Номер провадження:1-кп/521/872/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2022 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0001563 від 10 листопада 2021 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинувачуваного у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Луб`янка, Веселинівського району, Миколаївської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,
обвинувачуваного у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Дніпро, громадянина України, з неповною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 , раніше не судимого,
обвинувачуваного у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_6 ,
представника ОМР
у справах дітей - ОСОБА_7 ,
законного представника - ОСОБА_8 ,
захисників - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
обвинувачених - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , (в режимі відеоконференції)

ВСТАНОВИВ:

10 листопада 2021 року близько 01 години 25 хвилин ОСОБА_3 разом із ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_6 , побачивши біля під`їзду вказаного будинку раніше невідому їм особу, а саме ОСОБА_12 , після чого у ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , та ОСОБА_3 , виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, яке може знаходитись у ОСОБА_12 .

Реалізуючи злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, застосувавши насильство, яке не було небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 наздогнали ОСОБА_12 біля під`їзду будинку АДРЕСА_6 , після чого до них підбіг ОСОБА_3 та застосував наявний газовий балончик в бік обличчя потерпілого ОСОБА_12 , чим подолав його опір.

В той же час, продовжуючи реалізацію злочинного умислу, ОСОБА_4 спостерігав за оточуючою обстановкою, з метою недопущення припинення протиправних дій з боку сторонніх осіб, а ОСОБА_5 діючи відкрито, протиправно, зірвав з лівого плеча майно потерпілого, а саме рюкзак чорного кольору вартістю 512 гривень 50 копійок в якому знаходився глюкометр «Bionime gs300» білого кольору в чохлі темно-синього кольору вартістю 253 гривні 33 копійки, картка «Альфа-банк» з номером НОМЕР_1 , яка матеріальної цінності не складає, сувенірний єгипетський хрестик, який матеріальної цінності не складає, православний хрестик з білого и жовтого золота 525 проби вагою 9,74 гр. вартістю 8555 гривень 91 копійка, таблетки «Гептрал», «Берлитіон», «Сіофор», які матеріальної цінності не представляють, прибор для нагрівання (куріння) тютюну Lil solid 20 чорного кольору вартістю 332 гривні 00 копійок, обручка із срібла 875 проби вагою 1,65 гр., вартістю 27 гривень 75 копійок.

Після цього, ОСОБА_3 разом із ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зникли, тим самим спричинивши матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_12 в сумі 9681 гривню 49 копійок.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , провину в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч.2 ст.186 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини вчинення злочину викладені в обвинувальному акті. Та пояснив, що 10 листопада 2021 року близько 01 години 25 хвилин він разом із ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , перебували біля будинку АДРЕСА_6 , де помітили потерпілого ОСОБА_12 , далі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 наздогнали ОСОБА_12 після чого до них підбіг він та застосував наявний у нього газовий балончик в бік обличчя потерпілого ОСОБА_12 , після чого вони заволоділи майном потерпілого та з місця скоєння злочину зникли. Про скоєне шкодує.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , провину в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч.2 ст.186 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини вчинення злочину викладені в обвинувальному акті. Та пояснив, що 10 листопада 2021 року близько 01 години 25 хвилин він разом із ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , перебували біля будинку АДРЕСА_6 , де помітили потерпілого ОСОБА_12 , далі він та ОСОБА_5 наздогнали ОСОБА_12 після чого до них підбіг ОСОБА_3 та застосував наявний у нього газовий балончик в бік обличчя потерпілого ОСОБА_12 , після чого вони заволоділи майном потерпілого та з місця скоєння злочину зникли. Про скоєне шкодує.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , провину в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч.2 ст.186 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини вчинення злочину викладені в обвинувальному акті. Та пояснив, що 10 листопада 2021 року близько 01 години 25 хвилин він разом із ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , перебували біля будинку АДРЕСА_6 , де помітили потерпілого ОСОБА_12 , далі він та ОСОБА_4 наздогнали ОСОБА_12 після чого до них підбіг ОСОБА_3 та застосував наявний у нього газовий балончик в бік обличчя потерпілого ОСОБА_12 , після чого вони заволоділи майном потерпілого та з місця скоєння злочину зникли. Про скоєне шкодує.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою винуватість у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, підтвердивши викладені обставини в обвинувальному акті, обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою винуватість у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, підтвердивши викладені обставини в обвинувальному акті, та обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою винуватість у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, підтвердивши викладені обставини в обвинувальному акті, при цьому фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорювались, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та розглянув справу відповідно з ч. 3 ст. 349 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

При таких обставинах, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, докази у судовому засіданні не досліджувалися, згідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

З урахуванням викладеного, оцінивши показання обвинуваченого ОСОБА_3 як належний, допустимий та в даному випадку достатній доказ, суд приходить до висновку про кваліфікацію дій ОСОБА_3 за встановлених судом обставин за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб, та його винуватість у вчиненні зазначеного злочину вважає доведеною.

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення (який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином), особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд враховує активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, повне визнання обвинуваченим вини, щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

В якості ознак, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 , суд враховує, що він має постійне місце реєстрації та проживання, має середню освіту, не одружений, офіційно не працевлаштований, на обліку нарколога, психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Приймаючи до уваги вищевикладене, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, враховуючи ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим діянь, обставини їх вчинення, фактично спричинені наслідки злочину, критичне відношення винного до вчиненого, суд вважає, що покаранням, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, буде покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах, передбачених санкцією ч. 2 ст. 186 КК України.
Разом з тим, враховуючи обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, а саме: активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, повне визнання обвинуваченим вини, щире каяття, та відсутність обставин, що його обтяжують, з урахуванням особи обвинуваченого, який раніше не судимий, та враховуючи його поведінку після вчинення злочину, та під час судового розгляду, який усвідомлюючи свою провину, зробивши належні висновки, добровільно, своєю активною поведінкою сприяв з`ясуванню обставин вчинення даного злочину, дав критичну оцінку своїм злочинним діям, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без відбування покарання, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, що на переконання суду, буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових злочинів, справедливим та співмірним із тяжкістю вчиненого злочину та особою винного.

Крім того, оцінивши показання обвинуваченого ОСОБА_4 як належний, допустимий та в даному випадку достатній доказ, суд приходить до висновку про кваліфікацію дій ОСОБА_4 за встановлених судом обставин за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб, та його винуватість у вчиненні зазначеного злочину вважає доведеною.

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення (який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином), особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд враховує активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, повне визнання обвинуваченим вини, щире каяття, та вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

В якості ознак, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує, що він має постійне місце реєстрації та проживання, має середню освіту, не одружений, офіційно не працевлаштований, на обліку нарколога, психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Приймаючи до уваги вищевикладене, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, враховуючи ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим діянь, обставини їх вчинення, фактично спричинені наслідки злочину, критичне відношення винного до вчиненого, суд вважає, що покаранням, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, буде покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах, передбачених санкцією ч. 2 ст. 186 КК України.
Відповідно до висновків сектору ювенальної пробації м. Одеси філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області, наданих у досудовій доповіді, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість неповнолітнього обвинуваченого та його спосіб життя, криміногенні фактори, що впливають на поведінку обвинуваченого, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення неповнолітнього ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк є можливим.
Разом з тим, враховуючи обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, а саме: активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, повне визнання обвинуваченим вини, щире каяття, та вчинення злочину неповнолітнім, та відсутність обставин, що його обтяжують, з урахуванням особи обвинуваченого, який раніше не судимий, також враховуючи умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього, та враховуючи його поведінку після вчинення злочину, та під час судового розгляду, який усвідомлюючи свою провину, зробивши належні висновки, добровільно, своєю активною поведінкою сприяв з`ясуванню обставин вчинення даного злочину, дав критичну оцінку своїм злочинним діям, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без відбування покарання, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.ст. 75, 104 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, що на переконання суду, буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових злочинів, справедливим та співмірним із тяжкістю вчиненого злочину та особою винного.

Крім того, оцінивши показання обвинуваченого ОСОБА_5 як належний, допустимий та в даному випадку достатній доказ, суд приходить до висновку про кваліфікацію дій ОСОБА_5 за встановлених судом обставин за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб, та його винуватість у вчиненні зазначеного злочину вважає доведеною.

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення (який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином), особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд враховує активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, повне визнання обвинуваченим вини, щире каяття, та вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.

В якості ознак, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 , суд враховує, що він має постійне місце реєстрації та проживання, має неповну середню освіту, не одружений, офіційно не працевлаштований, на обліку нарколога, психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Приймаючи до уваги вищевикладене, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, враховуючи ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим діянь, обставини їх вчинення, фактично спричинені наслідки злочину, критичне відношення винного до вчиненого, суд вважає, що покаранням, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, буде покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах, передбачених санкцією ч. 2 ст. 186 КК України.
Відповідно до висновків сектору ювенальної пробації м. Одеси філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області, наданих у досудовій доповіді, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість неповнолітнього обвинуваченого та його спосіб життя, криміногенні фактори, що впливають на поведінку обвинуваченого, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення неповнолітнього ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі на певний строк є можливим.
Разом з тим, враховуючи обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, а саме: активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, повне визнання обвинуваченим вини, щире каяття, та вчинення злочину неповнолітнім, та відсутність обставин, що його обтяжують, з урахуванням особи обвинуваченого, який раніше не судимий, також враховуючи умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього, та враховуючи його поведінку після вчинення злочину, та під час судового розгляду, який усвідомлюючи свою провину, зробивши належні висновки, добровільно, своєю активною поведінкою сприяв з`ясуванню обставин вчинення даного злочину, дав критичну оцінку своїм злочинним діям, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без відбування покарання, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.ст. 75, 104 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, що на переконання суду, буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових злочинів, справедливим та співмірним із тяжкістю вчиненого злочину та особою винного.

Процесуальні витрати на залучення експертів під час досудового розслідування склали:

-2059 гривень 44 копійок за проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/116-21/19250-ТВ, в Одеському НДЕКЦ МВС України.

У відповідності до ст. 124 КПК України, процесуальні витрати за проведення вказаної експертизи, в сумі 2059 (двох тисяч п`ятдесяти дев`яти) гривень 44 копійок, підлягають стягненню із обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в рівних долях, на користь держави.
Цивільний позов по справі заявлений не був.

Питання речових доказів суд вирішує у порядку передбаченому ст.100 КПК України.

Вирішуючи питання щодо зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі обвинуваченому ОСОБА_3 , суд вважає, що строк попереднього ув`язнення, а саме з моменту затримання обвинуваченого - 10.11.2021 р. слід здійснювати з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону від 18 травня 2017 року № 2046-VIII.

Вирішуючи питання щодо зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі обвинуваченому ОСОБА_4 , суд вважає, що строк попереднього ув`язнення, а саме з моменту затримання обвинуваченого - 10.11.2021 р. слід здійснювати з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону від 18 травня 2017 року № 2046-VIII.

Вирішуючи питання щодо зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі обвинуваченому ОСОБА_5 , суд вважає, що строк попереднього ув`язнення, а саме з моменту затримання обвинуваченого - 10.11.2021 р. слід здійснювати з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону від 18 травня 2017 року № 2046-VIII.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 65, 66, 67, 75, 104 КК України, ст.ст. 100, 128, 368-371, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_3 , від відбування призначеного основного покарання, у виді позбавлення волі, з випробуванням з визначенням іспитового строку тривалістю 3 (три) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 , протягом визначеного іспитового строку, такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Застосований до ОСОБА_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою змінити на особисте зобов`язання до набрання вироком суду законної сили, а після набрання вироком законної сили, - скасувати.

ОСОБА_3 звільнити з під варти.

Початок іспитового строку рахувати з дня проголошення вироку, тобто з 03 червня 2022 року.

Відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону від 18 травня 2017 року № 2046-VIII, зарахувати в строк покарання ОСОБА_3 ,термін його попереднього ув`язнення, з 10 листопада 2021 року включно по 03 червня 2022 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ст.ст. 75, 104 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_4 , від відбування призначеного основного покарання, у виді позбавлення волі, з випробуванням з визначенням іспитового строку тривалістю 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 , протягом визначеного іспитового строку, такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Застосований до ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою змінити на особисте зобов`язання до набрання вироком суду законної сили, а після набрання вироком законної сили, - скасувати.

ОСОБА_4 звільнити з під варти.

Початок іспитового строку рахувати з дня проголошення вироку, тобто з 03 червня 2022 року.

Відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону від 18 травня 2017 року № 2046-VIII, зарахувати в строк покарання ОСОБА_4 ,термін його попереднього ув`язнення, з 10 листопада 2021 року включно по 03 червня 2022 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ст.ст. 75, 104 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_5 , від відбування призначеного основного покарання, у виді позбавлення волі, з випробуванням з визначенням іспитового строку тривалістю 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 , протягом визначеного іспитового строку, такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Застосований до ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою змінити на особисте зобов`язання до набрання вироком суду законної сили, а після набрання вироком законної сили, - скасувати.

ОСОБА_5 звільнити з під варти.

Початок іспитового строку рахувати з дня проголошення вироку, тобто з 03 червня 2022 року.

Відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону від 18 травня 2017 року № 2046-VIII, зарахувати в строк покарання ОСОБА_5 ,термін його попереднього ув`язнення, з 10 листопада 2021 року включно по 03 червня 2022 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 16.11.2022 року (справа №521/18859/21, провадження №1-кс/521/5997/21), на підставі клопотання слідчого погодженого з прокурором, в ході досудового розслідування, а саме скасувати арешт накладений на 2 хрестики із металу жовтого кольору, обручку з металу, предмет ззовні схожий на газовий балончик із написом «Терен-4М», глюкометр в чохлі, блістер «Гептрал», блістер «Берлитіон», блістер «Сіафор», візитну карту, рюкзак чорного кольору, прибор для куріння тютюну Lil solid 20 чорного кольору.

Речові докази, а саме:

-2 хрестики із металу жовтого кольору, обручку з металу, глюкометр в чохлі, блістер «Гептрал», блістер «Берлитіон», блістер «Сіафор», візитну карту, рюкзак чорного кольору, прибор для куріння тютюну Lil solid 20 чорного кольору., які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_12 , - вважати повернутими потерпілому ОСОБА_12 , як власнику.

-предмет ззовні схожий на газовий балончик із написом «Терен-4М», - знищити.
-СD-R диск, з відеозаписом з камер відео спостереження в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_4 », - зберігати в матеріалах справи.

Стягнути із засудженого ОСОБА_3 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів Одеського НДЕКЦ МВС України, за проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/116-21/19250-ТВ, в сумі 686 (шістсот вісімдесят шість) гривень 48 копійок.

Стягнути із засудженого ОСОБА_4 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів Одеського НДЕКЦ МВС України, за проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/116-21/19250-ТВ, в сумі 686 (шістсот вісімдесят шість) гривень 48 копійок.

Стягнути із засудженого ОСОБА_5 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів Одеського НДЕКЦ МВС України, за проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/116-21/19250-ТВ, в сумі 686 (шістсот вісімдесят шість) гривень 48 копійок.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1