Єдиний унікальний номер справи 194/230/20
Провадження № 1-кп/185/95/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2022 року Колегія Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

розглянувши у період воєнного стану у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000554 від 09 грудня 2019 року, з обвинувальним актом за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Грузьке Добропільського району Донецької області, без реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, -

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Тернівки Дніпропетровської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п. п. 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, -

за участю:

прокурорів ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

потерпілого - ОСОБА_10 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Від прокурора надійшло клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , кожному окремо, строк якого спливає 20 травня 2022 року, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не перестали існувати.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив визначити запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, щоб мати можливість захищати територіальну цілісність України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_8 , заперечував проти продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив змінити на цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_6 , захисник ОСОБА_9 не заперечували щодо продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Потерпілий ОСОБА_10 підтримав клопотання прокурора.

З`ясувавши думку сторін кримінального провадження із зазначеного питання, кожного окремо, проаналізувавши та співставляючи зазначені питання між собою та у сукупності з позицією сторін кримінального провадження, змістом обвинувального акту, а також вимогами КК та КПК України, колегія суддів приходить до наступного висновку.

На даний час строк тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , кожного окремо, до наступного судового засідання закінчується, однак завершити кримінальне провадження неможливо, розгляд кримінального провадження триває.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 331 КПК України, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, серед яких є такі, як домашній арешт та тримання під вартою.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, в тому числі:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Окрім того, статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

На виконання вказаних вимог Закону колегією суддів встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, відповідно до ст. 12 КК України обвинувачується у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, покарання за вчинення яких, у разі доведеності вини, передбачено на тривалий строк позбавлення волі та довічне позбавлення волі, не працює. Обвинувачений ОСОБА_5 під тяжкістю встановленого покарання може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, що виправдовує подальше тримання обвинуваченого під вартою та можливість продовження вищевказаного запобіжного заходу, тому ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не перестали існувати і мають місце при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Обвинувачений ОСОБА_5 зареєстрований у Донецькій області, де в даний час проходять військові дії, що підтверджує ризик переховування від суду.

Обвинувачений ОСОБА_6 на час інкримінованих йому подій був неповнолітнім, раніше не судимий, проте відповідно до ст. 12 КК України обвинувачується у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, покарання за вчинення яких, у разі доведеності вини, передбачено на тривалий строк позбавлення волі. Обвинувачений ОСОБА_6 під тяжкістю встановленого покарання може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, що виправдовує подальше тримання обвинуваченого під вартою та можливість продовження вищевказаного запобіжного заходу, тому ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не перестали існувати і мають місце при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Як зазначав раніше потерпілий ОСОБА_10 , родичі обвинуваченого ОСОБА_6 , зокрема вітчим, мати та брати, здійснювали на нього тиск, вимагали не підтримувати в судовому засіданні принципову позицію. З цього приводу він звернувся до поліції, і це звернення зафіксовано.

Враховуючи обсяг пред`явленого ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , кожному окремо, обвинувачення, є достатні підстави вважати, що, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує останнім, у разі визнання останніх винуватими у кримінальних правопорушеннях, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , перебуваючи під загрозою застосування тяжкого покарання, можуть переховуватися від суду, тобто наявний ризик, передбачений п. 1) ч. 1 ст. 177 КПК України, а відповідно до рішення Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у справі «Ілійков проти Болгарії» «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування». Ця обставина, у свою чергу, може зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства.

Продовження існування зазначених вище обставин у їх сукупності, виправдовують подальше перебування обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , кожного окремо, під вартою, що відповідає, і є спів розмірним тяжкості і характеру діянь, які інкримінуються останнім, та більш м`які запобіжні заходи, не забезпечать їх належної процесуальної поведінки, а тому продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є найбільш прийнятним за наявних умов.

Даний висновок не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, який неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправданою, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченими обов`язків, передбачених КПК України, не визначається, оскільки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , кожний окремо, обвинувачуються у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини.

Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне продовжити запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 331, 372 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА :

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 10 липня 2022 року.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - до 10 липня 2022 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору, направити начальнику Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4).

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3