Провадження № 1-кп/344/762/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2022 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

законного представника потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Міжгір`я Богородчанського району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із вищою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше несудимого, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.291 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 вчинив порушення чинних на транспорті правил, що убезпечують рух, що спричинило тяжкі наслідки, за наступних обставин.

Так, 11.06.2021 приблизно о 19 годині 45 хвилин ОСОБА_5 рухався на технічно справному велосипеді марки Nextbike №78226, який згідно п.1.10 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України) є транспортним засобом, що приводиться в рух мускульною силою людини, по велосипедній доріжці пішохідної частини парку ім. Т.Г.Шевченка у м.Івано-Франківську в напрямку вул. С.Стрільців, яка позначена дорожнім знаком 4.14 ПДР України Доріжка для пішоходів і велосипедистів. В цей час у попутному напрямку, пішохідною частиною вул. Шевченка, рухалась малолітня пішохід ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у супроводі своєї матері ОСОБА_6 та ОСОБА_8 .

При наближенні до будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 почала поступово зміщуватись праворуч у напрямку будинку №45 та виходити на велосипедну доріжку, чим створювала велосипедисту ОСОБА_5 небезпеку для руху. При наближенні до пішоходів, ОСОБА_5 , маючи об`єктивну можливість спостерігати зміну напрямку руху пішоходів, проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу безпечно керувати ним, не обрав безпечної швидкості руху велосипеда, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу та вчинив наїзд на ОСОБА_7 .

При цьому ОСОБА_5 порушив вимоги Правил дорожнього руху України:

п.1.7., згідно якого усі учасники дорожнього руху повинні бути особливо обережними до дітей;

п.2.3., в якому зазначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п.6.7., відповідно до якого велосипедисти повинні виконувати вимоги Правил дорожнього руху України, що стосуються водіїв або пішоходів і не суперечать вимогам розділу 6 цих Правил;

п.12.3., який зобов`язує водія у разі виникнення безпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу.

Таким чином, ОСОБА_5 у порушення вищезазначених вимог ПДР України під час руху по вул. Шевченка у м.Івано-Франківську, рухаючись в умовах необмеженої видимості і оглядовості, не маючи технічних або будь-яких інших перешкод, що перешкоджають виконанню вимог ПДР України, проявив бездіяльність як водій, а саме: об`єктивно виявивши на проїжджій частині дороги небезпеку для свого руху в особі малолітнього пішохода ОСОБА_7 , проявив неуважність , не врахував дорожню обстановку, що склалась, як небезпечну, хоча був зобов`язаний і мав можливість це зробити, та допустив наїзд велосипедом на малолітнього пішохода, яка до моменту наїзду перебувала у полі його зору, що давало останньому об`єктивну можливість своєчасно уникнути наїзду, за умови застосування ним своєчасного екстреного гальмування.

Внаслідок даного наїзду, малолітня ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритої тупої травми правого плечевого поясу з переломом ключиці з зміщенням, які відповідно до висновку експерта №338 від 16.07.2021 відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент спричинення.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненому правопорушенні визнав повністю, ствердив усе вищенаведене відповідно до викладеного, щиро розкаюється у вчиненому та заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням із потерпілою, оскільки він помирився із потерпілою та добровільно відшкодував усі завдані збитки.

Його захисник адвокат ОСОБА_4 підтримав вказане клопотання та просив звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, оскільки він вперше вчинив нетяжкий злочин з необережності, щиро розкаюється у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, примирився із потерпілою та добровільно відшкодував усі заподіяні збитки.

Потерпіла ОСОБА_6 , яка є законним представником ОСОБА_7 в судовому засіданні підтвердила, що завдану шкоду їй відшкодовано в повному обсязі, претензій будь-якого характеру до обвинуваченого вона не має, із обвинуваченим примирилася, також просила задоволити дане клопотання, та звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності.

Прокурор не заперечив щодо задоволення клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням із потерпілою та відповідним закриттям кримінального провадження.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що дане клопотання не суперечить вимогам закону, а тому підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Так, згідно п.2 ч.3 ст.314 у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини 1 або частини 2 ст.284 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.284 та ч.3 ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє особу від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Суд, оцінивши всі докази в сукупності, визнає, що вина ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст.291 КК України доведена повністю, так як вона ґрунтується на зазначених вище обставинах кримінального правопорушення і відповідно до ст.349 КПК України при визнанні обвинуваченим своєї вини не потребує підтвердження іншими доказами.

Кваліфікація діянь ОСОБА_5 за ст.291 КК України є вірною оскільки він вчинив порушення чинних на транспорті правил, що убезпечують рух, що спричинило тяжкі наслідки.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, злочин, у вчиненні якого він обвинувачується, відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, вчинений із необережності, в стані сп`яніння не перебував, свою вину у вчиненому обвинувачений визнав повністю, щиро розкаюється у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, повністю відшкодував заподіяні збитки та примирився із потерпілою, неодружений, не працює.

За наведених обставин, приймаючи до уваги, що ОСОБА_5 раніше несудимий, до кримінальної відповідальності притягається вперше, обвинувачується у вчиненні необережного нетяжкого злочину, примирився із потерпілою ОСОБА_6 , повністю відшкодував заподіяну їй шкоду, суд вважає, що обвинувачений може бути звільнений від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням винного із потерпілим, а кримінальне провадження відносно нього підлягає закриттю.

Окрім цього, КНП Івано-Франківська обласна дитяча клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради заявлено цивільний позов про стягнення із ОСОБА_5 на користь КНП ІФОДКЛ ІФ ОР витрат, витрачених на лікування потерпілої ОСОБА_7 в сумі 1 554,90 грн.

Відповідно до ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.

Можливості розгляду цивільного позову при вирішенні питання щодо звільнення особи від кримінальної відповідальності чинний КПК України не передбачає. Окрім того, відповідно до наданої КНП ІФОДКЛ ІФ ОР копії квитанції від 13.10.2021 року (код операції ) ОСОБА_5 перераховано на рахунок КНП ІФОДКЛ ІФ ОР вказану суму коштів, таким чином відшкодовано в повному обсязі заподіяну ним шкоду, а тому цивільний позов слід залишити без розгляду.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 10 серпня 2021 року в справі №161/694/20, у якій вказано, що закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності (п.1 ч.2 ст. 284 КПК) є нереабілітуючою підставою, а тому така особа не звільняється від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду. Водночас у разі постановлення ухвали про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності заявлений у кримінальному провадженні цивільний позов по суті не вирішується, а залишається без розгляду. У такому випадку позивач вправі вирішити свої вимоги в порядку цивільного судочинства.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз слід покласти на обвинуваченого.

Питання речових доказів у справі вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.44, 46 КК України, ст.ст.284-286, 288, 314, 369-372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 звільнити від кримінальної відповідальності за ст.291 КК України на підставі ст.46 КК України у зв`язку із примиренням винного з потерпілою, кримінальне провадження щодо нього закрити.

Цивільний позов КНП Івано-Франківська обласна дитяча клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради залишити без розгляду.

Речові докази:

- оптичний DVD-диск марки Verbatim 4,7 GB 16x 120Min, який наданий директором клініки NORMAN залишити при матеріалах кримінального провадження;

- велосипед марки Nextbike №78226 повернути за належністю ОСОБА_5 . Арешт, накладений на даний велосипед ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 14 липня 2021 року скасувати;

Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз в сумі 3 604 (три тисячі шістсот чотири) гривні 02 копійки, зокрема:

- за проведення інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.2 Дослідження технічного стану транспортного засобу в Івано-Франківському НДЕКЦ МВС України, висновок експерта №СЕ-19/109-21/7177-ІТ від 27.07.2021 858,10 грн.;

- за проведення комплексної фототехнічної та інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.1 Дослідження обставин і механізму ДТП в Івано-Франківському НДЕКЦ МВС України, висновок експерта №КСЕ-19/109-21/10256 від 21.09.2021 2 745,92 грн.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Ухвала суду може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 30 травня 2022 року.

Суддя ОСОБА_9