У Х В А Л А

07.09.2022 року місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна накладеного ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 20.04.2018 у справі 308/3952/18 у кримінальному провадженні №0000649, -

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_4 з клопотанням в порядку ст. 174 КПК України про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 20.04.2018 у справі 308/3952/18 на земельну ділянку за кадастровим номером :04:002:0169,загальною площею 0,2291 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка згідно відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно зареєстрована на праві приватної власності за гр. ОСОБА_4 .

Подане клопотання обґрунтовує тим, що як вбачається з ухвали від 20.04.2018 року до суду звернувся слідчий органу досудового розслідування, що є грубим порушенням норм КПК України, оскільки на майно третіх осіб з клопотанням повинен звертатись виключно прокурор в силу вимог ч. 2 ст. 64-2 КПК України.

Також заявник звертає увагу на те, що рішенням від 21.04.2017 року Свалявського районного суду у справі 306/2053/16-2ц позов ОСОБА_5 було задоволено та скасовано реєстрацію речового права, права власності на нерухоме майно - готельний комплекс об`єкт нежитлової нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_1 за ПАТ "Укргазбанк" та реєстрацію речового права власності на земельну ділянку площею 0.2291 за тією адресою за АБ "Укргазбанк". Право власності на це нерухоме майно на підставі вказаного рішення поновив ОСОБА_5 . Разом з тим вказане майно продовжує бути предметом іпотеки згідно з Договором іпотеки № 43/08/МК-01 від 27.05.2008 року в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 43/08 МК від 27.05.2008 року. Так, згідно п.3.3.7. договору іпотеки іпотекодавець зобов`язаний одержати згоду іпотекодержателя на вчинення дій, пов`язаних зі зміною прав власності на предмет іпотеки".

Відтак заявник вважає, що відповідно до викладених відомостей у даному кримінальному провадженні, зокрема у заяві, взагалі відсутній склад кримінального правопорушення, оскільки вказані дії містять виключно цивільно-правовий характер та такі дії мають бути оскаржені в судовому порядку.

Також зазначає, що на даний час відсутні підстави застосування арешту на вказану земельну ділянку, оскільки відповідно до матеріалів кримінального провадження, з якими ознайомлено слідчим, вказану земельну ділянку не віднесено до речових доказів.

Крім того заявник вказує, що відсутні також підстави передбачені ч. 2, 3 ч. 2 ст. 170 ЦПК України оскільки у даному кримінальному провадженні відсутня підозрювана особа та з 2017 року, будь-які повідомлення про підозру не оголошувались, відповідно арештовано майно неправовмірно.

В судове засідання заявник та його представник не з`явились, однак подали до суду заяву про розгляд клопотання без їх участі, клопотання підтримали та просили задовольнити з підстав, викладених у його змісті клопотання.

Слідчий в судове засідання не з`явився, хоч був належним чином телефонограмою повідмолений про дату та час розгляду справи, причина неявки суду невідома. Разом з тим слідчий ОСОБА_6 подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, свою правову позицію по суті клопотання не висловив.

Дослідивши надані слідчому судді матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

З досліджених судом матеріалів справи вбачається, що адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_4 з клопотанням в порядку ст. 174 КПК України про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 20.04.2018 у справі 308/3952/18, на земельну ділянку за кадастровим номером :04:002:0169,загальною площею 0,2291 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка згідно відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно зареєстрована на праві приватної власності за гр. ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.

Статтями 7,16 КПК України регламентовано, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Як вбачається зі змісту клопотання заявник вважає неправовмірним накладення арешту на майно з тих підстав, що згідно ухвали від 20.04.2018 року до суду звернувся слідчий органу досудового розслідування, а не прокурор, що на думку заявника є грубим порушенням норм КПК України, оскільки на майно третіх осіб з клопотанням повинен звертатись виключно прокурор в силу вимог ч. 2 ст. 64-2 КПК України.

Надавши правову оцінку вказаним доводам заявника, слідчий суддя виходить із наступного.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Разом з тим слідчий суддя звретає увагу на те, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутисяпрокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Жодних обмежень щодо можливості звернення слідчого з клопотанням про накладення арешту на майно третьої особи вказана стаття КПК, якою визначено порядок розгляду клопотань про накладення арешту на майно, не містить.

Також слідчий суддя звертає увагу на те, що матеріали клопотання не містять жодних відомостей про закриття кримінального провадження № 0000649 від 30.09.2017 року розпочате за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 365-2 КК України.

Також слідчий суддя звертає увагу на те, що заявник не оскаржував ухвалу слідчого судді про накладення арешту на майно. Крім того вже попередньо заявник звертався з аналогічним клопотанням, в задоволенні якого відмовлено.

Жодних доказів того, що з часу розгляду попередньої заяви про скасування арешту майна змінились фактичні обставини у кримінальному провадженні, заявник не надав.

Частиною 1ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадженні слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою, гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Натомість, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює доводи клопотання в частині обґрунтованості підстав для скасування раніше накладеного арешту.

З урахуванням викладеного, а також беручи до уваги ту обставину, що однією із засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України, враховуючи, що досудове розслідування кримінального провадження № 0000649 від 30.09.2017 року розпочате за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 365-2 КК України наразі триває, доказів того, що у даному заході забезпечення відпала потреба, чи, що арешт майна накладено судом неправомірно матеріали клопотання не містять, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання про скасування арешту майна є передчасним, а тому в його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. ст.174,309,376 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна накладеного ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 20.04.2018 у справі 308/3952/18 у кримінальному провадженні №0000649 - відмовити.

Ухвала про скасування арешту оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1