Провадження № 1-кп/760/1538/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.07.2022 м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Солом`янського районного суду міста Києва за адресою м. Київ, вул. Максима Кривоноса, 25, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000079 від 14.07.2021року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Завалля Гайворонського району Кіровоградської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , працюючого барменом ресторану, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

На початку березня 2021 року приблизно о 20 год. 00 хв., точної дати досудовим слідством не встановлено, у ОСОБА_4 , який перебував за місцем свого постійного проживання, розташованого по АДРЕСА_1 , виник злочинний умисел, направлений на незаконне виготовлення та носіння холодної зброї (кістеня).

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне виготовлення та носіння холодної зброї (кістеня), ОСОБА_4 на початку березня 2021 року приблизно о 20 год. 00 хв., точної дати досудовим слідством не встановлено, за допомогою інструментів устаткування, сварки, електродрелі, металу, використання креслень предмету ударно дробильної дії, власноручно виготовив кістень, який прикріпив на металевий ціпок, з метою незаконного носіння холодної зброї (кістеня), без передбаченого законом дозволу, при цьому усвідомлюючи, що він є контактною не клинковою холодною зброєю.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне носіння холодної зброї (кістеня), без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_4 в порушення вимог Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 р., Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу, спорядженими гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справи України № 622 від 21.08.1998 р., вирішив носити при собі холодну зброю (кістень) для самозахисту.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на незаконне носіння холодної зброї (кістеня) без передбаченого законом дозволу, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, ОСОБА_4 взяв вказаний кістень та поклав його до центрального відділення рюкзака, який мав при собі, таким чином незаконно розпочав носити холодну зброю (кістень) без передбаченого законом дозволу.

В подальшому, 14.07.2021 приблизно о 15 год. 40 хв., користуючись попутним транспортом, ОСОБА_4 приїхав до центрального залізничного вокзалу м. Києві, незаконно зберігаючи при собі кістень, зайшов до станції метро «Вокзальна» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, де цього ж дня його було зупинено працівником поліції, та на запитання щодо наявності речей та предметів, обіг яких обмежений законом, повідомив працівнику поліції про наявність в нього холодної зброї (кістеня).

Після чого, ОСОБА_4 було запрошено до кімнати поліції, що розташована на вказаній станції КП «Київський метрополітен» у м. Києві, де в присутності двох запрошених понятих чоловічої статі, в ході особистого обшуку та особистих речей у ОСОБА_4 було виявлено кістень, який останній за вищевикладених обставин носив при собі, без передбаченого законом дозволу.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/111-21/34234-ХЗ від 20.07.2021 р. надана на дослідження кістень відноситься до контактної не клинкової холодної зброї ударно-дробильної дії, виготовлена саморобним способом.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 263 КК України, як незаконне виготовлення, носіння холодної зброї (кістеня) без передбаченого законом дозволу.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 суду пояснив, що свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнає повністю, щиро розкаюється у вчиненому. Суду пояснив, що обставини, викладені в обвинувальному акті, переданому до суду, відповідають дійсним обставинам вчиненого ним кримінального правопорушення. Обвинувачений зазначив, що приблизно у 20-х числах березня 2021 року за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 , він виготовив кустарним способом із металу кістень, який відноситься до холодної зброї, з метою самозахисту на випадок нападу. Даний кістень він закріпив на залізний ціпок, та зазвичай носив на поясі брюк. У подальшому, він 14.07.2021 р. приїхав до Центрального залізничного вокзалу м. Києва, де його було затримано працівником поліції, та на запитання стосовно наявності в нього зброї, він повідомив, що має при собі металевий кістень, який було вилучено працівником поліції під час його особистого обшуку у присутності понятих. Про вчинене шкодує. Пояснив, що працює офіційно барменом в ресторані, щомісячно отримує заробітну плату в середньому близько 10 000 грн., тому не має змоги сплатити штраф одноразовим платежем, тому просить суд призначити йому покарання у виді штрафу у мінімально визначеному ч. 2 ст. 263 КК України розмірі 17 000 грн., надавши йому розстрочку на 10 місяців, із визначенням розміру щомісячного платежу 1 700 грн.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, який надійшов до провадження суду, обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та вирішує обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих матеріалів /ч. 3 ст. 349 КПК України/.

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Відповідно п. п. 2, 3, 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» більш суворе покарання призначається особам, які скоїли злочин на ґрунті пияцтва та наркоманії, за наявності рецидиву, в складі організованих груп і менш суворе покарання може призначатись особам, які щиросердно розкаялися в скоєному, активно сприяли розкриттю злочину, при цьому враховується стадія вчинення злочину, кількість епізодів, роль кожного із співучасників, характер і ступінь тяжкості наслідків які настали.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд згідно із вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ч. 4 ст.12 КК України, належить до категорії нетяжких злочинів; раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, кримінальне правопорушення вчинено ним вперше; позитивно характеризується за місцем свого проживання; на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає: щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання, судом не встановлені.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, конкретних обставин справи, та особи обвинуваченого ОСОБА_4 , наявною обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, та відсутністю обставин, які обтяжують покарання, суд доходить висновку про доцільність призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу у мінімально визначеному санкцією ч. 2 ст. 263 КК України розмірі, а саме однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.

При цьому суд керується вимогами ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

На переконання суду, із врахуванням показань, наданих обвинуваченим ОСОБА_4 в судовому засіданні, з яких вбачається, що обвинувачений дійсно щиро розкаявся у вчиненому та зробив для себе відповідні висновки стосовно недопущення вчинення ним у подальшому будь-яких кримінальних правопорушень, офіційно працевлаштований та отримує заробітну плату, вказаний вид покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

За змістом ч. 4 ст. 53 КК України, з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

Так, у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 просив суд розстрочити виплату штрафу, мотивувавши свою заяву тим, що він працевлаштований, однак його щомісячний заробіток становить 10 000 грн., а тому він не має можливості сплатити штраф одноразовим платежем.

Суд вважає ці доводи обвинуваченого переконливими, та приходить до висновку про наявність підстав для розстрочки виплати штрафу у сумі 17 000 грн. строком на десять місяців, із визначенням обвинуваченому до сплати суми у розмірі 1 700 грн. щомісячно.

Згідно з ч. 2 ст. 26 Кримінально виконавчого Кодексу України у разі призначення штрафу з розстрочкою виплати певними частинами засуджений зобов`язаний сплачувати штраф у розмірі та строки, встановлені вироком суду. Про сплату відповідної частини штрафу засуджений повідомляє кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату відповідної частини штрафу.

Питання про долю речових доказів суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Судові витрати у кримінальному провадженні становлять 1372,96 грн. відповідно до довідки про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні, та згідно із ч. 2 ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого судом не обирається.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, із розстрочкою виплати штрафу на десять місяців із визначенням розміру щомісячного платежу у розмірі 1 700 (одна тисяча сімсот) грн. 00 коп.

Штраф підлягає сплаті за наступними банківськими реквізитами:

Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Соломян.р-н/21081100

Код отримувача (код ЄДРПОУ) : 37993783

Номер рахунку (IBAN):UA0026010

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Код класифікації доходів бюджету: 21081100

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Держави витрати на залучення експерта у сумі 1372, 96 грн.

Речові докази:

Кістень, який знаходиться у полімерному пакеті «експертної служби» ГУНП у м. Києва № 3596938, - знищити після набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не обирати.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Солом`янський районний суд міста Києва протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з дня отримання копії вироку.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1