Справа № 182/2143/22
Провадження № 1-кп/0182/838/2022
У Х В А Л А
Іменем України

06.06.2022 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в місті Нікополь Дніпропетровської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000173 від 10.04.2022 відносно обвинуваченого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Смоленськ, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого до моменту затримання за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 Кримінального кодексу України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_3 ,

захисника (в режимі відеоконференції) адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6

в с т а н о в и в:
1.В провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває вказане кримінальне провадження.

2.Ухвалою від 31 травня 2022 року було призначено підготовче судове засідання на 06 червня 2022 року.

3.Під час підготовчого судового засідання на виконання вимог ч.3 ст.314 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) було поставлено питання про призначення обвинувального акта до судового розгляду.

4.Прокурор ОСОБА_4 вважав за можливим призначити обвинувальний акт до судового розгляду суддею одноособово у відкритому судовому засіданні, а також заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 строком на 60 діб без визначення розміру застави, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме переховування від суду, впливу на свідків, потерпілого, експертів та вчинення інших кримінальних правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху, оскільки останній обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, що спричинило тяжкі наслідки, а саме смерть, та він повною мірою усвідомлює невідворотність покарання і настання для нього передбачених законом обмежень його прав та свобод. На підставі викладеного вважає, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та не здатні запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 Кримінального процесуального кодексу України.

5.Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 не заперечували проти призначення обвинувального акта до судового розгляду у відкритому судовому засіданні визначеним складом суду, однак заперечили проти заявленого прокурором клопотання, оскільки вважають, що клопотання прокурора є необґрунтованим, а ризики недоведеними, тому просили змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт в нічний час доби за адресою фактичного місця мешкання ( АДРЕСА_2 ), зауваживши, що помешкання належать його дружині, яка виїхала до Чехії, має на утриманні матір похилого віку, офіційно працював та буде працювати, має позитивну характеристику, раніше до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягався, до затримання вів волонтерську діяльність, є військовозобов`язаним та бажає надавати матеріальну допомогу потерпілому, оскільки зміг лише частково відшкодувати збитки, а вину не визнає лише в частині перебування в стані алкогольного сп`яніння, від явки до суду ухилятись не збирається. Також просили призначити складання органом пробації досудової доповіді.

6.Потерпілий ОСОБА_6 також не заперечував проти призначення обвинувального акта до судового розгляду, цивільний позов буде заявлено до початку судового розгляду по суті. Щодо заявленого прокурором клопотання заперечив та підтримав клопотання обвинуваченого, зазначивши, що жодного впливу на нього не здійснювалось та просить змінити обвинуваченому запобіжний захід, щоб останній міг працювати та надавати матеріальну підтримку.
7.Прокурор щодо заявленого стороною захисту клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт заперечив та підтримав раніше заявлене клопотання, проти складання досудової доповіді не заперечував.

8.Вислухавши думку сторін кримінального провадження суд приходить до наступних висновків.

9.Згідно з вимогами ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

10.Щодо обвинуваченого ОСОБА_3 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 08.06.2022 року включно, без визначення розміру застави.

11.При вирішенні заявленого клопотання прокурора суд встановлює, чи дотепер наявна обґрунтована підозра та ризики, які виправдовують подальше тримання під вартою (або у разі зміни запобіжного заходу - застосування іншого запобіжного заходу).
12.Обґрунтованість підозри має оцінюватися на кожному етапі - від початкового періоду після затримання особи, так і в подальшому, коли тримання під вартою продовжується. Збереження обґрунтованості підозри є необхідною умовою законності продовження тримання під вартою. Відповідно, хоча під час затримання та застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою повинна бути обґрунтована підозра; у випадках тривалого тримання під вартою також має бути доведено, що підозра зберігається та залишається обґрунтованою протягом усього періоду тримання під вартою. (Рішення у справі Ilgar Mammadov проти Азербайджану, заява № 15172/13 від 22 травня 2014 року, параграф 90) Також, необхідно належним чином оцінити наявність ризиків, які виправдовують продовження тримання під вартою, та які можна обґрунтувати конкретними обставинами справи, а не абстрактними формулюваннями, надаючи належну оцінку індивідуальним обставинам підозрюваного. Наведення таких аргументів може виправдовувати тримання під вартою (Рішення Великої Палати у справі Buzadji проти Республіки Молдова від 5 липня 2016 року, заява № 23755/07, параграф 88). Такі аргументи не можуть використовувати формалістичну та абстрактну мову, також не дозволяється щоразу при розгляді питання про тримання під вартою використовувати ідентичні або стереотипні формулювання, автоматично продовжувати тримання під вартою (Рішення у справі Lisovskij проти Литви від 2 травня 2017 року, заява № 36249/14, параграф 77).
13.Суд зазначає, що протягом періоду часу, що минув, досі є достатні підстави вважати, що наявна обґрунтована підозра, крім того стороною захисту не спростовується питання обґрунтованості підозри. Суд також зазначає, що оскільки обставини не змінилися, ризик переховування від суду та ризик незаконного впливу на свідків та потерпілого, експерта у кримінальному провадженні залишилися. Втім, необхідно оцінювати не лише наявність обґрунтованої підозри та ризиків, а й доцільність застосування тримання під вартою до обвинуваченого на цьому етапі провадження.
14.Щодо посилання сторони обвинувачення на існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, то обґрунтування носить не конкретний характер та жодних доказів на підтвердження факту його існування до суду не надано. З цих підстав, цей ризик не враховується судом при вирішенні питання про наявність підстав для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, як недоведений.
15.Фактично в даних правовідносинах, суд повинен встановити, чи є запобіжний захід пропорційним для запобігання ризику або ризикам, на які вказує сторона обвинувачення, з метою захисту прав обвинуваченого та дотримання принципу верховенства права. Тримання під вартою вважається «позбавленням волі» в розумінні статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Метою цієї статті є захист від самовільного та необґрунтованого позбавлення волі. Тому, суд повинен всебічно оцінити обставини, на які посилаються сторона обвинувачення та сторона захисту.
16.Оцінка відповідних і достатніх підстав тримання під вартою має бути здійснена без відриву від фактичної тривалості попереднього ув`язнення. Ця оцінка здійснюється з необхідною ретельністю під час провадження у справі (Рішення у справі Gabor Nagy проти Угорщини-2 від 11 квітня 2017 року, заява № 73999/14, параграф 77). При цьому, потрібно завжди виходити з презумпції звільнення особи з-під варти (Рішення Великої Палати у справі Buzadji проти Республіки Молдова від 5 липня 2016 року, заява № 23755/07, параграфи 89, 91). Мають бути переконливо продемонстровані конкретні факти справи, для того, щоби переважати правило поваги до особистої свободи, а також щоби виправдати подальше тримання під вартою (наприклад, Рішення у справі Ilijkov проти Болгарії від 26 липня 2001 року, заява № 33977/96, параграф 84). Питання тривалості тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно.
17.Суд зазначає, що ОСОБА_3 утримується під вартою з 13.04.2022 року. Хоча за цей час ризики продовжують існувати, однак судом не було встановлено інших обставин, які виправдовують подальше тримання під вартою. Крім того, у судовому засіданні потерпілий просив суд змінити запобіжний захід щодо обвинуваченого (див.п.6), що в контексті тривалого тримання під вартою має враховуватися як обставина на користь його звільнення. Суд звертає увагу на те, що тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, а тому станом на зараз, з урахуванням тривалості тримання під вартою обвинуваченого, його стану здоров`я, наявності міцних соціальних зв`язків, постійного місця проживання та роботи, відсутності нових обставин, які виправдовують подальше тримання, цей захід не є пропорційним.
18.
19.Разом з тим, суд вважає, що оскільки доведені ризики не зменшилися, запобігти ризикам переховування, вчинення незаконного впливу на свідків, потерпілого, експерта, можливо шляхом застосування до ОСОБА_3 альтернативного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби, який дозволить забезпечити виконання ним своїх процесуальних обов`язків у цьому провадженні, оскільки це є основною метою застосування запобіжного заходу.
20.При цьому, покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, в умовах здійснення нагляду з боку працівників поліції надасть додаткових гарантій дотримання обвинуваченим ОСОБА_3 належної процесуальної поведінки та покладеного обов`язку явки до суду.

21.Отже, клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу підлягає задоволенню, а в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою слід відмовити за відсутності достатніх підстав.

22.Крім того, під час підготовчого судового засідання не було встановлено підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої ст.314 КПК України.

23.Обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України і не підлягає поверненню прокурору.

24.Дане кримінальне провадження підсудне Нікопольському міськрайонному суду Дніпропетровської області.

25.З метою підготовки до розгляду судом виконані вимоги ст.315 КПК України.
26.Інших клопотань від учасників судового провадження не надходило.

27.Цивільний позов під час підготовчого судового засідання не заявлявся.

28.Крім того, суд знаходить, що в інтересах прав людини, з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого ОСОБА_3 , необхідно вирішити питання про складання досудової доповіді уповноваженим органом з питань пробації.

29.Виходячи з викладеного, суд вважає за необхідне закінчити підготовче провадження та призначити судовий розгляд.

Керуючись статтями 177, 178, 181, 183, 194, 314-317, 369-372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:
1.Призначити кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого частиною 3 статті 286-1 Кримінального кодексу України до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, суддею одноособово, в залі Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області №13 на 09 червня 2022 року об 11 годині 30 хвилин.
2.В судове засідання викликати сторони кримінального провадження.

3.В задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 - відмовити.

4.Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника про зміну запобіжного заходу задовольнити.

5.Змінити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід, застосувавши до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у відповідний час доби з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин, на строк не більш ніж 60 діб, до 03 серпня 2022 року включно.

6.Покласти на ОСОБА_3 на строк до 03 серпня 2022 року наступні обов`язки:

-прибувати до суду за першою вимогою;

-не відлучатися з місця фактичного проживання ( АДРЕСА_2 ), без дозволу суду.

7.Контроль за поведінкою обвинуваченого ОСОБА_3 , який перебуває під домашнім арештом, покласти на процесуального керівника у даному кримінальному провадженні.

8.Виконання ухвали покласти на відділення Нікопольський РУП ГУНП в Дніпропетровській області за місцем проживання обвинуваченого.

9.Звільнити ОСОБА_3 негайно з-під варти.

10.Зобов`язати представника уповноваженого органу з питань пробації за місцем проживання обвинуваченого скласти досудову доповідь щодо ОСОБА_3 .

11.Досудова доповідь має бути складена та подана суду не пізніше 20 днів з моменту винесення ухвали.

12.Роз`яснити учасникам судового провадження про можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, якщо вони про це заявлять клопотання. Під час ознайомлення учасники судового провадження мають право робити з матеріалів необхідні виписки та копії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та проголошено 07.06.2022.

Суддя: ОСОБА_1