Справа № 369/3230/22
Провадження №1-кс/369/525/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.04.2022 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання старшого слідчого відділу Бучанського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000258 від 13.04.2022 року за ознаками злочинів, передбачених ч.ч.4, 6 ст. 111-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.03.2022 Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану» № 133/2022, в Україні було продовжено дію воєнного стану із 05 години 30 хвилин 26.03.2022 року строком на 30 діб. 15.03.2022 набув чинності Закон України від 03.03.2022 № 2108-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо встановлення кримінальної відповідальності за колабораційну діяльність», яким в Україні передбачено кримінальну відповідальність за вчинення низки діянь, що сприяють збройній агресії на території України.

Так, ОСОБА_5 , завідомо розуміючи про дію воєнного стану, а також наявність у селі Андріївка Бучанського району Київської області збройних формувань держави-агресора, а саме збройних сил російської федерації, в період з 15.03.2022 по 01.04.2022, більш точної дати та часу не встановлено, вступив у тісний зв`язок із вищевказаними військовослужбовцями збройних сил російської федерації та надавав останнім матеріальні ресурси та послуги, а саме житло та продукти харчування впродовж декількох днів.

Крім того, встановлено, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні було введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

14.03.2022 Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану» № 133/2022, в Україні було продовжено дію воєнного стану із 05 години 30 хвилин 26.03.2022 року строком на 30 діб.

15.03.2022 набув чинності Закон України від 03.03.2022 № 2108-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо встановлення кримінальної відповідальності за колабораційну діяльність», яким в Україні передбачено кримінальну відповідальність за вчинення низки діянь, що сприяють збройній агресії на території України.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , завідомо розуміючи про дію воєнного стану, а також наявність у селі Андріївка Бучанського району Київської області збройних формувань держави-агресора, а саме збройних сил російської федерації, в період з 15.03.2022 по 01.04.2022, більш точної дати та часу не встановлено, вступив у тісний зв`язок із вищевказаними військовослужбовцями збройних сил російської федерації та здійснював інформаційну діяльність у співпраці з державою-агресором, спрямовану на підтримку держави-агресора та її збройних формувань. Зокрема ОСОБА_5 вказував військовим збройних сил російської федерації будинки, в яких проживають заможні люди, які в подальшому окупанти обкрадали. Також ОСОБА_5 здійснював обряди хрещення військових російської федерації, освячував їхню військову техніку та здійснював інші релігійні обряди, спрямовані на підтримку дій окупантів.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцець села Радомка, Семенівського району, Чернігівської області, українець, громадянин України, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 .

20.04.2022 року ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4,6 ст. 111-1 КК України, тобто у передачі матеріальних ресурсів воєнізованим формуванням держави-агресора, та у здійсненні інформаційної діяльності у співпраці з державою-агресором, спрямованої на підтримку держави-агресора та її збройних формувань.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами в сукупності, а саме: протоколами допитів свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та іншими матеріалами в сукупності.
ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України, за ступенем тяжкості є особливо тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 12 років, з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від 10 до 15 років та з конфіскацією майна або без такої.
Відомості по даному факту внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000258 від 13.04.2022, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.ч. 4,6 ст. 111-1 КК України.

20.04.2022 старшим слідчим за погодженням з прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю села Радомка Семенівського району Чернігівської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 4,6 ст.111-1 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду;

- незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Підставою застосування щодо нього запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину та наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді вважати, що ОСОБА_5 може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3 ,4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

За таких обставин орган досудового розслідування приходить до висновку що застосування більш м`яких запобіжних заходів передбачених КПК України, а ніж тримання під вартою не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 .

Під час судового засідання прокурор вимоги клопотання підтримав та просив задовольнити в повному обсязі.

Під час судового засідання підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив застосувати більш м`який запобіжний захід, а його захисник адвокат ОСОБА_6 поклався на розсуд суду.

Вислухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим відділом Бучанського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000258 від 13.04.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 4,6 ст. 111-1 КК України.

20.04.2022 старшим слідчим за погодженням з прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю села Радомка Семенівського району Чернігівської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 4,6 ст.111-1 КК України.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Підставами підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.ч. 4, 6 ст. 111-1 КК України є матеріали кримінального провадження, а саме: протоколами допитів свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та іншими матеріалами в сукупності.
Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні, які свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

20.04.2022 року старшим слідчим СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 за погодженням з процесуальним керівником прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_10 подано клопотання про обрання відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У даному випадку ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину санкція статті за який передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 12 років.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Слідчим у клопотанні зазначено, що задля об`єктивного розслідування кримінального провадження в розумні строки, виникла необхідність в обранні підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу з метою забезпечення виконання ним перед органом досудового розслідування та судом покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та які вказують, що підозрюваний може:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду;

- незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Зокрема, ризик переховування ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що останній офіційно не працевлаштований, дітей та літніх батьків на утриманні не має, усвідомлюючи невідворотність реального покарання, буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності за злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 12 років (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись із посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov. Russia (Панченко проти Росії). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciew. Moldova (Бекчиев проти Молдови).

Оцінюючи ризик переховування підозрюваного з позиції практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити наступне: не має постійного місця роботи, відсутні міцні соціальні зв`язки (не одружений, дітей на утриманні не має).

Враховуючи ці обставини і тяжкість вчиненого ним злочину, існує реальний ризик переховування підозрюваного з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_5 може впливати на свідків у кримінальному провадженні. Даний ризик обґрунтовується тим, що підозрюваному ОСОБА_5 стали відомі анкетні дані свідків у вказаному кримінальному провадженні, та перебуваючи на свободі може незаконно впливати на них, змушуючи із застосуванням фізичного чи психологічного примусу змінювати свої показання, давати неправдиві показання або відмовитися від дачі будь-яких показань. Крім того, на даний час в органу досудового розслідування є необхідність у проведенні ряду слідчих дій, встановити всіх осіб причетних до вчинення злочину, та осіб які можуть бути свідками у даному кримінальному провадженні, а тому існує реальний ризик того, що ОСОБА_5 перебуваючи на свободі, буде здійснювати вплив на останніх із метою надання неправдивих показань. Такими своїми діями підозрюваний перешкоджатиме кримінальному провадженню.

Застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту стосовно підозрюваного ОСОБА_5 не суперечитиме п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005, «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 та «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008, оскільки саме такий запобіжний захід дасть можливість уникнути настання перелічених вище ризиків та забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Також, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

На переконання слідчого судді, наведені прокурором ризики є обґрунтованими та такими, що виправдовують тримання ОСОБА_5 під вартою. Встановлені під час розгляду обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які слідчий суддя вважає доведеними, та не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , окрім вище викладених обставин, слідчий суддя у відповідності до положень ст. 178 КПК України враховує наявність доказів, що обґрунтовують підозру, які свідчать про обґрунтованість вказаних в клопотанні обставин, зухвалість вчиненого злочину, також слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я підозрюваного, відсутність підтвердження наявності соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі відсутність дружини та дітей на утриманні, відсутність постійного місця роботи.

Доводи у судовому засіданні підозрюваного ОСОБА_5 не спростовують висновків суду щодо застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину.

В даному випадку є виправданим застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з огляду на наявність ризиків, які передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які слідчий суддя вважає реальними та існуючими.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягає встановленню під час судового розгляду.

У ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Таким чином, відповідно до вказаної рекомендації, важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за вчинений злочин. Тобто, чим більш сувора санкція передбачена за злочин, тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо підозрюваного.

Викладене дає підстави вважати, що інші запобіжні заходи не зможуть забезпечити досягнення мети їх застосування, тому стосовно підозрюваного ОСОБА_5 необхідним є застосування найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Аналізуючи наведені вище обґрунтування, враховуючи відомості про особу підозрюваного, характер вчиненого кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов до вмотивованого висновку, що в разі обрання ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, негативно впливатиме на хід досудового слідства у даному провадженні, може впливати на свідків у кримінальному провадженні, переховуватиметься від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, вивченням даних щодо особи ОСОБА_5 , які б вказували на неможливість застосування до нього вказаного запобіжного заходу, не встановлено.

За таких обставин клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину визначається від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Задовольняючи клопотання про тримання під вартою, суд вважає за необхідне визначити розмір застави для ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі трьохста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 300 * 2481 гривня = 744 300 гривень (сімсот сорок чотири тисячі триста гривень) 00 коп.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 29, 3, 8, 29, 55 Конституції України, ст.ст. 3, 8, 9, 12, 42, 206, 208, 369-372, 376, 177, 178, 182, 183, 184,193,194, 196, 197, 202, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання старшого слідчого відділу Бучанського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000258 від 13.04.2022 року за ознаками злочинів, передбачених ч.ч. 4, 6 ст. 111-1 КК України задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Радомка, Семенівського району, Чернігівської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України строком на 60 діб, до 18 червня 2022 року (включно).

Однозначно визначити розмір застави для ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі трьохста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 300 * 2481 гривня = 744 300 гривень (сімсот сорок чотири тисячі триста гривень) 00 коп.

Отримувач ТУ ДСА України в Київській області, код отримувача (код ЄДРПОУ) 26268119, банк отримувача: Держказначейська служба України, м. Київ, рахунок одержувача UA0018661.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент часу внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави, оригінали документів з відміткою банку, який підтверджує внесення на зазначений рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор».

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державна установа Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 , з-під варти, якщо відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання даного підозрюваного під вартою, та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Києво-Святошинського районного суду Київської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави:

-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суді, котрі будуть здійснювати розслідування чи розгляд по суті кримінального провадження щодо нього;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

-утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим в даному кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до Державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1