Справа № 944/4126/22
Провадження №1-кп/944/965/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.10.2022м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Яворів кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000024 від 27.07.2022 про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Вільшани Дергачівського району Харківської області, українця, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично проживає в АДРЕСА_2 , із вищою освітою, одруженого, який є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 призваним за мобілізацією, посада - командир роти - старший викладач навчальної механізованої роти навчального механізованого батальйону, звання "майор", раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.414 КК України,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 27.07.2022 близько 09.30 год., перебуваючи на загальному військовому стрільбищі навчально-тренувального комплексу вогневої підготовки загального військового полігону військової частини НОМЕР_2 , яке розташоване біля АДРЕСА_3 , під час проведення учбових стрільб, діючи необережно, із кримінальною протиправною самовпевненістю, у порушення вимог ст. ст. 9, 11, 13, 16, 17, ЗО, 31, 111, 112, 127, 128, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. З, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п.7.8.8 Положення зі служби полігонів Сухопутних військ Збройних Сил України, Додатку № 6 до п. 2.5 Курсу стрільб зі стрілецької зброї і бойових машин, підняв зі сходів приміщення дільничного пункту управління №6 прилад для учбових стрільб (ПУС-7) та, порушуючи правила поводження зі зброєю, направив його у сторону військовослужбовця ОСОБА_6 натиснувши на спусковий важіль приладу для учбових стрільб (ПУС-7), в результаті чого, здійснив постріл в область спини оператора-електрика стрільбища навчально-тренувального комплексу загальновійськового полігону військової частини НОМЕР_2 старшого солдата ОСОБА_6 , який знаходився на своєму робочому місці у приміщенні дільничного пункту управління №6, чим заподіяв останньому вогнепальне поранення, яке відноситься до тяжкого тілесного ушкодження.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у порушенні правил поводження зі зброєю, якщо це заподіяло потерпілому тілесні ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 414 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.414 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, просив вибачення в потерпілого та пояснив, що під час проведення заняття із стрільби його керівник приніс до приміщення дільничного пункту управління зброю (прибор учбових стрільб), яка не вистрелила, намагався розрядити її, однак не зміг та залишив. Він вирішив підняти її та занести в безпечне місце, однак коли нагнувся і вставав зброя вистрелила в бік військовослужбовця ОСОБА_6 , при цьому двері пункту були відчинені. Зазначив, що оскільки йому були відомі правила поводження із зброєю, то дійсно порушив такі, піднявши зі сходів приміщення дільничного пункту управління №6 прилад для учбових стрільб (ПУС-7), який був направлений у сторону військовослужбовця ОСОБА_6 , в результаті чого відбувся постріл в область спини старшого солдата ОСОБА_6 .
Захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 пояснив, що дії ОСОБА_4 не були спрямовані на завдання шкоди, кримінальне правопорушення вчинено з необережності. Дійсно ОСОБА_4 допустив порушення правил безпеки поводження зі зброєю, однак останній щиро розкаюється у вчиненому та просить суворо не карати.
Потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що проводив навчання зі стрільби, дивився як стріляють та сидів спиною до ОСОБА_4 , коли почув вистріл в спину (права сторона), впав на землю та пам`ятає лише як його забирала карета швидкої допомоги. Зазначив, що претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має, останній відшкодував йому матеріальну шкоду.
Обвинувачений, потерпілий та прокурор в судовому засіданні не заперечували фактичних обставин кримінального провадження і не заперечили проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.
Як встановлено у судовому засіданні, показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Також судом встановлено, що всі учасники судового провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин кримінального провадження і немає сумнівів у добровільності їхніх позицій.
У зв`язку з викладеним, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників кримінального провадження суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.
Також, з врахуванням викладеного, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.
При цьому, учасникам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Суд вважає, що в судовому засіданні вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.414 КК України, доведена повністю.
Дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.414 КК України, оскільки він порушив правила поводження зі зброєю, заподіявши потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження.
Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує вимоги п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 (із змінами та доповненнями), згідно яких призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, суворо дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином, характер та ступінь суспільної небезпеки вказаного злочину, спосіб його вчинення, мету та мотив вказаного діяння, а також те, що обвинувачений визнав себе повністю винним у вчиненні злочину, розкаюється у вчиненому, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, позитивно характеризується за місцем несення служби, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, а також наявність обставини, яка пом`якшує покарання.
Як обставину, яка пом`якшує покарання, відповідно до ст.66 КК України суд визнає щире каяття обвинуваченого, оскільки останній під час судового засідання щиро розкаявся у вчиненому, пояснив, що подібного не допускатиме, просив вибачення в потерпілого.
Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.
Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідно дост.50 КК України необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, здійснення виховного впливу та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень є призначення ОСОБА_4 покарання у виді службового обмеження в межах санкції ч.1 ст.414 КК України, з урахуванням положень ч.2 ст. 58 КК України про відрахуванням в дохід держави частини грошового забезпечення.

Долю речових доказів по справі належить вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, при ухваленні судового рішення, необхідно скасувати арешт майна.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Таким чином, з ОСОБА_4 слід стягнути на користь держави витрати за проведення експертних досліджень.
Керуючись ст. ст.100, 124, 368, 370, 371, 373-375 КПК України, суд,
у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.414 КК України та призначити йому покарання у виді службового обмеження строком на 6 (шість) місяців з відрахуванням в доход держави 10 (десять) відсотків із суми грошового забезпечення.
Речові докази:
прилад для учбових стрільб 7 (ПУС-7) із серією та номером «КН 0708», з усіма частинами у зеленому підсумку, гільза калібру 7,62 мм на 3,9 мм, імітатор вишибного заряду як частина вищевказаного ПУС-7, які належать на праві власності військовій частині НОМЕР_3 повернути власнику військовій частині НОМЕР_3 , скасувавши арешт накладений ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 28.07.2022,
кулю, вилучену з тіла ОСОБА_6 у шпиталі, гільзу, первинну упаковку знищити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення експертизи в розмірі 3020 (три тисячі двадцять) грн. 48 коп.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було судом визнано недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1