Справа № 204/2625/22
Провадження № 1-кп/201/609/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2022 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглядаючи у підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості від 25.05.2022 року, укладену між прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000055 від 22.04.2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Маріуполь Донецької області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , маючої на утриманні малолітню дитину, 2019 р.н., раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 110 КК України, -

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_3

обвинувачена ОСОБА_4

захисник ОСОБА_5 (в режимі відеоконференцзв`язку)

ВСТАНОВИВ:

Упродовж 2013-2014 років у зв`язку з демократичними процесами, які відбувалися на території України, у представників незаконних збройних формувань виник злочинний умисел на вчинення протиправних дій, направлених на порушення суверенітету і територіальної цілісності України, зміну меж її території та державного кордону, на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

07 квітня 2014 року у м. Донецьку Донецької області за військової та організаційної підтримки Російської Федерації утворено квазідержавне формування «Донецьку народну республіку» (далі «ДНР»), одним із основних завдань якого є зміна меж території та державного кордону України в спосіб, що суперечить порядку, встановленому Конституцією України. В цей же день, видано «Акт про проголошення державної самостійності «Донецької народної республіки», яким публічно закликано місцеве населення до проведення 11.05.2014, на порушення порядку встановленого Конституцією України, так названого «загального обласного референдуму» на території Донецької області, з питання визнання державної самостійності «Донецької народної республіки», зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, а саме незаконного виведення з-під юрисдикції України окремих адміністративно-територіальних одиниць Донецької області.

Проте положеннями статей 1 та 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною та незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканою.

Відповідно до ч. 1 ст. 17, ч. 1 ст. 65 Конституції України захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України є справою всього Українського народу та обов`язком громадян України, а на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом.

Організація і порядок проведення референдумів та територіальний устрій України, згідно з положеннями ст. 92 Конституції України, визначаються виключно законами України.

Статтями 132, 133 Конституції України визначено, що територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території, поєднання централізації та децентралізації у здійснені державної влади, збалансованості і соціально-економічного розвитку регіонів, з урахуванням їх історичних, економічних, екологічних, географічних і демографічних особливостей, етнічних і культурних традицій. До системи адміністративно- територіального устрою України входить АР Крим, області, зокрема, Донецька область, а також райони, міста, райони у містах, селища і села.

Так, ст. 7 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцевий референдум є формою вирішення територіальною громадою питань місцевого значення шляхом прямого волевиявлення. Предметом місцевого референдуму може бути будь-яке питання, віднесене Конституцією України, цим та іншими законами до відання місцевого самоврядування. Крім того, на місцевий референдум не можуть бути винесені питання, віднесені законом до відання органів державної влади.

Згідно з вимогами ст. 72, 73, 85 Конституції України питання про зміну території України вирішуються виключно всеукраїнським референдумом, який призначається Верховною Радою України.

Так, одним із основних завдань учасників так званої «ДНР» є зміна меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, утримування захопленої частини території Донецької області під своїм контролем, вплив на прийняття рішень, вчинення та не вчинення дій органами державної влади України, а також отримання більш поширеної підтримки серед місцевого населення Донецької області, пропаганди і поширення ідеології створення псевдодержавного утворення на території південно-східної частини України та у такий спосіб подальша легітимізація дій, вчинених з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Так, з метою виконання вищевказаних завдань, невстановлені особи з числа осіб-учасників так званої «ДНР», діючи за попередньою змовою групою осіб, у травні 2017 року, більш точний час у ході досудового розслідування не встановлено, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, запропонували громадянці України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перебувала на тимчасово окупованій території України в м. Донецьку, вступити до так званого «4 Розвідувально-штурмового батальйону спеціального призначення «Прилепенський» збройних сил псевдодержавного утворення так званої «ДНР» для сприяння вчиненню ними злочину шляхом надання порад та вказівок у виготовленні та поширенні фото- і відеоматеріалів, організації, проведенні публічних заходів, спрямованих на утворення у свідомості людей, які проживають на тимчасово окупованій території Донецької області, позитивного образу влади так званої «ДНР» та її представників. На що, громадянка України ОСОБА_4 , усвідомлюючи той факт, що умисні дії вищевказаних невстановлених осіб направлені на зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, надала свою добровільну згоду.

Так, ОСОБА_4 у травні 2017 року, більш точний час у ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи на тимчасово окупованій території України в м. Донецьку, вступила до так званого «4 Розвідувально-штурмового батальйону спеціального призначення «Прилепенський» збройних сил псевдодержавного утворення так званої «ДНР», який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , на посаду санітарного інструктора.

Одним із основних завдань ОСОБА_4 було консультування представників зазначеного вище батальйону щодо виготовлення медіа-контенту з метою здійснення пропагандистської діяльності так званого «4 Розвідувально-штурмового батальйону спеціального призначення «Прилепенський» збройних сил псевдодержавного утворення так званої «ДНР», органів так званої «ДНР», та квазідержавного утворення «ДНР» в цілому та його представників.

Так, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що її діяльність на займаній посаді спрямована на проведення пропаганди і поширення ідеології створення та функціонування вказаного псевдодержавного утворення на території південно-східної частини України та у такий спосіб подальша легітимізація дій, вчинених з метою зміни меж території та державного кордону України, діючи за попередньою змовою разом з невстановленими особами, з числа осіб-учасників так званої «ДНР», шляхом надання консультацій, порад та вказівок у підготовці та виготовленні фото- і відеоматеріалів, проведенні публічних заходів так званої «ДНР», перебуваючи на тимчасово окупованій території у м. Донецьк, у проміжок часу з травня 2017 року по серпень 2018 року, більш точний проміжок часу та обставини в ході досудового розслідування не встановлені, сприяла здійсненню невстановленими особами, з числа осіб-учасників так званої «ДНР» умисних дій, вчинених з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Таким чином, ОСОБА_4 у проміжок часу з травня 2017 року по серпень 2018 року, діючи за попередньою змовою разом з невстановленими особами, з числа осіб-учасників так званої «ДНР», шляхом надання порад та вказівок, сприяла здійсненню невстановленими особами, з числа осіб-учасників так званої «ДНР», умисних дій, вчинених з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразилися у пособництві вчиненню умисних дій з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, вчинені за попередньою змовою групою осіб, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 110 КК України.

В судовому засіданні прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 надано угоду про визнання винуватості від 25.05.2022 року укладену між ним та обвинуваченою ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 472 КПК України по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.04.2022 року за № 0000055.

Прокурор просив затвердити надану угоду про визнання винуватості, при цьому повідомив, що заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі, і запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_4 , не застосовувалися, речові докази у кримінальному провадженні та витрати на залучення експертів відсутні.

Обвинувачена ОСОБА_4 та її захисник ОСОБА_5 просили суд розглянути надану угоду про визнання винуватості, затвердити її та призначити покарання, узгоджене сторонами угоди.

Із змісту угоди вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у пособництві вчиненню умисних дій з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, вчинені за попередньою змовою групою осіб, тобто за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 110 КК України.

Згідно даній угоді прокурор ОСОБА_3 з однієї сторони, та обвинувачена ОСОБА_4 з другої сторони, за участю захисника ОСОБА_5 , дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 110 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_4 під час досудового розслідування беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, щиро розкаялася у скоєному та активно сприяла його розкриттю.

При цьому, сторонами цієї угоди узгоджено покарання, яке має бути призначено ОСОБА_4 за вчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 110 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна, із застосуванням положень ст. 75 КК України та покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

У зв`язку із цим ОСОБА_4 зобов`язується співпрацювати з правоохоронними органами щодо попередження та викриття кримінальних правопорушень, вчинених іншими особами, про які їй відомо або стане відомо у подальшому, пов`язані з посяганням на територіальну та національну безпеку України, терористичною діяльністю та інших.

Із запропонованим видом та мірою покарання ОСОБА_4 згодна. В наданій суду угоді сторонами передбачені та роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди, положення ст. ст. 473, 394, 424, 474, 476 КПК України оговорені сторонами.

Під час розгляду угоди обвинувачена ОСОБА_4 пояснила, що цілком розуміє свої права, передбачені у п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України та наслідки укладення і затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винною, їй зрозумілий, вид покарання, який буде застосоване до неї у разі затвердження угоди, із нею узгоджено та є цілком зрозумілим. Додала, що виконати взяті на себе відповідно до угоди про визнання винуватості зобов`язання вона в змозі реально, вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 110 КК України, тобто у пособництві вчиненню умисних дій з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, вчинені за попередньою змовою групою осіб, визнала повністю та підтвердила фактичні обставини інкримінованого їй правопорушення, викладені в угоді про визнання винуватості.

Суд, на виконання вимог ст. 474 КПК України, шляхом опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення вказаної угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам ст. 474 КПК України, суд враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього Кодексу, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб. Не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченою взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підставі для невизнання винуватості, відсутні.

Отже, за таких обставин, суд приходить до переконання, що надана угода про визнання винуватості від 25.05.2022 року, відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та кримінального закону, підстави для відмови у її затвердженні відсутні, а тому зазначена угода підлягає затвердженню.

Ухвалюючи вирок на підставі угоди, суд з урахуванням об`єктивно з`ясованих обставин, викладених в угоді про визнання винуватості, які підтверджені беззастережним визнанням ОСОБА_4 своєї вини, про що зазначено в угоді, приходить до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , воно містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 110 КК України, і обвинувачена винна у його вчиненні, так як вона у проміжок часу з травня 2017 року по серпень 2018 року, діючи за попередньою змовою разом з невстановленими особами з числа осіб-учасників так званої «ДНР», шляхом надання порад та вказівок, сприяла здійсненню невстановленими особами, з числа осіб-учасників так званої «ДНР», умисних дій, вчинених з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, а тому вона підлягає покаранню, визначеному в угоді, за вчинення такого кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій покарання, яке передбачене в угоді про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій, суд визнає її щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, обтяжуючих покарання обвинуваченій, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, узгоджені сторонами (прокурором та обвинуваченою) вид та міра покарання за вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення є такими, що, згідно із положеннями ст. 65 КК України, відповідають ступеню тяжкості вчиненого злочину, особі обвинуваченої, та таке покарання є достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Тому, при призначенні покарання обвинуваченій, суд враховує наявність обставин, що пом`якшують покарання, перебування на утриманні малолітньої дитини, 2019 р.н., позитивні характеристики, неперебування на обліку у лікарів нарколога і психіатра, рівень культури та освіти, соціально - психологічні риси, вік,та вважає за можливе призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде найбільш необхідним і достатнім для її виправлення та попередження скоєння нею нових злочинів.

Заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі, і запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_4 не застосовувалися, речові докази у кримінальному провадженні та витрати на залучення експертів відсутні.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 368-370, 374, 394, 473-475, 476 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 25 травня 2022 року, укладену між прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000055 від 22.04.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 110 КК України.

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 110 КК України, і призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна.
ОСОБА_4 на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування призначеного судом покарання з випробовуванням, призначивши іспитовий строк на 2 (два) роки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи, а також періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Витрати на проведення судової експертизи відсутні.

Речові докази відсутні.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов відсутній.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України:
- обвинуваченим та його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, у тому числі, не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- прокурором виключно з підстав: призначення покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому угода не може бути укладена.
Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин не допускається.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку в порядку ст. 376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1