Справа № 369/8996/22
Провадження №1-кс/369/1544/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.09.2022 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання прокурора Київської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002878 від 17.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Слідчими СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області за процесуального керівництва Київської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002878 від 17.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.09.2022 року на територій аеродрому в смт. Бородянка Бучанського району Київської області військовослужбовець ЗСУ ОСОБА_4 відкрив вогонь з вогнепальної зброї, в результаті чого отримав поранення військовослужбовець ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та в результаті поранення загинув по дорозі до лікарні.
За вказаним фактом відомості були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером №0002878 від 17.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.
У відповідності до вимог ч. 3 ст. 233 КПК України, 17.09.2022 з 18. год. 33 хв. по 18 год. 50 хв. на території Бородянської ЦРЛ за адресою: Київська область, Бучанський район, смт. Бородянка, вул. Семашка, 3, проведено огляд салону автомобіля «FORD TRANZIT CONNEKT» реєстраційний номер НОМЕР_1 , де знаходився труп ОСОБА_5 , в ході якого було виявлено та вилучено на передньому сидінні пістолет НОМЕР_2 та 2 магазини до нього, споряджені патронами по 8 шт., який упаковано до спецпакету № INZ2107286. На трупі ОСОБА_5 на лівій руці виявлено годинник з коричневим шкіряним ремінцем, на правій руці - обручку з металу жовтого кольору, які упаковано до спецпакету SUD 1128684. В поліетиленовому пакеті поруч з трупом ОСОБА_5 було виявлено паспорт, посвідчення офіцера, посвідчення про відрядження на ім`я ОСОБА_5 , які упаковано до спец пакету SUD 1128683, гаманець з грошовим коштами (2 купюри по 200 грн., 1 купюра 20 грн., 2 купюри 10 грн., 1 купюра 5 грн., 1 купюра 1 грн.), водійське посвідчення та банківські картки, які упаковано до спецпакету SUD 1128684.
Згідно вимог ст. 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Виявлені та вилучені в ході обшуку речі є майном, яке відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, у зв`язку з чим постановою слідчого від 18.09.2022 були визнані речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.
Підставою для арешту майна, щодо якого заявляється клопотання та його метою є, відповідно до п. 1, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України забезпечення збереження речових доказів.
Перелік і види майна, що належить арештувати: пістолет ПМ № НОМЕР_3 та 2 магазини споряджені патронами по 8 шт. (кому належать встановлюється на даний час), годинник з коричневим шкіряним ремінцем, обручку з металу жовтого кольору, паспорт, посвідчення офіцера, посвідчення про відрядження на ім`я ОСОБА_5 , гаманець з грошовим коштами (2 купюри по 200 грн., 1 купюра 20 грн., 2 купюри 10 грн., 1 купюра 5 грн., 1 купюра 1 грн.), водійське посвідчення та банківські картки.
Згідно з положеннями Конституції України та Закону України «Про міжнародні договори і угоди» чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.
Відповідно до положень ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950р.) (далі Конвенція) учасником яких є Україна. Стаття 17 Загальної декларації прав людини проголошує право приватної власності як основне і невідчужуване право людини. Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод є міжнародним договором, який закріплює певний перелік найбільш важливих для людини суб`єктивних прав. Складовою цієї Конвенції є окремі протоколи, які доповнюють та розвивають її положення.
Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський проти Польщі» від 22.06.2004).
Відповідно до ст. 8 Конвенції кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.
В органу досудового розслідування наявні достатні підстави вважати, що у разі не накладення арешту на зазначене майно існує загроза використання, можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення та відчуження, зокрема, з метою уникнення кримінальної відповідальності, що в свою чергу свідчить про наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.
В зв`язку із вище викладеним в органу досудового розслідування виникла необхідність у застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як накладення арешту на майно, яке є предметом злочину (кримінального правопорушення), знаряддям його вчинення, та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
У зв`язку з вищевикладеним, прокурор просила суд накласти арешт на вилучені в ході огляду службового автомобіля «FORD TRANZIT CONNEKT» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який проводився на території Бородянської ЦРЛ за адресою: Київська область, Бучанський район, смт. Бородянка, вул. Семашко, 3, речі, а саме пістолет ПМ № НОМЕР_3 та 2 магазини споряджені патронами по 8 шт., які упаковано до спецпакету № INZ2107286, годинник з коричневим шкіряним ремінцем на правій руці та обручку з металу жовтого кольору з лівої руки трупа ОСОБА_5 , які упаковано до спецпакету SUD 1128684. поліетиленовий пакет з документами ОСОБА_5 - паспорт, посвідчення офіцера, посвідчення про відрядження, які упаковано до спец. пакету SUD 1128683, гаманець з грошовим коштами 2 купюри по 200 грн., 1 купюра 20 грн., 2 купюри 10 грн., 1 купюра 5 грн., 1 купюра 1 грн., водійське посвідчення та банківські картки, які упаковано до спецпакету SUD 1128684.
В судове засідання слідчий та прокурор не з`явилися, про дату та час судового розгляду були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 1. ст. 172 КПК України неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів на підставі ч.4 ст. 107 КПК України не здійснювалося.

Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що вимоги клопотання слід задовольнити з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
У даному випадку на вищевказані речі, необхідно накласти арешт для запобігання можливості його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні, оскільки необхідно встановити чи є вказані речі знаряддям вчинення злочину, а також такі що зберегли на собі сліди вчинення злочину.
Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з вимогами ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Необхідність в арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже за результатами досудового розслідування необхідно буде вирішити подальшу долю вказаних речових доказів.
У відповідності із ст. 100 КПК України та нормами Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затверджених Постановою КМУ від 19 листопада 2012 року №1104 умовою зберігання речових доказів повинно бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.
Відповідно до ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У відповідності до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.
Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
У відповідності до ч. 2 ст. 167 KПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.
Стаття 170 КПК України визначає що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Стаття 171 КПК України визначає що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, приходить до переконання, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню, оскільки існує можливість використання даних речей, як доказів у кримінальному провадженні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Київської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002878 від 17.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України задовольнити.
Накласти арешт на вилучені в ході огляду службового автомобіля «FORD TRANZIT CONNEKT» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який проводився на території Бородянської ЦРЛ за адресою: Київська область, Бучанський район, смт. Бородянка, вул. Семашко, 3, речі, а саме пістолет ПМ № НОМЕР_3 та 2 магазини споряджені патронами по 8 шт., які упаковано до спецпакету № INZ2107286, годинник з коричневим шкіряним ремінцем на правій руці та обручку з металу жовтого кольору з лівої руки трупа ОСОБА_5 , які упаковано до спецпакету SUD 1128684. поліетиленовий пакет з документами ОСОБА_5 - паспорт, посвідчення офіцера, посвідчення про відрядження, які упаковано до спец. пакету SUD 1128683, гаманець з грошовим коштами 2 купюри по 200 грн., 1 купюра 20 грн., 2 купюри 10 грн., 1 купюра 5 грн., 1 купюра 1 грн., водійське посвідчення та банківські картки, які упаковано до спецпакету SUD 1128684.
Ухвала виконується слідчим негайно.
Ухвала може бути оскаржена до Київського Апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1