Справа № 522/6869/22
Провадження № 1-кп/522/1553/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2022 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001879 від 29.12.2020 року відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Димитрів Донецької області, громадянки України, офіційно не працевлаштованої, з середньою освітою, не замужньої, фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,
встановив:

Фактичні обставини, встановлені судом під час розгляду справи

ОСОБА_3 у невстановлений час та місці діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, незаконно придбала шляхом знахідки особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено.
28.12.2020 року, в період часу з 22:45 год. по 22:48 год., дізнавачем СД ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, проведено огляд місця події, а саме ділянки місцевості, за адресою: м. Одеса, пр. Олександрівський, 2, під час якого, в присутності понятих у ОСОБА_3 , було виявлено та вилучено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP.
Згідно висновку експерта №СЕ-19/116-21/2005-НЗПРАП від 10.02.2021 року надана на експертизу порошкоподібна речовина блакитного кольору масою 0,333 г. в полімерному пакеті з замком «zip lock», містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2- піролідин-1-іл-пентан-1-он).
Кількісний вміст PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) в порошкоподібній речовині становить 0,196 г.
Особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1 -феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) ОСОБА_3 незаконно придбала та незаконно зберігала при собі, без мети збуту.

Мотиви суду

Відповідно до положень ст. ст. 7, 9 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження. Під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Так, відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 307 КК України, є кримінальним проступком.
Положеннями ч. ч. 2, 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
Згідно з ч. 1 ст. 382 КПК України, суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку, а в разі затримання особи у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок. А відповідно до другого речення ч. 2 ст. 382 КПК України, у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 302 КПК України, матеріали кримінального провадження містять письмову заяву обвинуваченої ОСОБА_3 , в якій вона визнає вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням фактичні обставини, висловила згоду з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку та за її відсутності.
Крім того, з заяви обвинуваченої ОСОБА_3 доданої до обвинувального акту вбачається, що їй роз`яснено про те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Також до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява обвинуваченої ОСОБА_3 в якій вона також просить розглядати обвинувальний акт у спрощеному порядку за її відсутності, визнає вину, просить призначити їй покарання у вигляді мінімального штрафу, виплату якого розстрочити на один рік.
Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Отже, для забезпечення швидкого та ефективного здійснення правосуддя, а також недопущення порушення прав обвинуваченої та розумних строків, враховуючи, що учасники судового провадження були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явилися та клопотань про відкладення розгляду справи, не заявляли та згодні з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні, вважаю необхідним провести розгляд обвинувального акта відносно ОСОБА_3 у спрощеному провадженні, без фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст. 381-382 КПК України.
Розглянувши обвинувальний акт, перевіривши долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України.
Обвинувачена ОСОБА_3 обставини вчинення кримінального поступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, її позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.
Таким чином, суд визнає доведеним, що ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України, яка передбачає загальні засади призначення покарання, суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини КК України; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до кримінального проступку, особу винної, яка має місце проживання у м. Одесі та раніше не судима.
У відповідності до приписів ст. 66 КК України, суд визнає обставину, що пом`якшує покарання, зокрема, щире каяття.
Також, враховуючи приписи ст.67 КК України, суд встановив відсутність обставин, що обтяжують покарання.
В Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» зверталась увага судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
З урахуванням вище наведеного, а також того, що обвинувачена просила призначити покарання у вигляді мінімального штрафу, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання останньої буде призначення покарання у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадянин, що складає 17000 грн.
Відповідно до ч. 4 ст. 53 КК України з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.
В заяві обвинувачена просила призначити їй покарання у вигляді штрафу, виплату якого розстрочити на один рік.
Приймаючи до уваги те, що сторона обвинувачена просила розстрочити виплату штрафу, з урахуванням того, що вона офіційно не працевлаштована та її майнового стану, суд приходить до висновку про можливість розстрочки виплати штрафу на дванадцять частин строком до дванадцяти місяців.
Неоподатковуваний мінімум доходів громадян, станом на 01.01.2022 року складає 17 гривень, тобто розмір штрафу за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, складає 17000 гривень (17х1000=17000).
З урахуванням положень ч. 4 ст. 53 КК України, розстрочка виплати штрафу на дванадцять частин строком до дванадцяти місяців становить 1416,66 грн. (17000?12=1416,66).
Питання про речові докази вирішуються судом відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Підстави щодо скасування арешту майна відсутні з огляду на відсутність в матеріалах справи відомостей щодо арешту майна.
Цивільного позову матеріали справи не містять.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
З матеріалів справи вбачається, що під час досудового розслідування була проведена судова експертиза наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, витрати на яку склали 1634,45 грн.
Таким чином, з обвинуваченої ОСОБА_3 має бути стягнуто на користь держави судові витрати у сумі 1634,45 грн., у зв`язку з проведенням судової експертизи.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 100, 124, 302, 367-371, 373, 374, 376, 381-382, 395, 532 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Застосувати розстрочку виплати штрафу, встановивши, що ОСОБА_3 повинна сплачувати 1416 (одну тисячу чотириста шістнадцять) гривні 66 (шістдесят шість) копійки, щомісячно протягом 12 місяців, починаючи з місяця, наступного за тим, в якому даний вирок набере законної сили.
Роз`яснити ОСОБА_3 , що у разі призначення штрафу з розстрочкою виплати певними частинами вона зобов`язана сплачувати штраф у розмірі та строки, встановлені вироком суду. Про сплату відповідної частини штрафу вона має повідомляти уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату відповідної частини штрафу. Згідно з частиною 4 статті 26 КВК України у разі несплати нею чергового платежу штрафу, призначеного як основне покарання, з розстрочкою його виплати, суд через місяць після закінчення строку виплати чергового платежу замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді позбавлення волі відповідно до закону.
Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_3 на користь держави судові витрати у сумі 1634,45 грн.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження та на нього може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня проголошення вироку через Приморський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України - вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: