Номер провадження: 11-кп/813/1952/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2022 року Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
за участю адвоката: ОСОБА_6
прокурора: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000771 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 14 вересня 2022 року , якою відносно:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Трохимівка Великомихайлівського району Одеської області , громадянина України,
продовжено строк застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою,-
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 14 вересня 2022 року під час судового розгляду відносно ОСОБА_8 продовжений строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 12 листопада 2022 року включно.
Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду від 14.09.2022 року , обрати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем реєстрації.
Вказує, що у суду були відсутні підстави для задоволення клопотання прокурора.
Протягом всього слухання справи сторона обвинувачення не надала суду доказів існування ризиків , на які є посилання в ухвалі суду, а саме ризику переховуватися від суду.
Сторона обвинувачення у повній мірі не обґрунтувала неможливість запобігти ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу у виді цілодобового арешту, який прирівнюється до позбавлення волі для цілей ст. 5 Конвенції.
Стороною обвинувачення не доведено необхідності продовження строку перебування ОСОБА_8 від вартою, оскільки ОСОБА_8 посилається на суворе виконання приписів суду щодо можливості самостійно приходити до суду та повідомив , що у нього в м. Одеса є житло.
Стверджує, що подальше тримання обвинуваченого під вартою в умовах воєнного часу наражає його життя на небезпеку.
ОСОБА_8 визнав обставини нанесення тілесних ушкоджень, в судовому засіданні був допитаний потерпілий.
В ухвалі суду були перелічені всі ті ж обставини для продовження строку тримання під вартою, які були перелічені в попередніх ухвалах суду.
Вказує, що ухвала суду відносно ОСОБА_8 постановлена із порушенням норм КПК без врахування вимог ст. 7, 176-178, 183 КПК , у зв`язку з чим є незаконною та підлягає скасуванню.
Позиції учасників судового провадження, висловлені в ході апеляційного перегляду.
Адвокат ОСОБА_6 підтримала доводи та вимоги апеляційної скарги .
Прокурор заперечив проти задоволення апеляційної скарги.
Відповідно до положень ч.4 ст. 422-1 КПК розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.
Обвинувачений ОСОБА_8 клопотання про свою участь в судовому засіданні не подавав.
Апеляційним судом, зважаючи на те, що в апеляційній скарзі захисника містилося прохання здійснити апеляційний розгляд за участю ОСОБА_8 , зважаючи на дію воєнного часу , було призначене судове засідання 12.10.2022 року в режимі відеоконференції з установою попереднього ув`язнення. Проте у призначену дату та час установою попереднього ув`язнення з технічних причин відеозв`язок забезпечено не було .
Враховуючи позицію захисника , яка не заперечувала проти продовження апеляційного розгляду, та запровадження на території України воєнного стану, апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу захисника за відсутності обвинуваченого.
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги , колегія суддів дійшла наступного висновку.
Мотиви Суду.
Частиною 1 ст. 404 КПК визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Положеннями ст. 422-1 КПК передбачено порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
У відповідності до приписів ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Вбачається, що на розгляді Малиновського районного суду м. Одеси знаходиться кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000771 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.
На теперішній час у даному кримінальному провадженні судовий розгляд не закінчено, не досліджені всі докази, строк тримання під вартою ОСОБА_8 за попередньою ухвалою був продовжений до 18.09.2022 року.
Як видно, суд відповідно до приписів ст. 331 КПК України розглянув клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 судовому засіданні 14.09.2022 року , та дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для його задоволення.
Як видно із ухвали, що оскаржується, приймаючи рішення про продовження строку дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_8 суд виходив із того, судовий розгляд кримінального провадження не завершено, він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину , та продовжує існувати ризик переховування від суду.
Суд, продовжуючи строк дії запобіжного заходу має перевірити чи не зменшилися на цій стадії судового розгляду встановлені раніше ризики і чи зможе більш м`який запобіжний захід запобігти цим ризикам.
Крім тяжкості покарання, що загрожує особі у разі визнання її винуватою, на стадії продовження запобіжного заходу враховується і сукупність обставин, які визначені ст. 178 КПК України, зокрема соціальні зв`язки, відомості, що характеризують особу обвинуваченої.
Застосування запобіжних заходів стає можливим при наявності ризиків. Ризик - це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства та суду подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.
Висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинуваченого під час розслідування кримінального правопорушення (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.
Стосовно загрози втечі особи, практика ЄСПЛ виходить з того, що якщо тяжкість покарання, якому може бути піддана обвинувачена особа, можна законно розглядати, як таку, що може спонукати її до втечі. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно враховувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральні якості, місце проживання, професію, прибуток, сімейні зв`язки, будь які зв`язки з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.
Врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.
Як видно ОСОБА_8 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення проти життя та здоров`я людини , яке відносяться до категорії тяжких та становить підвищену суспільну небезпеку, та за яке передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.
ОСОБА_8 має репутацію особи , яка схильна до скоєння умисних кримінальних правопорушень.
Відомості , що відображені в матеріалах провадження свідчать про те, що ОСОБА_8 на час затримання офіційно не був працевлаштований , законних джерел доходів не мав, суспільно - корисною діяльністю не займався, не має достатньо міцних соціальних зв`язків, які б мали реальний вплив на нього та слугували б стримуючим запобіжником його поведінки.
Вбачається, що судовий розгляд кримінального провадження продовжується та не досліджені у повному обсязі докази.
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, відомості про особу обвинуваченого з урахуванням його обізнаності про тяжкість покарання, яке загрожує в разі визнання його винуватим, з урахуванням того, що він на час затримання не проживав за місцем реєстрації , та не має достатньо міцних соціальних звязків , дають підстави для висновку про вірогідність продовження існування ризику переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкримінований йому тяжкий злочин, що виправдовує продовження строку дії найсуворішого запобіжного заходу тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 .
Жодних відомостей чи доказів того, що на даний час у соціальному, сімейному, матеріальному стані обвинуваченого сталися істотні зміни, які б давали підстави для висновку про зменшення існуючого ризику до апеляційної скарги не додано.
Доводи апеляційної скарги про недоведеність існування ризиків є непереконливими, адже при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу дається оцінка сукупності обставин, які можуть свідчити про існування чи відсутність саме ризиків (можливості) вчинення дій, а не факту конкретного їх вчинення.
Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.
Тобто в даному випадку суд має зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.
Суд, при вирішенні питання щодо продовження строків тримання під вартою, фактично врахував не тільки тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у скоєнні інкримінованого злочину, а і сукупність даних про особу обвинуваченого, передбачених ст. 178 КПК України, що в цілому і стало підставою для прийняття рішення про необхідність продовження тримання обвинуваченого під вартою.
Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, встановлено не було.
Наведені в апеляційній скарзі обставини не можуть бути визнані запорукою належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_8 під час подальшого судового розгляду, а відтак не можуть бути визнані підставою для зміни запобіжного заходу відносно нього на більш м`який.
Жодних переконливих гарантій добросовісної поведінки ОСОБА_8 на вказаній стадії кримінального провадження до суду першої інстанції та апеляційному суду стороною захисту надано не було.
Тривалість перебування обвинуваченого під вартою сама по собі не може слугувати безумовною підставою для прийняття рішення про зміну запобіжного заходу і підлягає врахуванню у сукупності з іншими обставинами, передбаченими ст. 177 та ст. 178 КПК України.
Посилання захисника як на підставу для застосування більш м`якого запобіжного заходу на те, що ОСОБА_8 в майбутньому має намір суворо виконувати приписів суду щодо явки в судове засідання, колегія суддів відхиляє, оскільки відомості про особу обвинуваченого, його негативна репутація в сукупністю з тяжкістю покарання , що загрожує у разі доведення його винуватості вказують на ризик ухилення від явки до суду.
Сама по собі надана захисником під час апеляційного розгляду довідка від 27.04.2022 року Великомихайлівської селищної ради про те, що у ОСОБА_8 є приватний будинок без зазначення в якому населеному пункті та без надання належних правовстановлюючих документів , що підтверджують право власності обвинуваченого на будинок , не може бути прийнята до уваги як доказ, що нівелює існування ризику переховування ОСОБА_8 від суду.
Посилання захисника на долучену до апеляційної скарги медичну довідку від 14.09.2022 року та на наявність у обвинуваченого ряду хронічних захворювань не може слугувати самостійною підставою для зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який, оскільки будь-яких відомостей про те, що стан здоров`я обвинуваченого унеможливлює його подальше перебування в умовах установи попереднього ув`язнення матеріали провадження не містять.
Відповідно до наданої медичної довідки на даний час стан здоров`я ОСОБА_8 задовільний.
В умовах слідчого ізолятора медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота в організовуються і проводяться відповідно до законодавства про охорону здоров`я.
До апеляційної скарги не додано доказів критичного погіршення стану здоров`я обвинуваченого та неможливості його перебування в установі попереднього ув`язнення. як на те вказує захисник.
Крім того , апеляційний суд звертає увагу, що у разі встановлення у визначеному законом порядку незадовільного стану здоров`я, який перешкоджатиме подальшому перебуванню обвинуваченого під вартою, обвинувачений або його захисник не позбавлені права звернутися до суду із відповідним клопотанням про зміну раніше обраного/продовженого запобіжного заходу на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою.
Оголошення війського стану також не можна визнати тією обставиною, яка унеможливлює тримання особи під вартою.
Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК, при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого, які б були підставою для скасування оскарженої ухвали.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційні вимоги захисника задоволенню не підлягають.
Доцільність необхідності подальшого утримання обвинуваченого під вартою буде перевірена через нетривалий час в порядку ст.331 КПК судом першої інстанції, а сторона захисту не позбавлена можливості надати суду документи на підтвердження доводів щодо обставин, які свідчать про нівелювання врахованих раніше ризиків.
При цьому апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу суду першої інстанції на необхідність дотримання приписів ч.4 ст.28, ч.1 ст.318 КПК про здійснення судового розгляду протягом розумного строку , при розгляді кримінального провадження за обвинувачення ОСОБА_8 .

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422-1, 376 ч.2 КПК України, апеляційний суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Залишити без змін ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 14 вересня 2022 року , якою під час судового розгляду відносно ОСОБА_8 продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою .

Звернути увагу суду першої інстанції на необхідність дотримання розумних строків, передбачених ст. 28 , ч. 1 ст. 318 КПК України під час судового розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 .
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4