Єдиний унікальний номер 205/6676/22
У Х В А Л А

19 жовтня 2022 року Ленінський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника - адвоката ОСОБА_4

потерпілої - ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До Ленінського районного суду міста Дніпропетровська в порядку п.3 ч.2 ст.283 КПК України надійшов зазначений обвинувальний акт.
В судовому засіданні прокурор вважав можливим призначити судовий розгляд на підставі вказаного обвинувального акту та заявив клопотання про доставку в судове засідання обвинуваченого ОСОБА_6 , виклик його захисника адвоката ОСОБА_4 , потерпілу, свідків за реєстром матеріалів досудового розслідування.
Крім того, прокурор просив суд обрати відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що для даного кримінального провадження існують ризики, передбачені ст.177 КПК України. Так, на думку прокурора, в разі зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який, останній матиме потенційну можливість ухилятися від суду шляхом переховування з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміноване йому кримінальне правопорушення, а також здійснити незаконний вплив на потерпілу і свідків у даному провадженні. Також прокурор посилався на введення правового режиму воєнного стану на території України та географічну близькість до меж Дніпропетровської області тимчасово окупованих територій, на які може виїхати обвинувачений в разі пом`якшення раніше обраного йому запобіжного заходу з метою ухилення від суду та уникнення кримінальної відповідальності за інкримінований йому злочин, що також свідчить про наявність ризику для даного кримінального провадження.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_4 , не заперечував проти призначення судового розгляду за даним обвинувальним актом. При цьому захисник зазначив, що прокурором не було наведено достатніх доказів наявності передбачених ст.177 КПК ризиків для даного кримінального провадження як на теперішній час, так і на майбутнє, через що вважав клопотання прокурора в частині обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно свого підзахисного необґрунтованим та безпідставним, в зв`язку з чим просив суд відмовити у його задоволенні і змінити йому запобіжний захід на домашній арешт. Також в якості обґрунтування захисник посилався на наявність у обвинуваченого сім`ї та постійного місця проживання, що свідчить про стійкість соціальних зв`язків у ОСОБА_6 .
Крім того, захисник заявив клопотання про допит додаткових свідків сторони захисту, які не були допитані в рамках досудового розслідування даного кримінального провадження, так як зазначені особи можуть надати суду інформацію, яка має важливе значення для правильного розгляду даного кримінального провадження.
Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку свого захисника щодо клопотання прокурора про призначення судового розгляду. Також він заперечував проти клопотання прокурора про обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і підтримав клопотання свого захисника про зміну йому запобіжного заходу на домашній арешт.
Суд, вислухавши думку учасників підготовчого судового засідання, дослідивши додані до обвинувального акту матеріали, вважає, що вказане кримінальне провадження підсудне Ленінському районному суду м. Дніпропетровська; підстав для закриття кримінального провадження або його зупинення немає; підстав для повернення обвинувального акту також немає.
З урахуванням думки учасників підготовчого судового засідання суд вважає можливим призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, який здійснювати одноособово у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Ленінського районного суду м. Дніпропетровська.
Суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора та доставити в судове засідання обвинуваченого ОСОБА_6 , викликати його захисника, потерпілу, свідків за реєстром матеріалів досудового розслідування.
Крім того, суд вважає за можливе задовольнити клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 , про допит додаткових свідків, так як відомості, отримані від вказаних осіб, можуть надати суду додаткову доказову інформацію щодо обставин даної справи.
Поряд з цим, суд приходить до обґрунтованого висновку про те, що клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 також підлягає задоволенню, а в задоволенні клопотання захисника про зміну обвинуваченому запобіжного заходу на домашній арешт необхідно відмовити з наступних підстав.
Так, відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою, а з частини третьої даної норми слідує, що звертаючись до суду з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, прокурор має викласти, зокрема обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою.
Зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання прокурора дотримані в повному обсязі.
Суд погоджується з посиланням прокурора на наявність і актуальність ризиків для даного кримінального провадження. Зокрема, суд обґрунтовано вважає, що в разі зміни запобіжного заходу на більш м`який обвинувачений ОСОБА_6 матиме реальну можливість перешкодити судовому розгляду даного кримінального провадження шляхом переховування від суду, побоюючись тяжкості покарання за інкриміновані тяжкий і особливо тяжкий злочини, яке загрожує їм в разі визнання винними.
Поряд з цим, залишається актуальним і потенційний ризик незаконного впливу з боку обвинуваченого на свідків у даному провадженні з метою зміни ними своїх показань у суді, так як вказані особи на даний час не були допитані в ході судового розгляду даного кримінального провадження.
При цьому, суд також враховує характер та тяжкість покарання, яке може бути застосоване відносно обвинуваченого, що кореспондується з характером суспільного інтересу.
Також судом враховано і діючий в Україні правовий режим воєнного стану та географічну близькість тимчасово окупованих територій, що в своїй сукупності свідчить про наявність реальної можливості у обвинувачених почати переховуватися від суду шляхом виїзду на вказані території, де на даний час відсутній контроль правоохоронних органів України за процесуальною поведінкою осіб, які притягаються до кримінальної відповідальності.

Таким чином, продовження існування зазначених вище обставин у їх сукупності виправдовують подальше перебування обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, що відповідає вимогам закону і є співрозмірним тяжкості і характеру діянь, які інкримінуються обвинуваченим. Більш м`який запобіжний захід для обвинуваченого, на глибоке переконання суду, не забезпечить належної його процесуальної поведінки, а тому продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою є найбільш прийнятним за наявних умов.
Разом з цим, судом при прийнятті даного рішення враховано і практику Європейського суду з прав людини, а саме рішення від 26.06.1991 року у справі «Летельє до Франції», в якому зазначено, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати у суспільства таку реакцію, що виправдовує попереднє ув`язнення, як виключну міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою, як це зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Феррарі-Браво проти Італії».
А тому, на переконання суду, саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є найбільш прийнятним за вказаних умов, і навіть з урахуванням виключності такого заходу забезпечення кримінального провадження, він повністю відповідає вимогам закону.
Керуючись ст.ст.110, 177, 183, 315-317, 369, 371, 372 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:

Призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, у відкритому судовому засіданні на 11:00 годин 27.10.2022 року в залі судового засідання №217 Ленінського районного суду м. Дніпропетровська за адресою: вул. Коробова, буд.6, м. Дніпро, 49128.

Судовий розгляд у кримінальному провадженні здійснювати одноособово суддею Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 .

У судове засідання викликати: прокурора, захисника обвинуваченого, потерпілу, свідків за реєстром матеріалів досудового розслідування, додаткових свідків сторони захисту відповідно до клопотання захисника від 19.10.2022 року, доставити конвоєм обвинуваченого ОСОБА_6 .

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб, а саме до 17.12.2022 року включно.

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу відносно її підзахисного у вигляді домашнього арешту залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в частині продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом семі діб з моменту її оголошення, в іншій частині оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

З оригіналом згідно: Головуючий суддя -

Секретар -