ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/686/21
провадження № 1-кс/691/2/22
УХВАЛА

04 березня 2022 року м. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши заяву адвоката ОСОБА_3 про відвід судді Городищенського районного суду Черкаської області ОСОБА_4 ,

встановив :

У провадженні судді Городищенського районного суду ОСОБА_4 перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Адвокат ОСОБА_3 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , звернувся до суду із заявою про відвід судді ОСОБА_4 посилаючись на те, що у провадженні останньої на розгляді перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_5 до Відділу освіти, культури та спорту ВК Мліївської сільської ради про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі і оплату за час вимушеного прогулу. Відділ освіти, культури та спорту ВК Мліївської сільської ради розцінив як грубе порушення трудових обов`язків ОСОБА_5 , який працював на посаді директора Старосільського ліцею Мліївської сільської ради. Вказані обставини слугували підставою для внесення відомостей до ЄРДР 10.09.2020 № 0000296, по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Також суддею ОСОБА_4 було винесено постанову у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 26.02.2021 вище вказану постанову скасовано та закрито провадження у справі на підставі ч. 1 п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

З урахуванням стадії судового розгляду цивільної справи та адміністративної справи, у судді сформувалась певна думка щодо правомірності дій ОСОБА_5 , який на сьогоднішній день є обвинуваченим в кримінальному провадженні, що надійшло до її провадження.

Вище вказані обставини викликають об`єктивні сумніви щодо безсторонності судді ОСОБА_4 , а також особисті переконання останньої, під час вирішення кримінального провадження, що ставить під сумнів об`єктивність та неупередженість судді ОСОБА_4 .

Суддя Городищенського районного суду ОСОБА_4 на розгляд заяви про відвід не з`явилася.

Прокурор, адвокат ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_5 та представник потерпілого - ВК Мліївської сільської ради у судове засідання не з`явилися також, про причину неявки суд не повідомили.

Неявка належно повідомлених учасників процесу не перешкоджає розгляду заяви про відвід.

Дослідивши подану заяву про відвід, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 75, 76 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 КПК України порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим.

Згідно ч. 1 ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання.

У відповідності до ст. 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.

Відповідно до установленої практики Європейського Суду існування безсторонності для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. При цьому, у контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки недоведено протилежного.

Судом установлено, що у провадженні судді ОСОБА_4 на розгляді перебуває кримінальне провадження № 0000296 від 10.09.2020, по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Відповідно до висунутого обвинувачення, ОСОБА_5 , отримуючи листи непрацездатності від підлеглих працівників, не передавав їх до бухгалтерії і не вносив відомості про непрацездатність до табелів обліку робочого часу.

Відповідно до наданої захисником постанови судді ОСОБА_4 від 28.10.2020 у справі про адмінправопорушення, предметом розгляду цієї справи було неповідомлення про конфлікт інтересів при встановленні доплати за завідування кабінетом у тому числі щодо своєї дружини ОСОБА_6 .

Викладене свідчить про те, що у справі про адміністративне правопорушення та у кримінальному провадженні розглядаються різні за своєю природою події, а тому це не є підставою для відводу судді ОСОБА_4 .

Захисник також посилається на наявність у провадженні судді ОСОБА_4 цивільної справи про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі і оплати за час вимушеного прогулу, однак відповідних доказів суду не надав, а тому ця обставина судом до уваги не приймається.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відсутність фактів, які могли б викликати сумніви щодо неупередженості та безсторонності судді ОСОБА_4 та про відмову в задоволенні заяви про відвід.

Керуючись ст. 75, 81 КПК України, суд

постановив:

У задоволені заяви адвоката ОСОБА_3 про відвід судді Городищенського районного суду Черкаської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1