Справа № 165/1985/22
Провадження № 1-кп/156/49/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2022 року смт Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

представниці потерпілої
юридичної особи ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши в підготовчому засіданні в залі суду в смт. Іваничі Волинської області кримінальне провадження (№ за ЄРДР 0000108 від 15.02.2022) за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На підставі подання голови Нововолинського міського суду Волинської області ОСОБА_7 ухвалою Волинського апеляційного суду від 03.08.2022 у справі № 165/1985/22 була визначена територіальна підсудність кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 185 КК України, за Іваничівським районним судом Волинської області.

До Іваничівського районного суду Волинської області 18.08.2022 надійшов з Волинського апеляційного суду обвинувальний акт (з додатками) у кримінальному провадженні № за ЄРДР 0000108 від 15.02.2022.

У підготовчому судовому засіданні 29.08.2022 прокурор ОСОБА_3 запропонувала призначити провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. На думку прокурора, кримінальне провадження за територіальністю та інстанційністю підсудне (на підставі ухвали Волинського апеляційного суду від 03.08.2022 у справі № 165/1985/22) саме Іваничівському районному суду, наданий до суду обвинувальний акт відповідає вимогам закону, підстави для закриття провадження у справі відсутні, угод між сторонами кримінального провадження укладено не було; судове засідання слід здійснювати за участі прокурора, потерпілих осіб, обвинуваченого та його захисника.

Потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 були належним чином повідомлені про дату, час та місце здійснення підготовчого засідання у справі, для участі в засіданні не прибули, надали до суду заяви, в яких просили здійснювати підготовче провадження без їхньої участі, клопотань про вчинення певних процесуальних дій, необхідних для підготовки справи до судового розгляду, потерпілими не заявлено. З огляду на таке, на підставі ст. 325 КПК України суд враховує одностайну думку присутніх учасників кримінального провадження та здійснює підготовче засідання без участі потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ..

Представниця потерпілої юридичної особи КНП «Нововолинська центральна міська лікарня» ОСОБА_4 на стадії підготовчого провадження подала до суду цивільний позов до ОСОБА_5 , просила відшкодувати з майна та коштів обвинуваченого заподіяні лікарні внаслідок кримінального правопорушення майнові збитки на суму 14065,80 грн.. Клопотань про вчинення певних процесуальних дій, необхідних для підготовки справи до судового розгляду, представницею КНП «Нововолинська центральна міська лікарня» не заявлено.

Обвинувачений ОСОБА_5 не заперечував проти призначення провадження до розгляду та задоволення клопотання прокурора, вважав за можливе призначити провадження до судового розгляду, здійснювати судовий розгляд у відкритому судовому засіданні за участі прокурора, потерпілих, обвинуваченого та його захисника; клопотань щодо виклику свідків ним заявлено не було. Обвинувачений просив суд витребувати з КНП «Нововолинська центральна міська лікарня» інформаційну довідку, яка б підтверджувала, що ОСОБА_5 перебував у приміщенні зазначеного медичного закладу, здавав біологічний матеріал для аналізу щодо можливого захворювання, а не прибув до установи з метою крадіжки. На думку обвинуваченого, така інформація дозволить спростувати версію прокурора щодо причетності ОСОБА_5 до викрадення комп`ютерної техніки з лікарні, сам обвинувачений стверджує, що він не вчиняв крадіжки з медичного закладу.

Захисник ОСОБА_6 підтримав позицію обвинуваченого, вважав за можливе призначити справу до судового розгляду; також адвокат підтримав клопотання свого клієнта щодо витребування інформації з медичного закладу.

Володимир-Волинський РВ № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Волинській області було повідомлено про дату, час та місце здійснення підготовчого засідання у справі; уповноваженим органом з питань пробації не було направлено представника для участі в підготовчому засіданні, що згідно з положеннями ст. 327 КПК України не перешкоджає проведенню такого засідання.

Вислухавши думку присутніх учасників кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт у кримінальному провадженні № за ЄРДР 0000108 від 15.02.2022 відносно ОСОБА_5 , додатки до обвинувального акта, суд дійшов таких висновків.

Обвинувальний акт до суду надійшов відповідно до вимог ст. 314 КПК України та за своїм змістом відповідає вимогам ст.291 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 293 КПК України до обвинувального акта додані розписки обвинуваченого та його захисника про отримання копії обвинувального акта й реєстру матеріалів досудового розслідування.

Кримінальне провадження підсудне (на підставі ухвали Волинського апеляційного суду від 03.08.2022 у справі № 165/1985/22) Іваничівському районному суду Волинської області.

Підстав для ухвалення процесуальних рішень, передбачених п. п. 1-4 ч.3 ст. 314 КПК України, суд не вбачає.

З метою всебічності та повноти розгляду питання про притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за ознаками складів злочинів, передбачених ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 185 КК України, заявлене прокурором клопотання про призначення судового розгляду підлягає задоволенню.

Оскільки інформація, котра запитується обвинуваченим у заявленому ним клопотанні, містить конфіденційні відомості про факт звернення особи за медичною допомогою, про стан здоров`я особи, доступ до такої інформації є обмеженим, інші присутні учасники кримінального провадження не заперечували проти задоволення такого клопотання обвинуваченого, суд задовольняє вказане клопотання ОСОБА_5 та витребує з КНП «Нововолинська центральна міська лікарня» (юридична адреса: проспект Перемоги, 7, м. Нововолинськ, Волинська область) інформаційну довідку щодо того, чи звертався в період з 15.06.2022 по 01.07.2022 за медичною допомогою (зі здачею для аналізу біологічного матеріалу) до вказаного медичного закладу ОСОБА_5 (якщо так то коли саме, з якого приводу, чи відвідував він лабораторію закладу).

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд у випадках, передбачених КПК, за власною ініціативою або за клопотанням обвинуваченого, його захисника чи законного представника, чи за клопотанням прокурора і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини вирішує питання щодо складання досудової доповіді, про що постановляє ухвалу із зазначенням строку підготовки такої доповіді.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 314-1 КПК України з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання, представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду. Досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні нетяжкого або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі.

Суд роз`яснив учасникам кримінального провадження положення ч. 5 ст. 314, ст. 314-1 КПК України. Усі присутні учасники кримінального провадження не заперечували проти надання доручення уповноваженому представнику органу з питань пробації скласти досудову доповідь.

Нормами ч.4 ст. 314-1 КПК України передбачені випадки, коли досудова доповідь не складається. Судом не встановлено передбачених законом підстав, які б виключали складання досудової доповіді щодо обвинуваченого.

Враховуючи положення ч. 5 ст. 314 КПК України, а також ступінь тяжкості інкримінованих ОСОБА_5 правопорушень, суд приходить до переконання, що з метою забезпечення суду інформацією, яка характеризує обвинуваченого, необхідно доручити представнику органу з питань пробації скласти досудову доповідь стосовно цієї особи.

Обвинувачений ОСОБА_5 на підставі ухвали слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 27.07.2022 перебуває під вартою в Державній установі «Луцький слідчий ізолятор», строк застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначено до 24.09.2022.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому засіданні заявила клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 ще на 60 днів. Своє клопотання прокурор мотивує обґрунтованістю підозри ОСОБА_5 у скоєнні кількох умисних тяжких злочинів, передбачених ч. 3 ст.185, ч.4 ст. 185 КК України, необхідністю забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, наявністю ризиків з боку обвинуваченого в подальшому переховуватись від суду, вчиняти інші правопорушення, здійснювати протиправний вилив на потерпілого та свідків, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

На думку прокурора, обвинувачений не є працевлаштованим, не має міцних соціальних зв`язків, під впливом суворості можливого покарання за скоєння тяжких злочинів обвинувачений може намагатись уникнути суду, наслідки та ризик втечі для обвинуваченого у цьому випадку можуть бути визнані менш небезпечними, ніж покарання за скоєні злочини та процедура його відбування. За твердженням прокурора, ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення, характер скоєних ним діянь вказує на схильність до умисних корисливих злочинів проти власності.

Прокурор вважала необхідним та достатнім застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки (на думку сторони обвинувачення) інші, більш м`які запобіжні заходи, не здатні нівелювати існування ризиків у кримінальному провадженні з боку цієї особи.

Представниця КНП «Нововолинська центральна міська лікарня» ОСОБА_4 підтримала заявлене прокурором клопотання щодо продовження на час судового розгляду кримінальної справи № 165/1985/22 відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_5 не заперечував своєї вини у скоєнні двох інкримінованих йому діянь (щодо викрадення особистого майна, належного ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ), заперечував свою причетність до події викрадення комп`ютерної техніки з КНП «Нововолинська центральна міська лікарня». При цьому обвинувачений указав, що не намагався переховуватись від органу досудового розслідування та суду, не намагався протиправно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, жодних фактів на підтвердження таких ризиків прокурором не було наведено у клопотанні. ОСОБА_5 вважав за можливе застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту. Обвинувачений пояснив, що він до взяття під варту мешкав у дачному будинку АДРЕСА_1 , його близькими особами є сестра ОСОБА_10 (мешкає у м. Нововолинську, саме на її ім`я зареєстроване право власності на згаданий дачний будинок АДРЕСА_2 ) та бабуся (мешкає в одному з сіл колишнього Турійського району Волинської області, зрідка приїздить до м. Нововолинська), сестра та бабуся не висловлюють жодних заперечень проти його проживання у вказаному житлі.

Захисник ОСОБА_6 висловив у підготовчому засіданні думку стосовно того, що обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 є занадто суворим запобіжним заходом, стороною обвинувачення не доведено, а лише висунуто припущення про існування певних ризиків щодо обвинуваченого, вважав за можливе застосувати до свого підзахисного більш м`який запобіжний захід домашній арешт.

Розглядуване клопотання сторони обвинувачення суд вирішує таким чином.

За змістом ч.1 ст. 92 КПК України, за загальним правилом, обов`язок доказування у кримінальному провадженні покладається на слідчого, прокурора.

Згідно з ч.3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно зі ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому гл. 18 КПК.

За змістом ч.3 ст. 331 КПК України за наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Відтак, вбачається, що в межах підготовчого провадження (на підставі аналогії закону) є можливим ухвалення судом процесуального рішення про продовження строку дії запобіжного заходу.

Відповідно до ч.4 ст. 176 (гл. 18 розд. ІІ) КПК України, під час судового провадження запобіжні заходи застосовуються судом за клопотанням прокурора.

Згідно зі ст. 177 (гл. 18 розд. ІІ) КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При цьому підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії.

Згідно з ч.1 ст. 183 (гл. 18 розд. ІІ) КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.

Строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів (ч.1 ст. 197 (гл. 18 розд. ІІ) КПК України).

Клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою (ч.1 ст. 199 (гл. 18 розд. ІІ) КПК України).

Оцінюючи наведені підстави для продовження у даній конкретній справі відносно ОСОБА_5 раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд звертає увагу на таке.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Органи державної влади, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Основного Закону). Ст. 29 Конституції України гарантується право кожної людини на свободу та особисту недоторканність.

Згідно зі ст. 9 Основного Закону чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Україною 17.07.1997 ратифікована Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 1950), яка набрала чинності для України 11.09.1997. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини. Саме така правова позиція висловлена у п.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України».

Вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри, поняття якої не міститься в національному законодавстві, слід виходити з його визначення, наведеного у п.175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04) від 21.04.2011, де зазначено, що обґрунтована підозра - це існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти і інформація, якими сторона обвинувачення обґрунтовує причетність ОСОБА_5 до вчинення кількох умисних кримінальних правопорушень проти власності, в обвинувальному акті та реєстрі матеріалів досудового розслідування відображені з достатньою мірою для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 28.10.1994 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (Murray v. the United Kingdom), заява № 14310/88, зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження, що є завданням наступних етапів кримінального процесу. Як вбачається із додатків до обвинувального акта, стороною обвинувачення зібрані певні докази у кримінальному провадженні, а саме: протоколи огляду місця події, протоколи допитів потерпілих, свідків, протоколи огляду предметів, протоколи пред`явлення особи для упізнання, висновки експертів. Однак ці докази мають бути досліджені на більш пізніх етапах судового розгляду справи.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_5 органом досудового розслідування пред`явлені обвинувачення у скоєнні умисних злочинів проти власності, за найтяжчі з яких санкція відповідної статті КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років.

Обвинувачений не є працевлаштованим, не має міцних соціальних зв`язків, під впливом суворості можливого покарання за скоєння тяжкого злочину обвинувачений може намагатись уникнути суду, наслідки та ризик втечі для обвинуваченого у цьому випадку можуть бути визнані менш небезпечними, ніж покарання за скоєний злочин та процедура його відбування. Суд враховує на фоні складної суспільно-політичної обстановки в Україні, запровадженні в державі воєнного стану та збройної агресії російської федерації проти України високу імовірність виїзду особи на територію, котра є тимчасово непідконтрольною державній владі України, або за межі України, що тягнутиме за собою неминуче ускладнення процедури подальшого судового розгляду кримінальної справи.

Ухвалою слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 15.06.2022 у справі № 165/1638/22 до підозрюваного ОСОБА_5 під час досудового розслідування вже було застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту. Але вже 20.07.2022 ухвалою слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області до ОСОБА_5 за клопотанням слідчого в зв`язку з неодноразовою неявкою підозрюваного для участі в процесуальних діях було надано дозвіл на затримання з метою приводу, а ухвалою слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 27.07.2022 до підозрюваного застосовано тримання під вартою.

Відтак, прокурором доведено існування щодо ОСОБА_5 ризику переховуватись від правосуддя.

Як убачається зі змісту документів, доданих прокурором до клопотання, обвинувачений раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, відносно обвинуваченого 10.06.2020 було ухвалено вирок, визнано ОСОБА_5 винним у скоєнні кримінальних правопорушень, кваліфікованих за ст. 185 КК України, обвинувачений покарання відбув в умовах ізоляції від суспільства, звільнився з виправної установи 03.12.2021, однак належних для себе висновків не зробив, впродовж короткого періоду часу після ухвалення вироку продовжив скоювати кримінальні правопорушення проти власності.

Відтак, прокурором доведено існування щодо ОСОБА_5 ризику вчинити інше кримінальне правопорушення.

Водночас стороною обвинувачення не надано до суду жодних доказів, котрі дозволяли б поза розумним сумнівом припускати можливість впливу обвинуваченого на інших учасників кримінального провадження (заяв потерпілих чи свідків про наявність протиправного тиску на них з боку обвинуваченого, звернень з цього приводу до правоохоронних органів тощо). Доказів наявності соціальних зв`язків обвинуваченого з потерпілими та свідками стороною обвинувачення не надано.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Летельє проти Франції» (Letellier v. France), заява № 12369/86, від 26.06.1991, п. 39, визнав, що реальна небезпека чинення тиску на свідків може таки бути на початку справи, але з часом вона значно зменшується й врешті зникає зовсім. Таким чином, прокурором не було доведено існування з боку ОСОБА_5 ризику здійснення протиправного впливу на інших учасників кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Мамедова проти Росії» (Mamedova v. Russia), заява № 7064/05, від 01.06.2006, п.79, вказав, що на початкових стадіях розслідування ризик втручання особи у здійснення правосуддя міг виправдовувати її тримання під вартою, однак після того, як докази були зібрані, ця підстава своє значення втратила.

Складаючи і скеровуючи до суду обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 , сторона обвинувачення виходила з того, що у справі вже зібрані достатні докази для визнання особи винною у скоєнні злочинів проти власності. Водночас твердження прокурора щодо імовірних намагань ОСОБА_5 «перешкоджати здійсненню кримінального провадження іншим чином» є занадто абстрактними, не були підтверджені певними доказами.

Аналізуючи у своїй правозастосовній практиці питання застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути певні ризики, при цьому обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (рішення у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011, заява № 40107/02, п. 80).

У кримінальному провадженні можуть бути застосовані такі запобіжні заходи (ч. 1 ст. 176 КПК): особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою. Види цих заходів законодавцем наведено у порядку зростання ступеня суворості; відповідно найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

З урахуванням наданих ОСОБА_5 під час підготовчого засідання пояснень з приводу відсутності у нього правовстановлюючих документів на нерухоме майно (дачний будинок, де фактично мешкав до взяття під варту обвинувачений), належності об`єкта нерухомості ОСОБА_10 , застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту не є можливим, оскільки інакше вирішення цього питання порушуватиме право власника нерухомого майна на вільне володіння, користування, розпорядження таким майном (ст. 41 Конституції України).

Будь-якими особами, котрі заслуговували б на довіру, на час розгляду судом питання про продовження строку застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не були взяті зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а відтак, запобіжний захід у виді особистої поруки відносно згаданої особи не може бути застосовано.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання є недостатнім для забезпечення виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків у вказаному кримінальному провадженні оскільки раніше, перебуваючи на волі, обвинувачений ухилявся від явки до органу досудового розслідування, що призвело до зволікання з вирішенням кримінального обвинувачення щодо цієї особи по суті.

Отже, підстави для обрання більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 на теперішній час відсутні.

Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст. 183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Оцінюючи в сукупності особу ОСОБА_5 , обставини вчинення кримінальних правопорушень, необхідність забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також доведеність прокурором наявності обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України, існування відносно обвинуваченого двох з числа ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд вважає за необхідне продовжити застосування відносно обвинуваченого раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Суд продовжує строк тримання обвинуваченого під вартою до 59 днів (із можливістю внесення застави).

Продовжуючи застосування раніше обраного щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд одночасно визначає заставу у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Нормами ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» визначено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб: з 1 січня 2022 року 2481,00 грн.. Отже, в грошовому вираженні визначена судом сума застави становить 74430,00 грн., що з урахування матеріального стану обвинуваченого є достатнім для забезпечення виконання ОСОБА_5 обов`язків, встановлених КПК.

Представницею КНП «Нововолинська центральна міська лікарня» ОСОБА_4 заявлено цивільний позов у межах кримінального провадження до обвинуваченого ОСОБА_5 , представниця потерпілої юридичної особи просить стягнути з обвинуваченого на користь КНП «Нововолинська центральна міська лікарня» матеріальні збитки, заподіяні викраденням комп`ютерної техніки з медичного закладу, на суму 14065,80 грн..

Відповідно до ч.1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства (ч.4 ст. 128 КПК України).

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

За змістом ст.187,190 ЦПК України, прийнявши позовну заяву до розгляду, суд надсилає учасникам справи відповідну ухвалу, а також копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів.

Відтак, цивільним позивачем була дотримана процедура подання цивільного позову у кримінальному провадженні, позовна заява за формою та змістом відповідає вимогам закону, тому суд вважає за необхідне прийняти до розгляду вказаний цивільний позов у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7,8,84,92,128,131,176,177,178,314,314-1,315 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження (№ за ЄРДР 0000108 від 15.02.2022) за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 185 КК України, прийняти до провадження Іваничівського районного суду Волинської області.

Призначити справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні цього суду на 14.09.2022 на 13 год. 00 хв..
Про дату, час та місце здійснення судового розгляду повідомити прокурора ОСОБА_3 , потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , КНП «Нововолинська центральна міська лікарня» обвинуваченого ОСОБА_5 , його захисника - адвоката ОСОБА_6 ..

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 щодо витребування документів задовольнити.

Витребувати (у строк до 13.09.2022) з Комунального некомерційного підприємства «Нововолинська центральна міська лікарня» (юридична адреса: проспект Перемоги, 7, м. Нововолинськ, Волинська область) інформаційну довідку щодо того, чи звертався в період з 15.06.2022 по 01.07.2022 за медичною допомогою (зі здачею для аналізу біологічного матеріалу) до вказаного медичного закладу ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , народжений у м. Бихові Білоруської РСР, громадянин України, мешкав за адресою: АДРЕСА_1 ); якщо так то коли саме, з якого приводу, чи перебував він у лабораторії закладу.

Доручити Володимир-Волинському РВ № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Волинській області в строк до 13.09.2022 скласти досудову доповідь відносно ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , народжений у м. Бихові Білоруської РСР, громадянин України, утримується під вартою в Державній установі «Луцький слідчий ізолятор», до взяття під варту мешкав за адресою: буд. АДРЕСА_1 ).

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч.4 ст. 185 КК України, задовольнити.

Продовжити дію обраного відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою у Державній установі «Луцький слідчий ізолятор» на строк п`ятдесят дев`ять днів, тобто з 29.08.2022 по 26.10.2022.

Визначити для обвинуваченого заставу в розмірі 30 (тридцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, в грошовому вираженні 74430 (сімдесят чотири тисячі чотириста тридцять) гривень 00 копійок.

Обвинувачений або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в цій ухвалі, протягом строку дії цієї ухвали.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 такі обов`язки: прибувати до прокурора або до суду за першою вимогою; не залишати територію м. Нововолинська Володимирського району Волинської області без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що в разі внесення застави у визначеному в цій ухвалі розмірі оригінал документа з відміткою банку на підтвердження внесення застави повинен бути наданий уповноваженій особі Державної установи «Луцький слідчий ізолятор».

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена особа Державної установи «Луцький слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення обвинуваченого з-під варти та повідомити усно та письмово головуючого суддю у даному кримінальному провадженні.

У разі внесення застави з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти у зв`язку з внесенням застави, визначеної в цій ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані з застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити обвинуваченому та заставодавцю, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом прокурора, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Копію цієї ухвали направити: до КНП «Нововолинська центральна міська лікарня» - для підготовки та надання до суду інформаційної довідки; до Володимир-Волинського РВ № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Волинській області для підготовки досудової доповіді щодо обвинуваченого; до Державної установи «Луцький слідчий ізолятор» - для виконання в частині обраного щодо обвинуваченого запобіжного заходу.

Прийняти до розгляду цивільний позов у кримінальному провадженні, заявлений потерпілою юридичною особою Комунальним некомерційним підприємством «Нововолинська центральна міська лікарня» до обвинуваченого ОСОБА_5 про стягнення матеріальних збитків, заподіяних викраденням комп`ютерної техніки з медичного закладу, на суму 14065,80 грн..

Строк дії цієї ухвали (в частині запобіжного заходу для обвинуваченого ОСОБА_5 ) встановити до 26.10.2022 включно.

Ця ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена (лише в частині продовження застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою) на підставі рішення Конституційного Суду України від 13.06.2019 № 4-р/2019 до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд Волинської області впродовж семи днів з дня її проголошення (для особи, яка перебуває під вартою, строк подання апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення).

Суддя ОСОБА_1