Справа № 344/1355/22
Провадження № 11-кп/4808/170/22
Категорія ст.197 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2022 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду у складі:

головуючого-судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши в порядку письмового апеляційного провадження матеріали за апеляційною скаргою (далі АС) захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 21 лютого 2022 року про обрання (продовження) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 21 лютого 2022 року обрано (продовжено) запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК, до 21 квітня 2022 року включно.

Своє рішення суд мотивував тим, що запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_6 у вигляді тримання без визначення розміру застави, з урахуванням його тяжкості обвинувачення, яке кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК, конкретними підставами і метою запобіжного заходу та є підстави вважати, що інші запобіжні заходи будуть недостатніми для запобігання встановленим ризикам, тому вважав за необхідне щодо нього обрати (продовжити) строк тримання під вартою без визначення розміру застави.

Не погодившись з ухвалою суду захисник ОСОБА_7 подала АС, в якій зазначає, що судове рішення про обрання (продовження) строку тримання під вартою щодо її підзахисного ухвалено із значними порушеннями вимог кримінального процесуального права та вказує на відсутність необхідності у застосуванні найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Просить ухвалу Івано-Франківського міського суду від 21 лютого 2022 року скасувати та постановити нову, якою визначити розмір застави ОСОБА_6 у межах відповідно до ч.5 ст.182 КПК.

Прокурор Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_8 та захисниця ОСОБА_7 подали клопотання про розгляд АС обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ст. 406 КПК.

Перевіривши матеріали контрольного кримінального провадження, обговоривши доводи і мотиви АС, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Колегія суддів виходить з того, що тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом, пов`язаним з обмеженням конституційного права особи на свободу, який полягає в примусовій ізоляції обвинуваченого шляхом поміщення його в установу тримання під вартою на певний строк із підпорядкуванням режиму цієї установи.

Так, відповідно до ч.1 ст.194 КПК, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що на стадії судового розгляду кримінального провадження, такий стандарт доказування як «обґрунтована підозра», втрачає свою актуальність і при оцінці доказів повинен бути застосований критерій доведеності «поза розумним сумнівом», який випливає із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Однак, цей критерій може бути застосований тільки під час ухвалення остаточного судового рішення, яким буде розглянуто по суті та вирішено питання про визнання особи винуватою у вчинені злочину та призначення їй покарання.

Намагання надати оцінку доказам, які були досліджені в результаті судового розгляду кримінального провадження до ухвалення остаточного судового рішення, може бути визнано сторонами як ознака упередженості суду та визнана правовою підставою для відводу складу суду.

Відповідно до матеріалів контрольного провадження, Івано-Франківським міським судом продовжується судовий розгляд кримінального провадження №0002180 про обвинувачення ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , яким повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.307 КК. Кримінальне правопорушення, у вчиненні, якого обвинувачується ОСОБА_6 , відносяться до особливо тяжкого злочину, вчинене у складі організованої групи.

Колегія суддів підтверджує, обґрунтованими доводи клопотання прокурора про наявність ризиків, які встановлені ч.1 ст.177 КПК та необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 на час звернення з відповідним клопотанням до суду.

Підставами вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК, а саме, що обвинувачений ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні. Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , є особливо тяжкими, санкція за вчинення у разі доведеності його вини, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, а тому суд вважав, що інший запобіжний захід не буде сприяти належній процесуальній поведінці обвинуваченого.

При цьому колегія суддів враховує дані про обвинуваченого, а саме його вік та стан здоров`я, соціальні зв`язки, відсутність даних про неможливість перебування під вартою.

Колегія суддів вважає, що інші альтернативні запобіжні заходи, враховуючи особу обвинуваченого, тяжкість висунутого обвинувачення та наявність ризиків, які передбачені п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК, не зможуть забезпечити необхідну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Що стосується покликань захисника, щодо незаконності ухвали слідчого судді, позаяк не визначено розміру застави обвинуваченому ОСОБА_6 у межах відповідно до ч.5 ст.182 КПК, вони є голослівними.

Відповідно ч 4 ст.183 КПК визначено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Колегія суддів враховує, що при вирішенні питання про необхідність тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 необхідно враховувати наявність конкретного суспільного інтересу, який превалює над принципом поваги до свободи особистості, з метою забезпечення конституційних засад спрямованих на захист найвищих соціальних цінностей в Україні, а саме прав людини та основоположних свобод та здоров`я людини, яка визнається в Україні найвищою соціальною цінністю згідно до ст. 3 Конституції України.

Апеляційний суд визнає, що тримання під вартою ОСОБА_6 в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу щодо обвинуваченого, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та повністю відповідає практиці Європейського суду з прав людини та вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Колегія суддів бере до уваги, що рішення місцевого суду щодо розгляду питання про законність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого, кримінальне провадження щодо якого розглядається по суті судом першої інстанції, не повинно виглядати як втручання у порядок розгляду кримінального провадження судом першої інстанції та створювати перешкоди суду в організації ефективного судового розгляду у розумні строки.

Суд апеляційної інстанції повинен ретельно перевіряти чи зміна судового рішення та обрання більш м`якого запобіжного заходу, який виявиться таким, що не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого може призвести до істотних негативних наслідків, які не дозволять суду першої інстанції розглянути кримінальне провадження у розумні строки.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , які б були безумовною підставою для скасування оскарженої ухвали.

За таких обставин, АС захисника ОСОБА_7 не підлягає до задоволення.

З урахуванням наведеного та керуючись, ст.ст. 404, 405,407,418, 419, 422-1 КПК, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, ухвалу Івано-Франківського міського суду від 21 лютого 2022 року про обрання (продовження) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5