КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/824/2344/2022 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 591 КПК Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю:
прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

особи, щодо якої прийнято рішення
про видачу (екстрадицію) ОСОБА_8

перекладача ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу прокурора відділу міжнародно-правового співробітництва Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26 травня 2022 року,
В с т а н о в и л а:
Цією ухвалою задоволено скаргу ОСОБА_8 на постанову начальника Департаменту міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 від 26 січня 2022 року про видачу (екстрадицію) особи та скасовано постанову начальника Департаменту міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 від 26 січня 2022 року про видачу (екстрадицію) особи громадянина Російської Федерації ОСОБА_8 .

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26 травня 2022 року, постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_11 залишити без задоволення.

Мотивуючи свою апеляційну скаргу вказує на те, що 16.05.2016 року Самарським районним судом м. Самари відносно ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 208 КК РФ та в подальшому останнього оголошено у міжнародний розшук. Інкриміноване ОСОБА_8 злочинне діяння в РВ , відповідає злочину, передбаченому ч. 1 ст. 258-3 КК України, є екстрадиційним , оскільки передбачає покарання більше одного року позбавлення волі. Строки давності притягнення особи за вчинення вказаного злочину не закінчились. В ході проведеної екстрадиційної перевірки, обставин, встановлених ст.. 589 КПК України, для відмови ОСОБА_8 для притягнення до кримінальної відповідальності, не встановлено. Крім того, згідно інформації Державної міграційної служби України ОСОБА_8 17.01.2017 року звернувся із заявою про отримання статусу біженця або особи, якій необхідний додатковий захист, в задоволенні якої ГУ ДМС України в м. Києві було відмовлено. Вказана відмова була оскаржена до ДМС України і в задоволенні цієї скарги також відмовлено. Рішеннями Окружного адміністративного суду м. Києва та апеляційного адміністративного суду в задоволенні скарг ОСОБА_8 на рішення ДМС України про відмову у наданні статусу біженця також відмовлено. Таким чином, як вважає прокурор, на момент завершення прокуратурою екстрадиційної перевірки та на момент прийняття рішення центральним органом України про видачу ОСОБА_8 , він не перебував у процедурі надання статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, захисника, особу, щодо якої прийнято рішення про видачу (екстрадицію), які вважають ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як вбачається з наданих матеріалів справи, постановою начальника Департаменту міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 від 26.01.2022 року прийнято рішення про видачу до Російської Федерації громадянина цієї держави ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 208 КК Російської Федерації.

10.02.2022 року особа, щодо якої прийнято рішення про видачу (екстрадицію), звернулась до Печерського районного суду міста Києва зі скаргою на постанову начальника Департаменту міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 від 26.01.2022 року про видачу (екстрадицію) особи, з посиланням на те, що вказана постанова є незаконною, оскільки наявні обставини, які виключають можливість видачі ОСОБА_8 запитуючій стороні.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва 25.05.2022 року вказана скарга задоволена та скасовано постанову начальника Департаменту міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 від 26 січня 2022 року про видачу (екстрадицію) особи громадянина Російської Федерації ОСОБА_8 .

Порядок здійснення видачі осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, передбачений главою 44 КПК України.
Положеннями ч. 1 ст. 590 КПК України передбачено, що після вивчення матеріалів екстрадиційної перевірки центральний орган України приймає рішення про видачу особи (екстрадицію) або відмову у видачі (екстрадиції) іноземній державі. Рішення виноситься керівником центрального органу України або уповноваженою ним особою.
При цьому перелік підстав, з яких іноземній державі може бути відмовлено у видачі особи, передбачений ст. 589 КПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 589 КПК України особу, якій надано статус біженця, статус особи, яка потребує додаткового захисту, або їй надано тимчасовий захист в Україні, не може бути видана державі, біженцем з якої вона визнана, а також іноземній державі, де її здоров`ю, життю або свободі загрожує небезпека за ознаками раси, віросповідання (релігії), національності, громадянства (підданства), приналежності до певної соціальної групи або політичних переконань, крім випадків, передбачених міжнародним договором України.
Згідно ч. 4 ст. 590 КПК України рішення про видачу особи (екстрадицію) не може бути прийнято, якщо така особа подала заяву про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, чи скористалася відповідно до законодавства правом на оскарження рішення щодо зазначених статусів, до остаточного розгляду заяви, у порядку, встановленому законодавством України.
Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» рішення про відмову в прийнятті заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, про відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, протягом п`яти робочих днів з дня отримання повідомлення про відмову можуть бути оскаржені в установленому законом порядку до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, а також до суду у строки, встановлені цим Законом.
Відповідно до ч. 4 ст. 12 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту», у разі якщо особа або її законний представник оскаржує рішення в судовому порядку, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, продовжує строк дії довідки про звернення за захистом в Україні. Вказане також свідчить, що я перебуваю в процедурі визнання біженцем або особи, яка потребує додаткового захисту і не можу бути виданий до іншої держави.
При цьому, як вбачається з наданих матеріалів, Центральним міжрегіональним управлінням ДМС в місті Києві та Київській області ОСОБА_8 видано довідку №012514 про звернення за захистом в Україні. Термін дії вказаної довідки продовжений до 02.05.2022.
Разом з тим, рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.04.2021, залишене без змін Шостим апеляційним адміністративним судом, наразі оскаржується в касаційному порядку. Додатково ОСОБА_8 зазначив, що заява про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового або тимчасового захисту жодного разу за досить тривалий час перебування на території України не розглядалась по суті.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 541 КПК України процедура видачі (екстрадиції) особи включає перелік дій уповноважених органів, зокрема:
- офіційне звернення про встановлення місця перебування на території запитуваної держави особи, яку необхідно видати, та про видачу цієї особи;
- перевірка обставин, що можуть перешкоджати видачі;
- прийняття рішення за запитом;
- фактична передача такої особи під юрисдикцію запитуючої держави.
Аналіз наведених складових свідчить, що вказані дії повинні бути послідовними, тобто позитивне вирішення попереднього питання дозволяє перейти до вирішення наступного.
Виконання передбаченого вказаною процесуальною нормою алгоритму покликане забезпечити прийняття рішень, що відповідають міжнародним зобов`язанням України та її національному законодавству, а також гарантують дотримання прав особи, видача якої ініційована заінтересованою стороною.
Отже, фактичній передачі особи мають передувати отримання запиту іноземної держави, перевірка обставин, що можуть перешкоджати видачі та прийняття рішення за відповідним запитом.
Встановлення певних обставин, що унеможливлюють видачу особи, виключають прийняття позитивного рішення за запитом про видачу.
Частиною 2 статті 589 КПК визначені обставини, за наявності яких приймається рішення про відмову у видачі особи іноземній державі, до таких обставин з-поміж іншого віднесено надання особі статусу біженця або статусу особи, яка потребує додаткового захисту.
У розвиток гарантій забезпечення захисту осіб, які є шукачами притулку, частиною 4 статті 590 КПК прямо заборонено прийняття рішення про видачу особи, якщо вона подала заяву про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, а також у випадку оскарження нею рішення про відмову у наданні їй такого статусу.
Постановою начальника Департаменту міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 від 26 січня 2022 року прийнято рішення про видачу (екстрадицію) ОСОБА_8 .
Постанова мотивована, тим, що за повідомленням уповноважених органів України, ОСОБА_8 статусу біженця не має, не є громадянином України, до кримінальної відповідальності не притягується.
Водночас, ОСОБА_8 отримав Довідку № 012514 про звернення за захистом в Україні.
Таким чином, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що фактичній видачі особи, відповідно якої надійшов запит від іншої держави, передує вчинення ряду процесуальних дій.
Набуття особою, відносно якої надійшов запит іноземної держави про видачу, статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту виключає її видачу.
Не дивлячись на те, що ОСОБА_8 звернувся до ДМС до прийняття начальником Департаменту міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 рішення про видачу, однак зазначена обставина унеможливлює фактичну передачу ОСОБА_8 до прийняття ДМС у відповідного рішення, оскільки у протилежному випадку буде допущено порушення прав на звернення за захистом в Україні.
Тобто, до розгляду питання про надання ОСОБА_8 статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту та прийняття остаточного рішення, виключається можливість його фактичної передачі під юрисдикцію запитуючої держави.
Із врахуванням викладених обставин, доводи прокурора щодо незаконності і необґрунтованості оскаржуваної ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді скарги повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість відмови у прийнятті рішення про видачу (екстрадицію) особи компетентним органам іноземної держави.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому апеляційна скарга з доповненнями захисника підлягає залишенню без задоволення, а ухвала слідчого судді без змін.
Керуючись ст. ст. 309, 375, 376, 404, 405, 412, 415, 422, 590, 591 КПК України, колегія суддів,
П о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26 травня 2022 року, якою задоволено скаргу ОСОБА_8 на постанову начальника Департаменту міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 від 26 січня 2022 року про видачу (екстрадицію) особи та скасовано постанову начальника Департаменту міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 від 26 січня 2022 року про видачу (екстрадицію) особи громадянина Російської Федерації ОСОБА_8 , залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора відділу міжнародно-правового співробітництва Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 , без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _______________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4