Справа №127/4499/18
Провадження №1-кп/127/202/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2022 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці кримінальне провадження № 0000219 по обвинуваченню

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Вінницької області Вінницького району с. Комарів, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України.

На адресу суду надійшло клопотання від захисника обвинуваченої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження в зв`язку із закінченням строків притягнення обвинуваченої до кримінальної відповідальності.

В судовому засіданні захисник обвинуваченої подане ним клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити та зазначив, що обставини, які переривали перебіг строків давності в даному кримінальному провадженні відсутні, а наявне в суді кримінальне провадження стосовно його підзахисної не доводить її винуватості у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення.

Обвинувачена клопотання свого захисника підтримала, просила звільнити її від кримінальної відповідальності.

Прокурор в судовому засіданні заперечила проти задоволення клопотання захисника обвинуваченої щодо закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України, оскільки строк притягнення до кримінальної відповідальності в даній справі перервався в 2020 році після вчинення обвинуваченою нового кримінального правопорушення, щодо якого обвинувальний акт наразі перебуває в провадженні Вінницького міського суду Вінницької області. Тому строки давності на даний час не сплили.

Дослідивши клопотання захисника обвинуваченої, заслухавши доводи сторін судового провадження та дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Особі, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення. Обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

У відповідності до ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Так, органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується за ч. 2 ст. 389 КК України, тобто в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Згідно санкції ч. 2 ст. 389 КК України (в редакції на момент вчинення кримінального правопорушення 06.12.2017) ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських чи виправних робіт - караються арештом на строк до шести місяців або обмеженням волі на строк до трьох років.

Відповідно ч. 2 ст. 12 КК України (в редакції на момент вчинення кримінального правопорушення 06.12.2017), злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України (в редакції на момент вчинення кримінального правопорушення 06.12.2017), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі, минуло три роки.

Разом з тим, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018, внесені зміни до Кримінального кодексу України, зокрема, викладено у нових редакціях ст. 12 та частину першу ст. 49 КК України.

Відповідно до положення статті 12 КК України (в редакції ЗУ № 2617-VIII від 22.11.2018) кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Згідно ч. 2 ст. 12 КК України (в редакції ЗУ № 2617-VIII від 22.11.2018) кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Згідно з п. 1 та 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Відповідно до статті 12 КК України (в редакції ЗУ № 2617-VIII від 22.11.2018) кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 389 КК України відноситься до кримінального проступку.

За таких обставин, враховуючи положення ст. 5 КК України, суд дійшов до переконання, що в даному випадку підлягає застосуванню закон про кримінальну відповідальність, який діє на час розгляду клопотання.

Положеннями ч. 1 ст. 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Таким чином, згідно приписів вказаної статті особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання чинності вироком суду законної сили минули встановлені законом строки, обчислення яких зупиняється в разі ухилення особи, яка вчинила злочин від слідства та суду, та переривається у випадку скоєння зазначеною особою нового кримінального правопорушення.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків і відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.ч. 2-4 ст. 49 КК України).

Тобто, звільнення від кримінальної відповідальності застосовується за наявності трьох умов: 1) закінчення зазначених у законі строків; 2) не вчинення протягом цих строків нового кримінального правопорушення певного ступеня тяжкості; 3) не ухилення особи від слідства або суду.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що кримінальне правопорушення в якому обвинувачується ОСОБА_4 вчинене 06.12.2017 та з моменту вчинення кримінального проступку минуло понад 3 роки.

Разом з тим, згідно ч. 2 та ч. 3 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Судом встановлено, що в провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження № 0001665 по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України.

Так, згідно обвинувального акту в кримінальному провадженні № 0001665 від 23.09.2020, ОСОБА_4 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, які вчинені після інкримінованого в даному кримінальному провадженні правопорушення.

Таким чином, наразі у суда відсутні законні підстави для звільнення обвинуваченої ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України, оскільки встановлено наявність обставин, що порушують перебіг встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що захисник обвинуваченої передчасно звернувся до суду із клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження в зв`язку із закінченням строків притягнення обвинуваченої до кримінальної відповідальності так як станом на день розгляду клопотання, строк притягнення обвинуваченої до кримінальної відповідальності, який був перерваний, не закінчився.
Разом з тим суд роз`яснює, що після того, коли перестануть існувати зазначені в ухвалі підстави, за клопотанням обвинуваченої ОСОБА_4 , суд у будь-який момент судового провадження може повернутись до питання закриття кримінального провадження в зв`язку із закінченням строків притягнення обвинуваченої до кримінальної відповідальності.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 284, 285, 370-372, 395 КПК України, ст. 49 КК України, суд

УХВАЛИВ

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, в зв`язку із закінченням строків притягнення обвинуваченої до кримінальної відповідальності відмовити.

Продовжитипроведення судового розгляду кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України в повному обсязі.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя