печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000990 від 21.07.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 110-2 КК України,

В С Т А Н О В И В :

23.08.2022 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , згідно вимог якого, останній проситьнакласти арешт у кримінальному провадженні № 0000990 від 21.07.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 110-2 КК України, на майно ТОВ «МЛП-Чайка» (), шляхом заборони учасникам ТОВ «МЛП-Чайка» (), його службовим особам, іншим особам, які діють від їх імені, їх представникам, представникам товариства (у тому числі за довіреністю), іншим особам, відчужувати, розпоряджатись майном ТОВ «МЛП-Чайка» (), а саме: Будівлі, нежитлові будівлі загальною площею(кв.м): 80309.4, Опис: Нежитлові будівлі: літ. «Б» заг. пл. 72713, 7 кв. м., літ «К» заг. пл. 7595, 7 кв. м., розташовані за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Чайки, вулиця Антонова, будинок 1 а та заборонити будь-яким державним реєстраторам органів державної реєстрації, приватним та державним нотаріусам, а також іншим особам, що наділені таким правом, вчиняти будь-які дії, пов`язані із проведенням державної реєстрації (перереєстрації, поділу, виділу, тощо) права власності на вказане майно ТОВ «МЛП-Чайка» (), а також вчинення реєстраційних дій направлених на відчуження, розпорядження.
В обґрунтування клопотання з урахуванням уточнень зазначив, що на території України здійснює фінансово-господарську діяльність група комерційних структур, які фактично підконтрольні громадянину Російської Федерації ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Акмолинськ, Республіка Казахстан. Останній є головним акціонером та кінцевим бенефіціаром ФПГ «Сафмар», яка має широке коло комерційних інтересів, у тому числі будівництво та надання в оренду нерухомого майна, у тому числі складських та логістичних терміналів, реалізація побутової техніки, нафтогазова та вугільна сфери, фінансові та медіа компанії, до складу якої входять комерційні структури з групи компаній «Міжнародне логістичне партнерство», які здійснюють фінансово-господарську діяльність на території України. ОСОБА_4 підтримує сталі зв`язки з політичним керівництвом Російської Федерації та Республіки Білорусь, зокрема очолював спільну російсько-білоруську державну нафтогазову компанію «Славнефть», акумулював у власності ФПГ значну кількість медіа-ресурсів, у тому числі радіостанції федерального мовлення які висвітлюють діяльність політичного керівництва Російської Федерації та Республіки Білорусь.
За стійки зв`язки з політичним керівництвом Російської Федерації та Республіки Білорусь, а також сталу підтримку їх діяльності , у червні 2021 року ОСОБА_4 включений до санаційного списку ЄС, після чого ініціював зміни у структурі бенефіціарів афілійованих комерційних структур з метою мінімізації впливу санаційних обмежень. Крім, того у квітні поточного року ОСОБА_4 повторно потрапив під дію санаційних обмежень низки країн членів НАТО, у тому числі владою Республіки Кіпр останнього позбавлено громадянства.
Через сталу підтримку влади Російської Федерації, у тому числі, оборонного та силового блоку ОСОБА_4 нагороджений низкою державних нагород і відзнак Російської Федерації, серед яких медаль «За отличие в специальных операциях» ФСБ Росії та декілька одиниць нагородної зброї, крім того на честь останнього названо вулицю у м. Грозний Чеченської Республіки.
З метою розширення бізнесу на території країн СНД ОСОБА_4 здійснив реєстрацію ряду комерційних структур на території України, а саме:
- ТОВ «МЛП-Бориспіль» (), юридична адреса: Київська область, Бучанський район, с. Чайки, вул. Антонова, 1-а, засновники Зонемарк Лімітед (Кіпр) та громадянка України ОСОБА_5 , керівник та головний бухгалтер ОСОБА_6 ;
- ТОВ «МЛП-Чайка» (), юридична адреса: Київська область, Бучанський район, с. Чайки, вул. Антонова, 1-а, засновники Марсфілд Лімітед (Кіпр), ТОВ «МЛП-Україна» ОСОБА_5 , керівник ОСОБА_6 , головний бухгалтер ОСОБА_7 ;
- ТОВ «МЛП-Україна» (), юридична адреса: Київська область, Бучанський район, с. Чайки, вул. Антонова, 1-а, засновники Лінкрест Лімітед (Кіпр) та Марсфілд Лімітед (Кіпр), ОСОБА_5 , керівник ОСОБА_6 , головний бухгалтер ОСОБА_7 ;
- ТОВ «Титан-2006» (), юридична адреса: Київська область, Бучанський район, с. Чайки, вул. Антонова, 1-а, засновники Зонемарк Лімітед (Кіпр) та громадянка України ОСОБА_5 , керівник та головний бухгалтер ОСОБА_6 .
У якості управляючого вищезазначених підконтрольних підприємств на території України ОСОБА_4 призначив ОСОБА_6 , а у якості засновника виступав особисто. У середині 2018 року ОСОБА_4 з метою уникнення застосування положень законодавства у сфері економічних санкцій до фізичних та юридичних осіб країни-агресора та до себе особисто ОСОБА_4 включив до складу засновників афілійованих комерційних структур юридичні особи зареєстровані у низько податкових юрисдикціях, які до цього ввів до складу підконтрольного ПАО «М.Видео», яке входить до складу ФПГ «Сафмар». Серед вказаних підприємств з числа резидентів низько податкових юрисдикцій встановлено Зонемарк Лімітед, Марсфілд Лімітед та Лінкрест Лімітед.
Крім цього встановлено, що частина прибутків , отриманих від фінансово-господарської діяльності вищезазначених суб`єктів господарювання на території України ймовірно скеровуються фактичному власнику ФПГ «Сафмар» та групи підприємств «Міжнародне логістичне партнерство», які знаходяться на території Російської Федерації сплачують податки, збори та обов`язкові платежі до бюджету Російської Федерації, з якого в подальшому фінансуються видатки на дій, вчинені з метою насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або захоплення державної влади, зміни меж території або державного кордону України.
У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні було введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб та 14.03.2022 року, Указом Президента України «Про продовження стоку дії воєнного стану» №133/2022 в Україні продовжено введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 26.03.2022 року строком на 30 діб. 17.05.2022, Указом Президента України «Про продовження стоку дії воєнного стану» №341/2022 в Україні продовжено введення воєнного стану строком на 90 діб до 23.08.2022.
Відповідно до ЗУ «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» Російська Федерація визнана державою-агресором.
Таким чином є підстави вважати, що вказані особи фінансують дії, які вчиняються з метою насильницької зміни та повалення конституційного ладу, захоплення державної влади, вчинені за попередньою змовою групою осіб.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ТОВ «МЛП-Чайка» () має у власності об`єкти нерухомості, а саме: Будівлі, нежитлові будівлі загальною площею(кв.м): 80309.4, Опис: Нежитлові будівлі: літ. «Б» заг. пл. 72713, 7 кв. м., літ «К» заг. пл. 7595, 7 кв. м., розташовані за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Чайки, вулиця Антонова, будинок 1 а.
Прокурор вказав, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та є речовими доказами, а відтак наявна необхідність у його арешті з метою забезпечення збереження.
Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, здійснювалась фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів.
У судове засідання прокурор/слідчий не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином, представник сторони обвинувачення подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, вимоги підтримує та просить задовольнити та накласти арешт з метою збереження речових доказів.
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
За таких обставин, приймаючи до уваги те, що слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, створив необхідні умови для реалізації особою, яка подала клопотання, її процесуальних прав на участь у розгляді цієї справи в суді, ураховуючи, що підстав для визнання явки представника сторони обвинувачення обов`язковою не має, вважаю за можливе розглянути клопотання у його відсутність та одночасно приймаючи до уваги до уваги приписи ч. 2 ст. 172 КПК України, без повідомлення власника майна.
Вивчивши клопотання, дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.
Майнові права захищаються в Україні, як Конституцією, так і іншими нормативно-правовими актами, зокрема частиною 1 і 5 статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Дана стаття Конституції України визначає, що конфіскація майна може бути заснована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.
Разом з цим, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.
Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
З матеріалів клопотання вбачається, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000990 від 21.07.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 110-2 КК України.
Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснюється другим відділом процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Офісу Гненерального прокурора.
Постановою від 23.08.2022 будівлі, нежитлові будівлі загальною площею(кв.м): 80309.4, Опис: Нежитлові будівлі: літ. «Б» заг. пл. 72713, 7 кв. м., літ «К» заг. пл. 7595, 7 кв. м., розташовані за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Чайки, вулиця Антонова, будинок 1 а, визначено речовим доказом у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається - «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».
Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обгрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50, Series А N 98).
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до вимог до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, враховує правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.
Отже, майно, яке має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.
Стороною обвинувачення доведено, що є всі підстави вважати, що будівлі, нежитлові будівлі загальною площею(кв.м): 80309.4, Опис: Нежитлові будівлі: літ. «Б» заг. пл. 72713, 7 кв. м., літ «К» заг. пл. 7595, 7 кв. м., розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , є речовим доказом у зазначеному кримінальному провадженні.
З огляду на зазначені вимоги закону слідчий суддя приходить до висновку про те, що майно, на арешті якого наполягає сторона обвинувачення, відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні № 0000990 від 21.07.2022, а відтак наявні підстави з якими законодавець пов`язує застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаного майна.
Матеріали клопотання свідчать, що вказане майно має відношення до кримінального провадження, і, таким чином може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання його відчуження, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, приходжу до переконання про задоволення клопотання прокурора про накладення арешту на вищезазначене майно, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є предметом кримінального правопорушення та може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчий суддя з огляду на конкретні обставини справи та враховуючи, що необхідно виконати ряд слідчих дій, спрямованих на всебічне, повне та об`єктивне розслідування всіх обставин кримінального правопорушення, вважає наявними підстави для накладення арешту на вказане майно з метою збереження речових доказів, оскільки прокурором доведено, що у разі незастосування такого заходу забезпечення існують ризики його відчуження, що в подальшому ускладнить встановлення істини у кримінальному провадженні та проведенню необхідних слідчих (процесуальних) дій.
Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 117, 131, 132, 171173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на майно ТОВ «МЛП-Чайка» (), шляхом заборони учасникам ТОВ «МЛП-Чайка» (), його службовим особам, іншим особам, які діють від їх імені, їх представникам, представникам товариства (у тому числі за довіреністю), іншим особам, відчужувати, розпоряджатись майном ТОВ «МЛП-Чайка» (), а саме: Будівлі, нежитлові будівлі загальною площею(кв.м): 80309.4, Опис: Нежитлові будівлі: літ. «Б» заг. пл. 72713, 7 кв. м., літ «К» заг. пл. 7595, 7 кв. м., розташовані за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Чайки, вулиця Антонова, будинок 1 а.
Заборонити будь-яким державним реєстраторам органів державної реєстрації, приватним та державним нотаріусам, а також іншим особам, що наділені таким правом, вчиняти будь-які дії, пов`язані із проведенням державної реєстрації (перереєстрації, поділу, виділу, тощо) права власності на вказане майно ТОВ «МЛП-Чайка» (), а також вчинення реєстраційних дій направлених на відчуження, розпорядження.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.
Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1