Справа № 302/1310/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.10.2022смт. Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретар с/з ОСОБА_2 ,

прокурор ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого - адвокат ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинувальним актом від 18.11.2021 № в ЄРДР 0000192 від 15.11.2021 стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України, уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, одруженого, непрацюючого, раніше судимого згідно вироку Міжгірського районного суду від 07.07.2021 за ч.1 ст. 125 КК України - призначено покарання у виді штрафу в сумі 850 грн, за ч.1 ст.122 КК України - призначено покарання у виді обмеження волі строком на два роки та на підставі ст.ст. 75, 76 ч.1 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком два роки,

- про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,-

- в частині розгляду угоди про примирення потерпілої і обвинуваченого,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 07.06.2021, біля 18 год. 00 хв., за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи прямий умисел на заподіяння психологічного страждання, затіяв сварку та ображав нецензурною лайкою свою дружину ОСОБА_4 принижуючи її гідність, що призвело до її психологічних страждань та погіршило якість життя потерпілої, чим вчинив психологічне насильство. На підставі постанови Міжгірського районного суду Закарпатської області від 09.06.2021, справа № 302/604/21, за вчинене був підданий адмінстягненню за ст.173-2 ч.2 КУпАП, у виді штрафу в розмірі двадцять неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 340 грн в дохід держави.

30.10.2021, біля 20 год. 30 хв., ОСОБА_5 , за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи прямий умисел на заподіяння психологічного страждання та фізичного насильства, затіяв сварку зі своєю дружиною ОСОБА_4 , під час якої, принижуючи її гідність, ображав нецензурною лайкою, штовхав та схопив за горло, що призвело до її психологічних та фізичних страждань, погіршило якість життя потерпілої, чим вчинив психологічне та фізичне насильство. На підставі постанови Міжгірського районного суду Закарпатської області від 09.06.2021, справа № 302/1218/21, за вчинене був підданий адмінстягненню за ст.173-2 ч.2 КУпАП, у виді штрафу в сумі 400 грн в дохід держави.

Продовжуючи свої протиправні дії, 13.11.2021, біля 13 год. 00 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , та знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, маючи прямий умисел на заподіяння психологічного страждання, вчинив психологічне насильство над своєю жінкою ОСОБА_4 , принижуючи її гідність, ображав її нецензурною лайкою, вигнав з будинку, що призвело до її психологічних страждань, погіршило якість життя потерпілої, оскільки остання змушена була покинути будинок та ночувати у сусідки ОСОБА_7 , мешк. АДРЕСА_2 .

Вище вказаними насильницькими діями, ОСОБА_5 , заподіяв ОСОБА_4 систематичні психологічні страждання, що виразились в словесних образах, погрозах, приниженні, які викликали у потерпілої, побоювання за свою безпеку, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та завдали шкоди її психічному здоров`ю.

27.09.2022 підозрюваний ОСОБА_5 і потерпіла ОСОБА_4 уклали угоду про примирення, за якою:

- обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України;

- сторони визначили, що обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину;

- обставини, які обтяжують покарання є : рецидив злочину, вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння, вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя;

- сторони узгодили, що ОСОБА_5 має понести покарання у виді обмеження волі строком на один рік, без призначення додаткового покарання;

- сторони дійшли згоди, що обвинувачений ОСОБА_5 згідно з статтею 75 КК України може бути звільнений від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі з випробуванням протягом іспитового строку один рік;

- сторони зафіксували, що їм роз`яснено наслідки укладення угоди та невиконання угоди.

У судовому засіданні потерпіла, обвинувачений підтвердили укладання угоди за вказаним змістом та розуміння наслідків затвердження угоди. Просять суд затвердити укладену ними угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_6 суду пояснив, що угода підлягає затвердженню судом незалежно від наявності судимості ОСОБА_5 , оскільки складання вироків не є компетенцією обвинуваченого і потерпілого. Просить узяти до уваги, що примирення між потерпілою і обвинуваченим є реальним, дійсним. Адже потерпіла простила вчинене обвинуваченим. Сторони продовжують спільне проживання і ведення господарства. Потерпіла для цілей укладення угоди про примирення прибула з Республіки Чехія, де тимчасово перебуває на заробітках, а обвинувачений веде домашнє господарство за їх спільною згодою і не має можливості виїхати за кордон України з потерпілою з урахуванням воєнного стану.

Прокурор заперечила затвердження угоди та свою позицію обгрунтувала тим, що угода суперечить положенням, зазначеним в п.1 ч.7 статті 474 КПК України, а саме обвинувачений і потерпіла не врахували положення кримінального закону щодо засудження ОСОБА_5 вироком Міжгірського районного суду від 07.07.2021 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених статями 125 ч.1, 122 ч.1 з призначенням покарання у виді обмеження волі з випробуванням на іспитовий строк один рік. Прокурор вважає, що ОСОБА_5 кримінальне правопорушення вчинив у період іспитового строку, тобто після винесення вищезазначеного вироку суду, а тому угода мала містити положення про призначення покарання із застосуванням положень статті 71 КК України.

Оцінивши встановлене, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України.

Кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

Судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обвинувачений ОСОБА_5 визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, та повністю підтвердив обставини його вчинення, зазначив, що примирився із потерпілою, щиро покаявся, та надав згоду на призначення узгодженого сторонами угоди про примирення покарання.

Потерпіла ОСОБА_4 підтвердила суду, що розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

Міра покарання, узгоджена сторонами угоди про примирення, відповідає санкції ст.126-1 КК України.

Суд встановив, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, підстави для відмови в затвердженні угоди, передбачені ч.ч. 6, 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Доводи прокурора, що потерпіла і обвинувачена мали передбачити в угоді покарання за правилами складання вироків суд відхиляє, бо таке не передбачено положеннями КПК України щодо кримінального провадження на підставі угоди про примирення. Виконання положень Кримінального кодексу України щодо призначення остаточного покарання за сукупністю вироків, зокрема за вчинення кримінального правопорушення, що не є предметом угоди, - є виключними повноваженнями суду.

Суд бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості кримінального правопорушення та характеристиці особи обвинуваченого. Суд вважає, що вказане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Представник органу пробації також під час роз`яснення висновків досудової доповіді зазначив, що виправлення обвинуваченого в умовах перебування в територіальній громаді для відбуття покарання з випробуванням можливе, бо обвинувачений демонструє винятково позитивну поведінку, яка пов`язана фактично з примиренням потерпілої і обвинуваченого.

Враховуючи вище наведене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим і про призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Суд вважає, що в кримінальному провадженні з урахуванням судимості ОСОБА_5 за вироком Міжгірського районного суду від 07.07.2021, слід застосувати положення статті 70 ч.4 КК України для цілей призначення остаточного покарання, з огляду на таке обґрунтування.

За змістом обвинувального акту та угоди про примирення ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене статтею 126-1 КК України за ознаками домашнього насильства, вчиненого систематично, тобто за обставинами трьох окремих епізодів, а сааме 07.06.2021, 30.10.2021, 13.11.2021. Отже, епізод від 07.06.2021 вчинений до винесення вироку Міжгірського районного суду від 07.07.2021 та набрання ним законної сили. За таких обставин не має підстав вважати, що склад злочину, передбаченого статтею 126-1 КК України (за наслідками вчиення якого потерпіла і обвинувачений уклали угоду про примирення) мав місце в період після винесення вищезазначеного вироку, за яким ОСОБА_5 призначено покарання у виді обмеження волі з випробування протягом іспитового строку. Вчинення нового кримінального правопорушення в період іспитового строку має бути безсумнівне щодо обставин, та кваліфікації злочину за його ознаками. Констатація протилежного погіршує становище обвинуваченого безпідставно , тобто не відповідно до вимог кримінального закону. Згідно з статтею 2 ч.1 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння , яке містить склад кримінального правопорушення. Кримінальне діяння, передбачене статтею 126-1 КК України (домашнє насильство) кваліфікується за ознакою систематичності три і більше разів.

Стаття 70 КК України передбачає положення для призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень.

Згідно з статтею 70 ч.4 КК України за правилами ,передбаченими в частинах першій-третій цієї статті призначається покарання, якщо після постановлення викроку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Встановлене дає підстави констатутвати, що не має підстав для застосування положень статей 78 ч.3, 71 ч.1 КК України для визначення остаточного покарання ОСОБА_5 , бо наявні підстави для застосування положень, передбачених ч.4 статті 70 КК України.

Виконуючи зазначені норми кримінального закону, суд бере до уваги те, що ОСОБА_5 добровільно виконав вирок Міжгірського районного суду від 07.07.2021 (справа № 302/1310/21) в частині сплати штрафу і на час винесення вироку в розглядуваному кримінальному провадженні відбуває покарання за вироком від 07.07.2021 у виді обмеження волі на строк два роки з випробуванням під час іспитового строку протягом двох років.

Отже, остаточне покарання для ОСОБА_5 за правилами статті 70 ч.4 КК України слід призначити більшим (за правилами часткового складання призначеного покарння за вироком суду від 07.07.2021 і вироком суду, в якому затверджено угоду про примирення, тобто у виді обмеження волі на строк два роки і шість місяців із застосуванням положень статті 75, 76 КК України і призначенням максимального іспитового строку, передбаченого статтею 75 ч.4 КК України для випробування обвинуваченого.

Висновки суду щодо затвердження угоди про примирення і призначення остаточного покарання з урахуванням положень статті 70 ч.4 КК Українир ґрунтуються на роз`ясненнях, наданих у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду кримінальних і цивільних справ від11.12.2015 № 13 «Про практику розгляду судами кримінальних проваджень на підставі угод» ( пункт 20).

Таке покарання відповідає засадам, передбаченим положеннями статей 50, 65 Кримінального кодексу України, має на меті не тільки кару, але і виправлення засудженого в також запобінанню вчинення нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов потерпілою не заявлено.

Речові докази та процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 371, 373, 374, 376, 468, 473-476 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду, укладену між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 про примирення у кримінальному провадженні за № в ЄРДР 0000192 від 15.11.2021.

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі з випробуванням протягом іспитового строку одного року, якщо він протягом цього строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно з ст.76 ч. 1 КК України покласти на ОСОБА_5 у період звільнення від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Роз`яснити обвинуваченому про його обов`язок виконання умов угоди про примирення та передбачену ст. 389-1 КК України кримінальну відповідальність за невиконання умов угоди про примирення.

Роз`яснити потерпілій про те, що у разі невиконання угоди про примирення, потерпіла має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду з клопотанням про скасування вироку.

На підставі положень частини четвертої статті 70 КК України частково приєднати невідбуте покарання, призначене вироком Міжгірського районного суду Закарпатської області від 07.07.2021 у виді обмеження волі на строк один рік і шість місяців і остаточно призначити ОСОБА_5 для відбуття покарання у виді обмеження волі на строк два роки і шість місяців.

Згідно з статтею 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі на строк два роки і шість місців з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку трьох років не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно з статтею 76 ч.1 КК України покласти на ОСОБА_5 під час іспитового строку з випробуванням такі обов`язки :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Апеляційну скаргу на вирок суду може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення в Закарпатський апеляційний суд через Міжгірський районний суд;

- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення наслідків угоди;

- потерпілою виключно з підстав: призначення покарання менш суворого, ніж узгодженого сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання; не роз`яснення наслідків укладення угоди; не виконання судом вимог, встановлених частинами 6 чи 7 ст. 474 КПК України;

- прокурором виключно з підстав: затвердження угоди у кримінальному провадженні, в якомузгідно з частиною 3 ст. 469 КПК України укладена угода не може бути укладена.

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано недоцільним відповідно до положень ст. 349 КПК України

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1