Справа № 305/812/22
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

12.07.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,
учасників судового розгляду : підозрюваного ОСОБА_5 , та його
захисника, адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/253/22, за апеляційною скаргою, яку подав начальник Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:
Ухвалою слідчого судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 13 травня 2022 року відмовлено у задоволенні погодженого з прокурором клопотання старшого слідчого СВ Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 (далі - слідчий), про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, неодруженого, з середньою освітою, на утриманні має одну малолітню дитину, раніше не судимого.

Цією ухвалою щодо підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю до 11 липня 2022 року, включно з покладенням на підозрюваного таких процесуальних обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожною їх вимогою; не відлучатися із населеного пункту, з місця свого проживання будинок АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду; цілодобово знаходитись за місцем свого проживання, розташованого по АДРЕСА_1 ; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З матеріалів клопотання убачається, що 13.05.2022 до слідчого судді надійшло погоджене з прокурором клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України ОСОБА_5 . Відповідно до клопотання, 12.05.2022, приблизно о 19 годині 20 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи на території ділянки лісу, яка розташована на відстані 70 метрів від готельного комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , під час сварки, яка виникла на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків між ним та його знайомим ОСОБА_9 , маючи умисел спрямований на умисне заподіяння останньому тяжких тілесних ушкоджень, тримаючи телескопічну палицю у руках, спричинив не менше двох ударів палицею у ділянку голови потерпілого ОСОБА_9 , після чого, продовжуючи свої умисні протиправні дії, направлені на спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, тримаючи ніж у правій руці, завдав один удар ножем потерпілому ОСОБА_9 у грудну клітку зліва, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення грудної клітки та черевної порожнини з ушкодженням селезінки, гемоперитонеум. Відомості, щодо вказаного кримінального правопорушення 12 травня 2022 року внесені до ЄРДР за № 0000192 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України і цього ж дня ОСОБА_5 , на підставі ст. 208 КПК України, затримано за підозрою у скоєнні цього злочину. У клопотанні слідчий також вказує на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, за яке може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, і на наявність доказів, які підтверджують обґрунтованість підозри. Окрім того, у клопотанні вказується на те, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, ч. 1 ст.177 КПК України: переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та суду; незаконного впливу на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні з метою уникнення відповідальності, оскільки не всі свідки на час розгляду клопотання, судом допитані; знищення, або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Між тим, слідчий звертає увагу на те, що підозрюваний не має постійного місця роботи, тому, з огляду на вищевикладене, вважає, що інші, більш м`які, запобіжні заходи не забезпечать належну процесуальну поведінку підозрюваного, - просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 діб без визначення розміру застави.

Слідчий суддя в ухвалі зазначив, що органом досудового розслідування належними та допустимими доказами доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. Проте, на переконання слідчого судді, вказані у клопотанні слідчого ризики: незаконного впливу підозрюваного на свідків (які на момент розгляду клопотання уже допитувались), знищення, приховування або спотворення будь-якої з речей чи документів у кримінальному провадженні, - належним чином не обґрунтовані та ґрунтуються виключно на припущеннях, тому не можуть бути враховані слідчим суддею при обранні виняткового запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 . При цьому, зважаючи на обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , і твердження про те, що він ніде не працює, саме по собі, без надання інших доказів, не може поза будь-яким сумнівом свідчити про те, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, залишить місце свого постійного проживання. Окрім цього, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 проживає разом із дружиною та має на утриманні 1 малолітню дитину. Наведене, на переконання слідчого судді, спростовує твердження органу досудового розслідування про те, що у ОСОБА_5 відсутні міцні соціальні зв`язки. Між тим, з матеріалів клопотання убачається, що підозрюваний ОСОБА_5 позитивно характеризується за місцем проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Тому, на підставі вищенаведеного, слідчий суддя вважає, що відносно підозрюваного ОСОБА_5 буде достатнім застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю, який забезпечить його належну процесуальну поведінку та виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків. Тому у задоволенні клопотання слідчого про обрання стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовлено.

В апеляційній скарзі начальник Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_7 вважає оскаржувану ухвалу необґрунтованою, незаконною, такою, що підлягає скасуванню, оскільки, враховуючи ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які є очевидно наявними, до підозрюваного ОСОБА_5 слід застосувати запобіжний захід тримання під вартою. При цьому, апелянт звертає увагу на те, що слідчим суддею не враховано той факт, що ОСОБА_5 вчинив злочин проти життя і здоров`я особи у період воєнного часу, який введений та продовжений Указом Президента України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Апелянт вважає, що слідчий суддя при розгляді клопотання та при обранні підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю, не оцінив у сукупності вищенаведені обставини та не надав їм належної оцінки. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , які заперечили щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга начальника Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_7 , задоволенню не підлягає.
Апеляційна скарга розглядається за відсутності прокурора, неявка якого, з огляду на положення ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. Приймаючи рішення про розгляд апеляційної скарги за відсутності прокурора береться до уваги те, що прокурор належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги, однак подав заяву про її розгляд без його участі.
Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення колегія суддів відхиляє з таких підстав.
Так, відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, а відповідно до ч. 6 даної статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію, і запобіжний захід вважається скасованим.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.
Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.
Із журналу судового засідання вбачається, що у розгляді клопотання брали участь як підозрюваний ОСОБА_5 , так і його захисниця адвокатка ОСОБА_10 , що свідчить про дотримання права підозрюваного ОСОБА_5 на захист.
Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що органом досудового розслідування доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання доказами, зокрема протоколами: огляду місця події від 12.05.2022, затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, допитів неповнолітніх свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 від 13.05.2022, свідка ОСОБА_13 від 13.05.2022 та іншими матеріалами кримінального провадження, на підставі яких ОСОБА_5 повідомлено про підозру в скоєнні передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України кримінального правопорушення. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання докази підтверджують причетність ОСОБА_5 до скоєння кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг учинити кримінальне правопорушення. Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень. Також апеляційний суд бере до уваги те, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення сторонами кримінального провадження не оспорюється.
При цьому, апеляційний суд погоджується і з висновком слідчого судді про недоведеність слідчим та прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема ухилення від органу досудового розслідування та суду; впливу на потерпілого чи свідків; знищення, сховання або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Погоджуючись із указаним висновком, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дав належну оцінку та обґрунтовано взяв до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, одружений, має на утриманні одну малолітню дитину, що свідчить про наявність у нього міцних соціальних зв`язків.
Між тим, слідчий суддя обґрунтовано врахував те, що органом досудового розслідування допитані свідки у кримінальному провадженні, а під час огляду місця події вилучено перо чинний ножик, який визнано речовим доказом.
Тому, обґрунтованим і підтвердженим, на переконання апеляційного суду є і висновок слідчого судді про те, що органом досудового розслідування не надано жодних доказів у підтвердження ризиків, передбачених п. п. 1-3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Не додано таких доказів і прокурором до апеляційної скарги.
З огляду на характер та конкретні обставини вчинення діяння, яке інкримінується ОСОБА_5 , а також тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винуватим (позбавлення волі на строк від 5 до 8 років), апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про доведеність органом досудового розслідування ризиків переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення.
Разом із тим, апеляційний суд погоджується і з висновками слідчого судді про те, що прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 , як підозрюваного у кримінальному провадженні, зокрема й запобігти будь-яким із передбачених ст. 177 КПК України ризикам.
Разом із тим, апеляційний суд бере до уваги і те, що стороною обвинувачення не надано доказів, які б свідчили про те, що інший, більш м`який, запобіжний захід, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 . Тому, доводи слідчого та прокурора в цій частині апеляційний суд вважає такими, що ґрунтуються на припущеннях, які не підтверджені будь-якими доказами як під час розгляду клопотання, так і апеляційним судом під час розгляду апеляційної скарги.
Апеляційний суд також вважає, що клопотання слідчого та доводи апеляційної скарги прокурора не містять переконливого обґрунтування про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для забезпечення його належної процесуальної поведінки, зокрема й запобіганню будь-яким із визначених ст. 177 КПК України ризикам.
Разом із тим, до апеляційної скарги прокурором не додано доказів, які б свідчили про те, що підозрюваний ОСОБА_5 не виконував чи не виконує покладені на нього процесуальні обов`язки.
При цьому, колегія суддів зазначає, що сама по собі тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , не може бути безумовною підставою для застосування щодо нього найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ця обставина повинна братись до уваги у сукупності разом з іншими обставинами.
На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що слідчим та прокурором не доведено, що інший, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, зокрема цілодобовий домашній арешт, буде недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 та виконання покладених на нього обов`язків як підозрюваного, а також запобіганню будь-яким із визначених ст. 177 КПК України ризикам.
Приймаючи судове рішення беруться до уваги положення, які містяться у п. п. 3 і 4 ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Тому, колегія суддів доходить висновку про те, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту буде достатнім і необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні.
Доводи апеляційної скарги прокурора про незаконність ухвали слідчого судді, оскільки враховуючи ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які є очевидно наявними, до підозрюваного ОСОБА_5 слід застосувати запобіжний захід тримання під вартою, - апеляційний суд, з огляду на наведене вище, відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеними вище обставинами.
Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що ОСОБА_5 вчинив злочин проти життя і здоров`я особи у період воєнного часу, який введений та продовжений Указом Президента України у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, - апеляційний суд відхиляє як такі, що будь-яким чином не впливають на висновки слідчого судді про недоведеність неможливості застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
На підставі наведеного вище, доводи апеляційної скарги про те, що слідчий суддя при розгляді клопотання та при обранні підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю, не оцінив у сукупності вищенаведені обставини та не надав їм належної оцінки, - апеляційний суд відхиляє як безпідставні та необґрунтовані, оскільки не підтверджені будь-якими доказами, а натомість спростовані наведеним вище.
Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що слідчим та прокурором не доведено, що лише за допомогою застосування щодо ОСОБА_5 заходу забезпечення кримінального провадження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого ним кримінального правопорушення.
Приймаючи рішення апеляційний суд бере до уваги і те, що матеріали судового провадження не містять доказів щодо тяжкості тілесного ушкодження заподіяного потерпілому ОСОБА_9 .
Тому, апеляційний суд вважає, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту буде достатнім для забезпечення його належної процесуальної поведінки як підозрюваного у кримінальному провадженні.
На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.
Колегія суддів також вважає, що слідчим суддею обґрунтовано, з огляду на положення ч. 1 ст. 181 та ч. 5 ст. 194 КПК України, покладено на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені п. п. 1- 3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, а також відповідно до ч. 7 цієї статті визначено строк їхньої дії.
Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.
На підставі вищенаведеного, колегія суддів доходить висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги немає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.
Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б могли вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх, і на такі прокурор не вказує в апеляційній скарзі, а не з`явившись на її розгляд позбавив себе можливості надати будь-які докази чи довести обставини у підтвердження доводів апеляційної скарги та спростування висновків слідчого судді; строк дії оскаржуваної ухвали сплив 11.07.2022, що свідчить про те, що вона втратила чинність у часі, а відповідно до клопотання прокурора досудове розслідування у кримінальному провадженні закінчено і обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 направлено до суду першої інстанції для розгляду по суті, що також підтверджено стороною захисту під час апеляційного розгляду.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу, яку подав начальник Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 13 травня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні погодженого з прокурором клопотання старшого слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, ОСОБА_5 , та обрано відносно нього запобіжний захід домашній арешт без застосування електронних засобів контролю до 11 липня 2022 року включно, залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: