Житомирський апеляційний суд
Справа №296/4942/22 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2022 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваної ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду міста Житомира від 15 серпня 2022 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 та продовжено відносно підозрюваної

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Андрушівка Житомирської області, не заміжньої, не працюючої, яка навчається у закладі вищої освіти "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна", зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:
- 08.12.2021 року Деснянським районним судом м.Києва за ч. 2 ст. 309 КК України до штрафу у розмірі 34000 тисячі гривень, -

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 13 жовтня 2022 року та визначено заставу 400 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 992400 грн, -

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного та всебічного з`ясування обставин справи. Зазначає, що слідчий в клопотанні та прокурор в судовому засіданні не довели належним чином наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також того, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної. Вказує, що слідчим суддею недостатньо враховано дані про особу підозрюваної, яка має постійне місце реєстрації та проживання, навчається у "Відкритому міжнародному університеті розвитку людини "Україна" та потребує додаткового медичного обстеження, що є неможливим в умовах пенітенціарної системи.
В ухвалі слідчого судді зазначено, що старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області капітан поліції ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира з клопотанням про продовження підозрюваної ОСОБА_8 , строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 (шістдесят) діб без визначення розміру застави у кримінальному провадженні №0000258 від 18 червня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий вказав, що СУ ГУНП в Житомирській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000258 від 18.06.2022 за підозрою ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , у тому, що останні не пізніше 18.06.2022 року діючи за попередньою змовою групою осіб, незаконно придбали психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, масою не менше 413,79467 грам, що є особливо великим розміром, яку помістили в салон та багажне відділення автомобіля "Mercedes-Benz", реєстраційний знак НОМЕР_1 (республіка Білорусь), де незаконно зберігали та перевозили з метою подальшого збуту по автодорозі Київ-Чоп поблизу до стаціонарного посту в с.Кочерів, Радомишльської ТГ Житомирського району до її вилучення працівниками поліції під час проведення огляду 18.06.2022 року о 17:32 год.. Вказані дії ОСОБА_8 попередньо кваліфіковані за ч.2 ст.307 КК України.

18.06.2022 року ОСОБА_8 було затримано та 19.06.2022 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

09.08.2022 року ОСОБА_8 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України.

21.06.2022 року ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира відносно підозрюваної обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 16 серпня 2022 року, із визначенням застави у розмірі чотириста прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 992400 гривень.

Однак, завершити досудове розслідування до вказаного строку не можливо, оскільки в кримінальному провадженні необхідно виконати ряд слідчих та процесуальних дій: долучити висновки призначених, однак не проведених 5-ти судових експертиз: молекулярно-генетичних, матеріалів, речовин та виробів; вилучити та провести аналіз інформації, якою володіють оператори мобільного зв`язку; встановити коло усіх причетних до злочинної діяльності осіб; перевірити підозрюваних осіб на причетність до інших злочинів; встановити місце виготовлення наркотичних засобів та психотропних речовин, інші місця незаконного зберігання та розповсюдження фігурантами провадження наркотичних засобів та психотропних речовин, і здійснити їх вилучення; провести ряд інших слідчих (розшукових) дій, у тому числі, але не виключно, допити свідків та додаткові допити підозрюваних, а тому посилаючись на обгрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених п.1,2,3,4 ч.1 ст. 177 КПК України, які не зменшилися з моменту обрання запобіжного заходу, слідчий просив продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого до підозрюваної ОСОБА_8 ..

Враховуючи обгрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3 та 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшилися, а також те, що продовження тримання під вартою належним чином забезпечить проведення слідчих та процесуальних дій і виконання процесуальних рішень у кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов висновку про продовження строку тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_8 з визначенням розміру застави.

Заслухавши доповідача, доводи захисника ОСОБА_9 та підозрюваної ОСОБА_8 в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання слідчого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Положеннями ч. 1 ст. 199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою прокурор подає не пізніше, ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно ч.2 ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.

Відповідно до ч.3 ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

- виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

- виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Положеннями ст.177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 зазначеного закону, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.1 ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявних ризиків, зазначених в ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; його репутацію та майновий стан, наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до положень ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Крім цього, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи, завжди має бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено у разі засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, слідчий суддя вищевказаних вимог закону дотримався.

Встановив наявність обгрунтованої підозри повідомленої ОСОБА_8 , яка підтверджується такими доказами: протоколом огляду місця події від 18.06.2022 року на стаціонарному пості в АДРЕСА_3 ; протоколом невідкладного обшуку від 19.06.2022 року за місцем проживання підозрюваних ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , за адресою: АДРЕСА_2 ; вилученими, під час вищезазначених оглядів та невідкладних обшуків речами, речовинами та предметами; оглядами мобільних телефонів підозрюваних ОСОБА_8 та ОСОБА_11 ; висновками проведених експертиз матеріалів, речовин та виробів: №СЕ-19/106-22/915-НЗПРАП від 19.06.2022 року, №СЕ-19/106-22/5743-НЗПРАП від 14.07.2022 року, №СЕ-19/106-22/5901-НЗПРАП від 18.07.2022 року, №СЕ-19/106-22/5757-НЗПРАП від 20.07.2022 року, №СЕ-19/106-22/5755-НЗПРАП від 25.07.2022 року, №СЕ-19/106-22/5904-НЗПРАП від 26.07.2022 року та іншими матеріалами провадження.

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 §1(с) Конвенції».

За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» («K.-F. проти Німеччини», 27 листопада 1997, §57).

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 року Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Враховуючи вищевказане, на думку апеляційного суду, зазначених доказів достатньо, щоб на даному етапі кримінального провадження стверджувати про обгрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

Також з оскаржуваної ухвали вбачається, що слідчий суддя взяв до уваги тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обгрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , яке відносяться до категорії особливо тяжких кримінальних правопорушень, за вчинення якого передбачено покарання від дев`яти до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна. Встановив наявність ризиків, передбачених п.1,2,3,4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрювана, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином .

Дані ризики підтверджуються обставинами кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_8 , даними про особу підозрюваної, а також можливістю призначення останній достатньо суворого покарання, яке їй загрожує у разів доведення вини.

Зазначені твердження про наявність ризиків узгоджується з окремими положеннями рішення ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 року, у змісті яких зазначено, що суворість призначеного покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Тим самим спростовуються доводи апелянта про відсутність таких ризиків.

Окрім вказаного, слідчий суддя врахував дані про особу ОСОБА_8 , зокрема те, що вона незаміжня, утриманців не має, має місце реєстрації, хоча там не проживає, не працює та не має офіційних доходів, навчається у приватному ВУЗІ, має репутацію раніше судимої особи у сфері обігу наркотиків, а також дані стосовно стану її здоров`я. Проте, вважав, що вказані обставини не є достатніми стримуючими факторами для запобігання встановленим ризикам.

Крім цього, слідчий суддя належним чином аргументував підставу визначення розміру застави підозрюваній ОСОБА_8 відповідно до ч.3 ст.183 КК України, а також мотивував неможливість застосування відносно останньої менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, враховуючи обгрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених п.1,2,3,4 ч.1 ст.177 КПК України, які з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися.

З вказаними висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів та вважає, що слідчий суддя прийняв рішення про продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою на підставі ретельного аналізу усіх обставин справи, з урахуванням вимог положень п.п.3,4,5 Конвенції про захист прав людини, згідно яких обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Таким чином, спростовуються доводи апеляційної скарги захисника щодо неповноти з`ясування слідчим суддею всіх обставин справи та надмірне обмеження конституційних прав ОСОБА_8 ..

Твердження апелянта про те, що підозрювана має постійне місце реєстрації та проживання, навчається у "Відкритому міжнародному університеті розвитку людини "Україна" та потребує додаткового медичного обстеження, що є неможливим в умовах пенітенціарної системи не свідчить про відсутність встановлених ризиків. Крім того, надана захисником на підтвердження стану здоров`я підозрюваної виписка з амбулаторної медичної карти ОСОБА_8 , не містить жодних відомостей про те, що її дообстеження та лікування неможливе в умовах СІЗО.

Будь-яких порушень, які б могли стати підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді відповідає вимогам закону, тому підстав для її скасування не вбачає.

Разом з тим, враховуючи, що підозрювана ОСОБА_8 в судовому засіданні заявила про ненадання медичної допомоги в умовах слідчого ізолятору при зверненні до адміністрації установи, колегія суддів вважає необхідним звернути увагу процесуального прокурора на вказані обставини та відповідно до ч.1 ст.206 КПК України зобов`язати процесуального прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_6 забезпечити перевірку зазначеної заяви підозрюваної ОСОБА_8 .

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду міста Житомира від 15 серпня 2022 року, якою продовжено відносно підозрюваної ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 13 жовтня 2022 року та визначено заставу 400 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 992400 грн. без зміни.

На підставі ч.1 ст.206 КПК України зобов`язати процесуального прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_6 забезпечити перевірку заяви підозрюваної ОСОБА_8 щодо ненадання їй медичної допомоги за її зверненням до адміністрації установи ДУ Житомирська УВП №8.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: