Справа №345/1072/22
Провадження № 1-кп/345/197/2022
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.05.2022 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області
у складі головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000878 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, жителя та зареєстрованого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -
встановив:
ОСОБА_5 пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Зокрема досудовим розслідуванням встановлено, що 13.06.2017 близько 20:10 год. у світлу пору доби водій ОСОБА_5 , перебуваючи під дією лікарського препарату «Карбамазепін», що знижує увагу і швидкість реакції, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2170», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався правою смугою для руху транспортних засобів по проїзній частині дороги, що на проспекті Лесі Українки в м.Калуш у напрямку вул. Богдана Хмельницького, дорожнє покриття якої перебувало у сухому стані.

Водій ОСОБА_5 , продовжуючи свій рух, проїхавши магазин «Сако», що на проспекті Лесі Українки, 15 в м. Калуші, проявив неуважність, не переконався у безпеці свого руху та допустив виїзд автомобіля на тротуар, що перед багатоквартирним житловим будинком №1, що в м. Калуш на проспекті Лесі Українки.

При цьому водій ОСОБА_5 порушив Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, а саме:

- п. 1.3. який вказує, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливим;

- п.1.5., який вказує, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

- п.1.7., який вказує, що водії зобов`язані бути особливо уважними до таких категорій учасників дорожнього руху, як велосипедисти, особи, які рухаються в кріслах колісних, та пішоходи;

- п.2.3. «б», який вказує, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатися від керування транспортним засобом у дорозі;

- п.2.3. «д», не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

- п.2.9 «а», який вказує, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

- п.12.3, який вказує, що водій у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

У результаті порушення ОСОБА_5 Правил дорожнього руху відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пішохід ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма з забоєм головного ОСКЕ мозку середнього ступеня тяжкості, субдуральною гематомою; перлом кісток носа, рана та синці в ділянці обличчя, синці в ділянці лівої ноги. Закрита черепно-мозгова травма з забоєм головного мозку середнього ступеня тяжкості, субдуральною гематомою відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таких, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент спричинення. Перелом кісток носа та рана в ділянці спинки носа відноситься до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я, а решта описаних вище тілесних ушкоджень відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 1 ст. 286 КК України, оскільки він, будучи особою, що керує транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілій середньої тяжкості та легкі тілесні ушкодження.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності згідно ст. 45 КК України у зв`язку дійовим каяттям та закриття кримінальне провадження, так як він раніше до кримінальної відповідальності не притягався, вчинив необережний нетяжкий злочин, свою вину визнав у повному обсязі та щиро розкаявся у вчиненому, потерпіла претензій до нього не має.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечила.

Потерпіла ОСОБА_4 не заперечила проти задоволення клопотання. Пояснила суду, що не має щодо обвинуваченого жодних претензій.

Заслухавши клопотання обвинуваченого, думку учасників судового засідання, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.286 КК України, тобто в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 286 КК України, згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Відповідно до ст. 44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтею 45 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

За змістом ст. ст. 44, 45 КК України за наявності підстав, передбачених ст. 45 КК України, звільнення особи від кримінальної відповідальності - є обов`язковим, якщо тільки вона сама проти цього не заперечує.

Відповідно до абзацу 7 ч. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» звільнення особи від кримінальної відповідальності у випадку, передбаченому ст. 45 КК України є обов`язковим.

Згідно статті 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

П. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 правильно розуміє і не оспорює формулювання та характер пред`явленого йому обвинувачення, правову кваліфікацію своїх дій за ч.1 ст. 286 КК України, а відтак діяння, яке поставлено обвинуваченому в провину, дійсно мало місце, вчинене ним, і отримало правильну кримінально-правову оцінку та визнано самим обвинуваченим.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень наполягав на закритті провадження з підстави, передбаченої ст. 45 КК України.

Будь-яких обставин, які згідно з правилами кримінального процесуального закону перешкоджали б суду прийняти процесуальне рішення за заявленим обвинуваченим клопотанням, не встановлено.

З огляду на вищенаведене та враховуючи, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , відноситься до категорії необережних нетяжких злочинів, обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, а також відшкодував завдану матеріальну шкоду, суд приходить до висновку про наявність підстав для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та закриття даного кримінального провадження.

Процесуальні витрати в даному кримінальному провадженні відсутні.

Питання про долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 314, 284-286, 288 КПК України, суд
постановив:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 задоволити.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям.
Кримінальне провадження № 70000878 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України закрити.
Речові докази: автомобіль марки «ВАЗ 21730», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 - йому повернути.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області шляхом подання апеляції протягом 7 діб з часу проголошення.

Головуючий