Справа №583/4/21 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/204/22 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Заява про роз`яснення судового рішення
УХВАЛА
Іменем України

09 серпня 2022 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 583/4/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 01.02.2022 про відмову у задоволенні заяви щодо роз`яснення судового рішення,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

заявника ОСОБА_8 ,

представника заявника адвоката ОСОБА_9 ,

установила:

У провадженні Сумського апеляційного суду знаходиться кримінальне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 01.02.2022 щодо відмови у задоволенні його заяви про роз`яснення судового рішення.

На початку апеляційного розгляду ОСОБА_8 заявив відвід суддям Сумського апеляційного суду ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і ОСОБА_4 з огляду на наявність у провадженні інших обставин, які викликають сумнів в неупередженості колегії суддів, а також одночасно заявив відвід і прокурору Сумської обласної прокуратури ОСОБА_7 , яка приймає участь у здійсненні розгляду кримінального провадження, посилаючись на те, що він не довіряє вказаному прокурору.

Вислухавши доводи представника заявника ОСОБА_9 , яка підтримала заявлений ОСОБА_8 відвід суддям та прокурору, доводи прокурора ОСОБА_7 про відсутність підстав для задоволення відводів, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши мотиви заявлених відводів, колегія суддів вважає, що заявлені відводи суддям апеляційного суду та прокурору задоволенню не підлягають з таких підстав.

Зокрема, судова влада в Україні відповідно до конституційних засад поділу влади здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними законом, а суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 1-2 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості, а згідно п. 81 рішення ЄСПЛ від 06.09.2005 «Салов проти України» (Salov v. Ukraine), заява № 65518/01) «неупередженість» у сенсі п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися відповідно суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді в конкретній справі тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію, тобто чи були в суді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу».

Підходи до встановлення наявності упередженості та безсторонності суддів також викладені у рішеннях ЄСПЛ (зокрема, справа «Мироненко та Мартиненко проти України» (Mironenko and Martenko v. Ukraine), заява № 4785/02, 10.12.2009, п. 66, 69, 70), згідно яких наявність безсторонності має визначатися для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції за допомогою об`єктивного та суб`єктивного критеріїв. У кожній окремій справі необхідно визначити, чи мають стосунки, які розглядаються, такі природу і ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім. Застосовуючи об`єктивний критерій, необхідно з`ясувати, чи існують певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в безсторонності судді. У справі «Білуха проти України» (рішення від 09.11.2006, заява № 33949/02) ЄСПЛ констатував, що «наявність безсторонності відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (п. 49). При вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною». «Безсторонність (неупередженість) суду означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді» (справа ЄСПЛ «Хаушильд проти Данії»).

Відповідно ч. 5 ст. 80 КПК, відвід повинен бути мотивованим. При цьому головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти можливій упередженості судді (суддів) під час розгляду конкретної справи, запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді (суддів), оскільки кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом (ст. 6 Конвенції).

Таким чином, проаналізувавши зазначені вище вимоги законодавства України, колегія суддів приходить до переконання, що наведені ОСОБА_8 підстави для відводу суддів апеляційного суду не свідчать про будь-яку упередженість чи небезсторонність колегії суддів, їх побічну чи пряму зацікавленість або ж наперед сформовану правову позицію щодо майбутніх результатів розгляду зазначеної апеляційної скарги, наявність у суддів певних, виключно суб`єктивних внутрішніх переконань щодо наведених ОСОБА_8 обставин, неможливість ухвалення суддями об`єктивного рішення у справі, сумнівів у сторін чи інших осіб щодо неупередженості визначеного у порядку автоматизованого розподілу складу суду та забезпечення суддями апеляційного суду довіри до судової влади України, збереження та підвищення її авторитету, внаслідок чого вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви про відвід колегії суддів.

Що стосується мотивів відводу прокурора, то колегія суддів також вважає їх безпідставними і такими, що задоволенню не підлягають, оскільки доводи ОСОБА_8 про недовіру прокурору ОСОБА_7 є голослівними, нічим не підтверджені і не ґрунтуються на законі.

Так, підстави для відводу прокурора визначені у ст. 77 КПК, а саме прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Оскільки ОСОБА_8 не були наведені конкретні підстави для відводу прокурора, передбачені у ст. 77 КПК, то колегія суддів вважає за необхідне відмовити йому і у задоволенні відводу прокурора.

Керуючись ст. 75-80 КПК України,

постановила:

Відмовити ОСОБА_10 у задоволенні його заяви про відвід суддям Сумського апеляційного суду ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також у задоволенні його заяви про відвід прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4