Справа № 202/6355/22
Провадження № 1-кп/202/412/2022
УХВАЛА

21 вересня 2022 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Індустріального районного суду м.Дніпропетровська обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000451 від 25 липня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.405 КК України-

ВСТАНОВИВ:

16 вересня 2022 року до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000451 від 25 липня 2022 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.4 ст.405 КК України.
Ухвалою від 19 вересня 2022 року було призначене підготовче судове засідання по справі.
У підготовчому судовому засіданні прокурор зазначив, що кримінальне провадження підсудне саме Індустріальному районному суду м.Дніпропетровска, оскільки Артемівський міськрайонний суд Донецької області хоч і не призупиняв роботу, але проводить судові засідання дистанційно. На підставі викладеного просив суд призначити обвинувальний акт до судового розгляду. Розгляд справи просив проводити у закритому судовому засіданні для не розголошення розташування військових частин ЗСУ. Крім того, посилаючись на ризики, передбачені п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, просив суд обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти. В обґрунтування клопотання зазначив, що обвинувачений, з метою уникнення від відповідальності за вчинений ним злочин, може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, які разом з ним проходять військову службу в одній військовій частині, що фактично створить умови для здійснення впливу на них, у тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій та можливою погрозою застосування насильства до начальника; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, як військовослужбовець, маючи певну підтримку серед інших військовослужбовців може будь-яким чином здійснювати вплив на свідків. Крім цього, перебуваючи на волі, з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки ОСОБА_4 , погрожуючи вбивством начальникові, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, відмовив виконувати наказ командира щодо освідування, що фактично свідчить про невиконання наказу в умовах воєнного стану, тим самим може самовільно залишити місце несення служби, що утворює склад інших злочинів.

Обвинувачений проти призначення обвинувального акта до судового розгляду не заперечував. У задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою просив відмовити.

Вислухавши думки учасників підготовчого судового засідання, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про направлення обвинувального акту до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.

Відповідно до вимог ст.32 КПК України, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Відповідно до ч.9 ст.615 КПК України під час дії воєнного стану обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності скеровуються та розглядаються судами, у межах територіальної юрисдикції яких вчинено кримінальне правопорушення, а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя - судом, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що закінчив досудове розслідування, або іншим судом, визначеним у порядку, передбаченому законодавством.

Згідно обвинувального акта кримінальне правопорушення, у вчинення якого обвинувачуються ОСОБА_4 скоєно у м.Бахмут Донецької області, що перебуває в межах територіальної юрисдикції Артемівського міськрайонного суду Донецької області.

Одночасно суд зазначає, що Артемівський міськрайонний суд Донецької області роботу не призупиняв. Підсудність справ вищезазначеного суду не змінювалась. Відповідно до п.6 наказу голови Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 05 травня 2022 року, суд здійснює розгляд кримінальних проваджень відповідно до вимог діючого законодавства.

Враховуючи положення ст.32 та ч.9 ст.615 КПК України вищезазначене кримінальне провадження підсудне саме Артемівському міськрайонному суду Донецької області.

Таким чином, кримінальне провадження надійшло до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська із порушенням правил територіальної підсудності.

Відповідно до ч.3 ст.34 КПК України, питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Враховуючи наведене, з огляду на положення п.6 ч.2 ст.412 КПК України, згідно з якими порушення правила підсудності є підставою для обов`язкового скасування судового рішення судом апеляційної інстанції, суд вважає за необхідне направити відповідне подання до Дніпровського апеляційного суду для розгляду питання про визначення підсудності даного кримінального провадження.

Вирішуючи клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу, суд виходить з наступного.

Згідно матеріалів справи, ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 27 липня 2022 року обвинуваченому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти на строк шістдесят діб, який спливає 22 вересня 2022 року.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Мотивуючи клопотання про обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурор зазначає, що існують ризики того, що обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію обвинуваченого; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей у обвинуваченого; дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

На виконання вказаних вимог КПК України судом встановлено, що обвинуваченому інкримінований злочин, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, тому у суду є достатні підстави вважати що, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому, у разі визнання останнього винуватими у інкримінованому злочині, ОСОБА_4 може переховуватися від суду, тобто наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Крім того, ризик передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість обвинуваченого незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні продовжує існувати, оскільки як вбачається із додатків до обвинувального акта, стороною обвинувачення зібрані певні докази по кримінальному провадженню, які в тому числі ґрунтуються на показах свідків. Стадія допиту потерпілого та свідків судом не розпочата.

При цьому ризик, передбачений п.4 та п.5 ч.1 ст.177 КПК прокурором у судовому засіданні доведений не був.

Разом із цим, наявність доведених прокурором ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України дають суду підстави вважати, що на даній стадії судового розгляду, інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України крім тримання під вартою в умовах гауптвахти, не можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч.5 ст.194 КПК України та забезпечити його належну поведінку. З урахуванням вищезазначеного достатньо підстав вважати, що ОСОБА_4 у разі зміни йому запобіжного заходу, може переховуватись від суду та впливати на свідків у кримінальному провадженні.

За таких обставин суд приходить до висновку про наявність підстав та доцільність обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти строком на 60 діб.

Враховуючи положення ч.3 ст.183 КПК України, а також обставини кримінального правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , наявності вищезазначених ризиків, передбачених ст.177 КПК України, суд вважає за можливе визначити заставу у розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 390 000, 00 грн., що забезпечить виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

Керуючись 32 КК України, ст.ст.34,177,182,183,ч.1 ст.314,315 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Направити до Дніпровського апеляційного суду подання для вирішення питання про направлення обвинувального акта у кримінальному провадженні за №0000451 від 25 липня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.405 КК України, до іншого суду за територіальною підсудністю.

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою в умовах гауптвахтивідносно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахтистроком на 60 діб, тобто до 19 листопада 2022 року включно.

Визначити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 заставу у розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 390 000 (триста дев`яносто тисяч) гривень.
У випадку внесення обвинуваченим ОСОБА_4 встановленої застави, вважати, що до нього обрано запобіжний захід у вигляді застави із покладенням наступних обов`язків:

1) прибувати до суду за першою вимогою;

2) не відлучатися з населеного пункту, де він проживає, без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання або перебування та/або місця роботи;

4) утримуватися від будь-якого спілкування з потерпілим та свідками по кримінальному провадженню;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свого паспорту (паспортів) для виїзду за кордон, інших документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до вимог ст.182 КПК України роз`яснити обвинуваченому наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Ухвала підлягає оскарженню в частині обрання запобіжного заходу до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1