Справа № 308/5227/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі :

слідчого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2

у складі учасників справи:

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6

кримінальне провадження 1-кп/308/1694/22

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в місті Ужгороді клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000024 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 17 березня 2022 року за підозрою

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шевченкове, Глухівського району, Сумської області, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , який тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_2 , готель « ОСОБА_8 », громадянина України, раніше не судимого,- одруженого на утриманні троє малолітніх дітей,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 Кримінального кодексу України, -

встановив:

04 травня 2022 року до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до Указу Президента України №64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан. Разом з тим, відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», на період дії правового режиму воєнного стану чоловікам - громадянам України, віком від 18 до 60 років, а також жінкам-військовозобов`язаним обмежено виїзд за межі України, крім військовозобов`язаних, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації відповідно до статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію". Під час досудового розслідування з`ясовано, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення осіб призовного віку від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд за кордон, через державний кордон України, всупереч обмеженням, встановленим Законом України «Про правовий режим воєнного стану», з корисливих мотивів.

Так, ОСОБА_4 , разом із невстановленими досудовим розслідуванням особами, розробив злочинну схему, відповідно до якої, особа призовного віку від 18 до 60 років, якій обмежено виїзд за кордон, проходить медичну комісію у ІНФОРМАЦІЯ_2 , з визнанням останньої непридатною до військової служби, що в подальшому дає підставу для виїзду за межі території України.

На виконання вказаної схеми, ОСОБА_4 , діючи умисно, на виконання заздалегідь розробленої злочинної схеми, 18.04.2022 о 19:53 год., перебуваючи за адресою АДРЕСА_3 , готель « ІНФОРМАЦІЯ_3 », зустрівся з ОСОБА_9 , який діяв під контролем правоохоронних органів, достовірно знаючи, що ОСОБА_9 обмежено виїзд за кордон, повідомив останньому, що він організовує проходження особами призовного віку військоволікарської комісії на території одного з військових комісаріатів Закарпатської області, з подальшим визнанням особи непридатною до військової служби з виключенням з військового обліку, що слугує підставою для безперешкодного виїзду особи за кордон.

За виконання вказаних дій, ОСОБА_4 висунув пропозицію надання йому грошових коштів у розмірі 20 000 доларів США. В подальшому, 28.04.2022 близько 12:15 год. ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_4 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на організацію незаконного переправлення особи через державний кордон України за грошову винагороду, зустрівся із ОСОБА_9 , під час чого повідомив останньому про необхідність надання грошових коштів у розмірі 20 000 доларів США за проходження військово - лікарської комісії у ІНФОРМАЦІЯ_2 з подальшим визнанням ОСОБА_9 непридатним до військової служби та виключенням з військового обліку, що надасть можливість останньому безперешкодно виїхати за межі території України, всупереч обмежень, встановлених Законом України «Про правовий режим воєнного стану».

Після цього, в цей же день, ОСОБА_9 , діючи під контролем правоохоронних органів, за попередньою вказівкою ОСОБА_4 , надав останньому заздалегідь ідентифіковані грошові кошти в розмірі 20 000 доларів США, однак у зв`язку з неможливістю винесення військоволікарською комісією рішення про непридатність до військової служби того ж дня, ОСОБА_4 повернув вказані грошові кошти ОСОБА_9 та переніс зустріч на інший день.

Надалі, 02.05.2022, близько 13:05 год, перебуваючи за адресою АДРЕСА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 зустрівся із ОСОБА_9 , та отримав від останнього заздалегідь ідентифіковані грошові кошти у розмірі 20 000 доларів США, упаковані до синього поліетиленового пакету, за сприяння у проходженні ОСОБА_9 військово - лікарської комісії у ІНФОРМАЦІЯ_2 з подальшим визнанням останнього непридатним до військової служби та виключенням з військового обліку.

Крім цього, того ж дня, близько 14:16 год. ОСОБА_9 , діючи під контролем правоохоронних органів, за попередньою вказівкою ОСОБА_4 , зайшов до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 , де пройшов військово - лікарську комісію та отримав довідку про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку №3006 від 02.05.2022 та тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 02.05.2022, що в подальшому надало можливість останньому безперешкодно перетнути державний кордон України у міжнародному пункті пропуску « ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України порадами, вказівками та наданням засобів, вчиненому з корисливих мотивів.

02 травня 2022 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 було затримано у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. З ст. 332 КК України.

03 травня 2022 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 332 КК України. Підозрюваним у кримінальному провадженні є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харків, який тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_2 , готель « ОСОБА_8 » громадянин України, раніше не судимий.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_4 злочину повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: рапорт про виявлення кримінального правопорушення від 17.03.2022 року; протоколами огляду місця події від 02.05.2022 року; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 02.05.2022 року; показами підозрюваного ОСОБА_4 від.02.05.2022 року; показами свідка ОСОБА_9 від 14.04.2022 року та 03.05.2022 року; протоколом обшуку від 02.05.2022 року.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт та застава, на думку сторони обвинувачення, будуть не достатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із взяттям під варту, а тому, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочинів, передбачених ч.3 ст.332 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні, дає підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
З огляду на викладене, прокурор просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
При розгляді клопотання в судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити та обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні відносно застосування, щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив. Вважає, що відповідну процесуальну поведінку, цілком може забезпечити більш м`який запобіжний захід. Вважає, підозру необґрунтованою, ризики не доведеними, зазначив, що процесуальні та слідчі дії зі сторони обвинувачення були проведені з порушеннями. Також зазначив, що ОСОБА_4 має стійкі соціальні зв`язки, одружений та має на утриманні трьох малолітніх дітей, додав підтверджуючі документи, піклується про батьків похилого віку та немає наміру переховуватись від органів досудового слідства та суду. Також, вважає, що підозрюваний не може впливати на свідків в даному кримінальному провадженні, оскільки такі крім ОСОБА_9 не встановлені, а свідок останній за наявною у них інформацією виїхав за межі України. Крім того просив, у разі прийняття слідчим суддею, рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначити розмір застави 150 000 200 000 тисяч гривень, вищий розмір застави, буде для його підзахисного надмірним тягарем.
Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечив проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначив, що основні ризики на, які посилається сторона обвинувачення не є обґрунтованими. Обгрунтованість підозри теж викликає сумніви, крім того вважає, що вподальшому може бути змінена кваліфікація вчиненого кримінального правопорушення, а саме вважає.
Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні, підтримав своїх захисників та заперечував проти задоволення клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Посилався, на грубі порушення вимог КПК України, при його затриманні, зазначив, що підтримує своїх захисників в частині недоведеності підозри, а також необґрунтованості ризиків. Крім того просив суд звернути увагу, про наявність на утриманні трьох малолітніх дітей, дружини, батьків похилого віку, а також те, що він раніше не судимий та не притягувався до кримінальної відповідальності, є директором двох селянського-фермерських господарств, від нього залежить доля його працівників, а також сплата податків до держбюджету, своєчасність сплати яких на даний час як ніколи потрібна державі.
Дослідивши клопотання сторони обвинувачення, заслухавши прокурора, підозрюваного, захисника з приводу заявленого клопотання, суд дійшов наступних висновків.
Як встановлено з матеріалів клопотання та у судовому засіданні, ОСОБА_4 інкримінується вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого.
Як вбачається з пояснень сторони обвинувачення, підставою обрання запобіжного заходу в виді тримання під вартою було обґрунтованість підозри, вагомість доказів, а також наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, як і відомості щодо особистості ОСОБА_4 ..
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується.
У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1.переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
3.незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
5.вчинити інше кримінальне правопорушення
Як вже зазначено вище, з пояснень сторони обвинувачення вбачається, що підставою застосування запобіжного заходу в виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 було обґрунтованість підозри, вагомість доказів, а також наявність ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Аналогічні посилання, як підставу застосування запобіжного заходу, наведено прокурором і у клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч. 1 та п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
При дослідженні доданих до клопотання доказів, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність гр. ОСОБА_4 , до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332 КК України.
Слідчий суддя зазначає, що нормами чинного КПК України не закріплено поняття обґрунтованості пред`явленої підозри, в зв`язку з чим при вирішенні такого питання слід звертатися до практики ЄСПЛ, оскільки кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).
Так, стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).
Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги вищевказані рішення ЄСПЛ, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
Доводи сторони захисту щодо необґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення слідчий суддя вважає передчасними, оскільки на теперішній час здійснюється досудове розслідування зазначеного кримінального провадження, проводяться слідчі та інші процесуальні дії для встановлення обставин події, проте зібрані на даний час по кримінальному провадженню докази є достатніми для висновку поза розумним сумнівом про наявність на теперішній час обґрунтованої підозри щодо причетності ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.
Обставини кримінального правопорушення та причетність ОСОБА_4 до даного кримінального правопорушення, обґрунтованість підозри підтверджується: протоколами огляду місця події від 02.05.2022 року; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 02.05.2022 року; показами підозрюваного ОСОБА_4 від.02.05.2022 року; показами свідка ОСОБА_9 від 14.04.2022 року та 03.05.2022 року; протоколом обшуку від 02.05.2022 року.

Обґрунтованість підозри містить у собі два аспекти. Перший стосується питання права: підозра має стосуватися правопорушення, передбаченого законом. Другий стосується питання факту: мають бути доведені обставини, які за розумного та неупередженого тлумачення викликають підозру щодо причетності певної особи до певного кримінального правопорушення. У Рішенні Нечипорук і Йонкало проти України(п. 175) ЄСПЛ вкотре повторив, що термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. При цьому тлумачення поняття «обґрунтованості» буде залежати від усіх обставин справи (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom (Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства).
Сукупність фактичних даних, які містяться в наведених матеріалах кримінального провадження, дає підстави вважати пред`явлену ОСОБА_4 підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні вже під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Слідчий суддя, вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України: можливість переховуватися від органів досудового розслідування, суду, можливість незаконно впливати на свідків, потерпілого у кримінальному провадженні .
Враховуючи, що кримінальні правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , за ступенем тяжкості відноситься до тяжкого (ч. 3 ст. 332 КК України) злочину, зважаючи на вид та розмір покарання, яке загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (від 7 до 9 років позбавлення волі), останній може переховуватися від органу досудового розслідування та суду і на території України, оскільки зареєстрований у м.Харків, має там місце постійного проживання, а кримінальне правопорушення у якому він підозрюється вчинено на території Закарпатської області, що свідчить про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а відповідно до рішення Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування».
Слідчий суддя, беручи до уваги обставини вчиненого правопорушення, вважає, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі може вплинути на свідка, який вже встановлений, у даному кримінальному провадженні з метою дачі, зміни ним показань на його користь, що свідчить про існування ризику передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України.
Щодо ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, або продовжити вчинення вказаного кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, такий ризик недоведеним прокурором.
Слідчим суддею оцінювалась можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 для запобігання вищезазначених ризиків.
Так, відповідно до характеристики ОСОБА_4 , останній являється одруженим, має на утриманні малолітніх дітей, є працездатним, є фізичною особою підприємцем, утримання ОСОБА_4 літніх непрацездатних батьків, слідчому судді не доведено, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає, однак слідчий суддя враховує той факт, що усвідомлюючи неминучість покарання за вчинення тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до дев`яти років та враховуючи те, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, має можливості впливу на свідка, що був встановлений у кримінальному провадженні та тих, що можуть бути встановлені надалі.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного, обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.
Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосудді може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контрактами.
Також слідчий суддя враховує, що злочин у якому підозрюється ОСОБА_4 вчинений в умовах воєнного стану та створює негативні наслідки політичного, економічного та соціального характеру, які настають у результаті неконтрольованої міграції. А також, враховує значний суспільний резонанс даної справи і вважає, що існують підстави вважати, що звільнення затриманого реально порушить публічний порядок і може створити серед громадян України передумови для вчинення аналогічних кримінальних правопорушень, а також створення передумов вчинення громадянами призовного віку з метою уникнення мобілізації інших кримінальних правопорушень.
На підставі викладеного, а також враховуючи дані про особу обвинуваченого в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність прокурором у клопотанні ризиків можливості обвинуваченого переховуватися від суду, а також незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах провадження відсутні.
Отже, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі ОСОБА_4 та тяжкості пред`явленого йому обвинувачення, а відтак є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження та суспільному інтересу.
Таким чином, за наведених вище обставин, суд вважає за доцільне обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів.
Разом з тим слідчий суддя приходить до наступного висновку.
У відповідності з ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.
Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків; розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого суд з урахуванням положень ст. ст.177, 178 КПК України, повинен раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу обвинуваченого, тяжкістю злочину у вчиненні якого він підозрюється. При цьому, необхідно мати на увазі, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб у особи, щодо якої застосовано заставу, не виникало бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
У відповідності з ч. 5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, визначається в межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом з тим, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

При цьому слідчий суддя, враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

У зв`язку з наведеним, виходячи з вимог ст.ст. 178, 182 КПК України, тяжкості злочину, з урахуванням положення Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» щодо розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01.01.2022 року складає 2481 гривень, та з урахуванням майнового стану підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку, що для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, є необхідним визначити заставу у розмірі 120 (сто двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 297 720 (двісті дев`яносто сім тисяч сімсот двадцять) гривень 00 копійок (120х2481). Такий розмір застави буде відповідним і достатнім, у даному кримінальному провадженні, зможе запобігти ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України та буде слугувати відповідним стримуючим фактором.
У випадку внесення застави слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Відповідно до вимог ч.1 та ч.2 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, при цьому строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.
Згідно протоколу затримання ОСОБА_4 затримано 02 травня 2022 року о 16 год. 50 хв., а тому строк тримання під вартою слід обчислювати з моменту його затримання.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 187, 193, 196, 197, 309 КПК України,-
постановив:

Клопотання задовольнити частково.
Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обчислювати з 02 травня 2022 року до 29 червня 2022 року включно.
Встановити строк дії ухвали до 29 червня 2022 року включно.
На підставі ч. 3 ст.183, ч. 5 ст.182 КПК України, визначити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , достатню для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, заставу у розмірі 120 (ста двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 297 720 (двісті дев`яносто сім тисяч сімсот двадцять) гривень 00 копійок (120х2481).
Роз`яснити, що підозрюваний ОСОБА_4 або заставодавець мають право в будь який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У разі внесення застави на ОСОБА_4 , у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу;
- не відлучаттись із місця тимчасового перебування (Закарпатська область) без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну
- утриматись від спілкування з свідками у вказаному кримінальному провадженні.
Строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 29 червня 2022 року включно.
У разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Територіального управління ДСА України в Закарпатській області коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі установи, в якій утримуватиметься підозрюваний.
Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа негайно має здійснити розпорядження про звільнення підозрюваного з-під варти, про що повідомити Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, в порядку ч.5 ст.194 КПК України.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.
Копію ухвали вручити підозрюваному, прокурору та захисникам.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.
Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 06.05.2022 року о 10 год. 30 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1