Справа № 308/7573/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в м. Ужгород кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000367 від 10 квітня 2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Полтава, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 Кримінального кодексу України,-

в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 , маючи умисел на виготовлення підробленого «Пенсійного посвідчення» з метою перетину Державного кордону України, всупереч обмежень передбачених Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», ЗУ «Про правовий режим воєнного стану», усвідомлюючи значення та суспільно- небезпечний характер власних дій та керуючи ними, діючи умисно, у березні місяці 2022 року у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, знаходячись в м. Києві, через інтернет меседжер «Телеграм канал» познайомився з невідомою особою з якою домовився про виготовлення підробленого документа у подальшому надав невстановленій органом досудового розслідування особі установчі дані про себе та фото для виготовлення вказаного документа про інвалідність, а також в подальшому здійснив фінансування виготовлення підробленого «Пенсійного посвідчення», вище вказаною невідомою особою.

Після чого, у березні місяці 2022 року у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, невстановлена особа в м. Києві, біля Київської міської клінічної лікарні №1, що за адресою м. Київ, вул. Харківське шосе 121, передала ОСОБА_4 завідомо підроблений документ, а саме: «Пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 із серійним № ААЛ 689998 від 20.11.2020 року» про те, що ОСОБА_4 , визнаний інвалідом 2-ої групи, загальні захворювання, що надає право на звільнення від військової служби та безперешкодного перетину державного кордону України.

Згідно відповіді від 20.05.2022 року за вх.№0700-0704-8/19107 із Головного управління пенсійного фонду України в Закарпатській області, гр. ОСОБА_4 , «Пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 із серійним № ААЛ 689998 від 20.11.2020 року» не видавалось.

Відповідно до судової технічної експертизи документів від 24.05.2022 року №СЕ-19/107-22/4043-ДД, «Пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 із серійним № НОМЕР_2 » за способом виготовлення не відповідає аналогічним документам, які знаходяться в офіційному обігу.

Тим самим, ОСОБА_4 сприяв невідомій особі у виготовленні вказаного пенсійного посвідчення, де зазначено, що він являється інвалідом 2-ої групи по загальним захворюванням в частині надання необхідних даних та матеріалів відносно своєї особистості, зокрема установчі дані про особу.

Крім того встановлено, що 09 квітня 2022 року о 17 годині 50 хвилин ОСОБА_4 , під час проходження прикордонного контролю, перебуваючи в міжнародному пункті пропуску через державний кордон України «Ужгород», що знаходиться за адресою: Закарпатська область, місто Ужгород, вулиця Собранецька, 224, усвідомлюючи значення та суспільно- небезпечний характер власних дій та керуючи ними, діючи умисно з метою перетину Державного кордону України, всупереч обмежень передбачених Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», ЗУ «Про правовий режим воєнного стану», пред`явив на паспортний контроль працівнику прикордонного наряду завідомо підроблений документ, а саме: «Пенсійне посвідчення № із серійним № ААЛ 689998 від 20.11.2020 року» про те, що він визнаний інвалідом 2-ої групи, загальні захворювання, що надає право на звільнення від військової служби, достовірно знаючи, що таке є підробленим, чим здійснив використання завідомо підробленого документа.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 надійшов до суду разом з угодою про визнання винуватості, укладеною 17 червня 2022 року між ОСОБА_4 та прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 .

На підставі наведеного, суд розглянув справу відповідно положень ст. ст. 472, 473, ч. 5 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України).

Зі змісту угоди вбачається, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 Кримінального кодексу України, а саме у пособництві у підробленні документа, який видається установо, яка має право видавати такі документи, з метою його використання, та у використанні завідомо підробленого документа.

Обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358 Кримінального кодексу України, а саме у пособництві у підробленні документа, який видається установо, яка має право видавати такі документи, з метою його використання, та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 Кримінального кодексу України, а саме, у використанні завідомо підробленого документа.

При цьому, ОСОБА_4 погоджується на призначення покарання за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 Кримінального кодексу України у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, за ч.4 ст. 358 Кримінального кодексу України - у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Обвинувачений ОСОБА_4 , згідно ст. 70 КК України, погоджується на призначення остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди про визнання винуватості, згідно з ст.ст. 473, 394, 424, 474 КПК України оговорені сторонами.

У підготовчому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив суду, що угода про визнання винуватості від 17.06.2022 укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та просив її затвердити.

Обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості він повністю розуміє; з наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості обізнаний; характер обвинувачення та його суть йому зрозумілі; обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, із ним узгоджено та є цілком зрозумілим; зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання; свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч.4 ст. 358 Кримінального кодексу України визнав повністю.

Органом досудового слідства дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.5 ст.27 ч.1 ст. 358 Кримінального кодексу України, а саме пособництво у підробленні документа, який видається установо, яка має право видавати такі документи, з метою його використання та за ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України, а саме використання завідомо підробленого документу - вірно.

Суд не вправі перевіряти фактичні обставини вчинених ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, оскільки не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення підготовчого судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання винуватості.

Судом, на виконання вимог ст.474 КПК України, сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченого ОСОБА_4 не встановлено. В підготовчому засіданні суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і у тому, що угода про визнання винуватості від 17.06.2022 не є наслідком застосування насильства, примусу погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.

Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами та оцінені судом, відповідно до ст.94 КПК України, суд приходить до висновку, що мали місце діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 склади кримінальних правопорушень, вказують на кваліфікацію діянь за ч. 5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст.358 Кримінального кодексу України, обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину повністю.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним кодексом України.

Кримінальні правопорушення, вчинені обвинуваченим ОСОБА_4 за ч. ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст.358 КК України - є кримінальними проступками.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

При вирішенні питання про відповідність угоди про визнання винуватості від 17.06.2022 вимогам ст.ст.469, 474 КПК України, суд враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього кодексу, зокрема щодо змісту та порядку укладення угод, а також щодо узгодженої між сторонами міри покарання, яка відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим Кримінальним кодексом України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, правова кваліфікація дій кримінальних правопорушень вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб. Не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Згідно з ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Згідно з ч.5 ст. 65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угодою.

За таких обставин, суд вважає, що виправленню та перевихованню обвинуваченого ОСОБА_4 може сприяти покарання, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості.

З врахуванням вищевказаного, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд вважає, що угода укладена 17.06.2022 між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений ОСОБА_4 визнав вину добровільно, фактичні підстави для визнання вини наявні, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.

За наведених обставин, угоду належить затвердити, а ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст.358 Кримінального кодексу України.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у кримінальному провадженні не обирався та підстави для його визначення, на даному етапі, відсутні.

Розподіл процесуальних витрат у кримінальному проваджені, вирішено відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, шляхом стягнення вартості проведених експертиз із обвинуваченого.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішити, згідно положень ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлений.

На підставі та керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376, 395, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

Угоду про визнання винуватості від 17 червня 2022 року, укладену між ОСОБА_4 та прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 - затвердити.
ОСОБА_4 - визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст.358 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання за ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358 Кримінального кодексу України - у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.; за ч.4 ст. 358 Кримінального кодексу України - у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

На підставі ст. 70 КК України призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень (проступків) шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000(сімнадцять тисяч) грн..

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи №CE-19/107-22/4043-ДД розмірі 1029 грн. 72 коп.

Речові докази у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000685 від 13 листопада 2021 року, а саме:

-Пенсійне посвідчення № від 20.11.2020 видане на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яке зберігається в матеріалах кримінального провадження залишити зберигати при матеріалах кримінального провадження.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим, та прокурору.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1