, що він є сиротою.
В запереченні на апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 , яке надійшло від прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , йдеться про безпідставність доводів апелянтів та про залишення вироку суду без зміни.

Вироком Богунського районного суду м.Житомира від 10 січня 2022 року ОСОБА_7 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченому ч.2 ст.186 КК України, та призначено йому покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 встановлено рахувати з моменту набрання вироком законної сили, та зараховано йому строк попереднього ув`язнення з 16.08.2021 року по день набрання вироком законної сили в строк покарання з розрахунку день за день.
Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за залучення експерта під час проведення експертизи на суму 150 гривень.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено до набрання вироком законної сили, але не довше ніж до 11.03.2022 року.
Вирішено питання щодо речових доказів.
Як встановлено судом та зазначено у вироку, 08.08.2021 року приблизно о 08 годині 45 хвилин, у ОСОБА_7 , який перебував поблизу магазину «Євросезони», що за адресою: м. Житомир, вул. Київська, 25, виник раптовий злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, а саме: мобільного телефону у раніше незнайомого йому ОСОБА_10 , який стояв біля вказаного магазину та тримав мобільний телефон у руках.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 у вказаний день, час, місці та за вказаних обставин, підійшов до ОСОБА_10 та шляхом ривка відкрито, повторно із рук останнього викрав мобільний телефон торговельної марки «Huawei Y7 2019», вартістю 1350 гривень.

В подальшому, ОСОБА_7 , утримуючи викрадене майно при собі, місце вчинення злочину залишив та розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_10 майнової шкоди на суму 1350 гривень.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у повторному відкритому викраденні чужого майна (грабіж), ОСОБА_7 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.

Потерпілий ОСОБА_10 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце апеляційного розгляду.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та в апеляційній скарзі не оспорюється. Дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.2 ст.186 КК України кваліфіковані правильно.

Відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції виходив із загальних засад призначення покарання - ст. 65 КК України та врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, судом зазначено, що обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні свою вину у вчиненому визнав повністю. Обставинами що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд визнав щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст.67 КК України судом не встановлено.

Також судом враховано особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який має молодий вік, не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває, раніше судимий за вчинення аналогічного злочину, від відбування покарання звільнився 23.03.2021 року, але належних висновків для себе не зробив і знову умисно вчинив відкрите викрадення чужого майна.
Крім того, судом враховано позицію потерпілого, який не наполягав на суворому покаранні обвинуваченого.
Враховуючи наведене, а також, досудову доповідь органу пробації, відповідно до якої обвинувачений має високий ризик повторного вчинення кримінального правопорушення та середній рівень небезпеки для суспільства, суд першої інстанції прийшов до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_7 без ізоляції від суспільства не можливе та призначив останньому покарання в виді позбавлення волі в межах санкції інкримінованої статті.
З наведеними висновками місцевого суду погоджується і колегія суддів та вважає, що саме таке покарання необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Доводи апелянта про те, що судом не враховано того, що він повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, а також думки потерпілого, який не мав до нього жодних матеріальних претензій та не наполягав на позбавленні волі, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки вказані обставини були враховані судом першої інстанції при призначенні покарання.
Колегія суддів звертає увагу на те, що обвинувачений ОСОБА_7 раніше судимий за аналогічні злочини, відбував реально покарання та скоїв вищевказаний злочин через короткий проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі, що свідчить про те, що останній не став на шлях виправлення.
Крім того, згідно досудової доповіді стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 , складеної Корольовським РВ філії ДУ «Центр пробації» у Житомирській області, обвинувачений має високий ризик повторного вчинення кримінального правопорушення та середній рівень небезпеки для суспільства (а.п. 54-57).
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів не вбачає підстав для призначення покарання із застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України, як про це йдеться в апеляційній скарзі.
Таким чином, переконливих аргументів, які б ставили під сумнів законність рішення суду першої інстанції, вмотивованість його висновків при призначенні обвинуваченому покарання в апеляційній скарзі не наведено.

Також, колегія суддів звертає увагу, що виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації, покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Норми кримінального закону України наділяють суд правом вибору у визначених законом межах заходу примусу певного виду і розміру. Справедливість покарання має визначатися з урахуванням інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, а також інших осіб з погляду підвищення рівня їх безпеки шляхом запобігання вчиненню нових злочинів і надання підстав правомірно очікувати відповідну протиправному діянню реакцію держави.

З врахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з призначеним судом першої інстанції покаранням обвинуваченому ОСОБА_7 та вважає, що воно буде достатнім для перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів. Призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання не можна визнати таким, що не відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого внаслідок суворості.

На підставі викладеного, вирок суду щодо ОСОБА_7 є законним та обґрунтованим, тому підстав для його зміни немає.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Богунського районного суду м.Житомира від 10 січня 2022 року щодо ОСОБА_7 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_7 в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: