ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1133/22 Справа № 201/4494/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2022 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого, судді - доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 липня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою:
АДРЕСА_1

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, ч. 3 ст. 436-2 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 липня 2022 року задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 12 вересня 2022 року, включно.
Визначено заставу у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 78 000 грн. У разі внесення застави покладено на підозрюваного відповідні процесуальні обов`язки.
Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя вказав, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 436-2 КК України та під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: можливості переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення, і цим ризикам неможливо запобігти шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, визначити розмір застави у сумі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що дорівнює 198 480 грн.

В обґрунтування своєї скарги посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та невідповідність визначено розміру застави тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особі підозрюваного.
Вважає, що слідчим суддею не враховано, що підозрюваним вчинено злочин в період воєнного стану, останній зареєстрований та проживає території, наближеній до місць ведення активних бойових дій, має проросійські погляди, підтримує збройну агресію РФ, через що визначення застави у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб не забезпечить виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і наполягав на її задоволенні з викладених у ній підстав; підозрюваного та захисника, які, кожен окремо, заперечували проти доводів апеляційної скарги прокурора та просили залишити її без задоволення, а ухвалу слідчого судді залишити без змін; дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, згідно ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор;

недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Згідно п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, застава може становити від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у визначених законом межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
На думку колегії суддів, слідчий суддя при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_7 під вартою цих вимог закону дотримався.

Так, під час апеляційного перегляду встановлено, що в провадженні СВ 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) УСБУ в Донецькій та Луганській областях перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №00000572 за ч. 2, ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України, оскільки даний факт підтверджується зібраними доказами, які містяться в матеріалах провадження, а саме: витягом з ЄРДР від 09.05.2022; повідомлення про вчинення кримінального правопорушення від старшого о/у Покровського РВ 2 Управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганських областях), щодо поширення Гр. ОСОБА_7 матеріалів, в яких міститься виправдовування, визнання правомірною, збройної агресії РФ проти Україні (а.с. 21-23); протокол обшуку від 11 травня 2022 року, в ході якого ОСОБА_7 добровільно видав слідчому ноутбук та мобільний телефон, за допомогою яких він особисто здійснює вхід до соціальної мережі Однокласники під акаунтом ОСОБА_10 , які у встановленому законом порядку вилучено (а.с. 35-38); протоколі огляду від 11 травня 2022 року публікації розміщеної на сторінці підозрюваного, на яких зображені лозунги та зображення на підтримку збройної агресії РФ та ДНР з яких : Россию не остановить Бандеровщина будет уничтожена, Я поддерживаю Путина Я поддерживаю Армию России Я поддерживаю Донбасс (а.с.39-45); висновком експерта від 05 липня 2022 року №96, згідно якого в публікаціях від 15 та 21 квітня 2022 року міститься глорифікація бійців так званої ДНР та Новоросії, в публікації від 05 травня 2022 року міститься висловлювання підтримки схвального ставлення до дій РФ проти України (а.с.46-50); стенограмі до протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 01 червня 2022 року, яка вказала, що в соціальній мережі Одноклассники в акаунті ОСОБА_7 міститься публікації на підтримку збройної агресії РФ проти України, лозунги з літерою Z, щодо агітації мешканців міста м. Покровськ до боротьби з фашизмом (а.с.60),які в своїй сукупності вказують на вірогідну причетність ОСОБА_7 до інкремінованого злочину.

З наведених обставин слідчий суддя дійшов правильного висновку про обґрунтованість підозри щодо останнього в обсязі, достатньому для застосування відносно нього запобіжного заходу, з яким колегія суддів погоджується.

При цьому враховується, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин. Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії», зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою.

Також необхідно зазначити, що на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх допустимості і достатності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчинені кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.
Є правильними також висновки суду першої інстанції щодо наявності відносно ОСОБА_7 ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України у виді переховування від органів досудового розслідування та суду, в тому числі на тимчасово непідконтрольних владі України територіях або на території країни-агресора, та продовження злочинної діяльності, з огляду на обгрунтованість підозри у скоєні кримінального правопорушення, яке за правилами ст. 12 КК України є тяжким злочином, за яке передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі від 5 до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна або без неї, а також беручи до уваги, що підозрюваний зареєстрований та проживає у населеному пункті, географічно наближеному до місць ведення активних бойових дій, та є особою, яка з ідеологічних вподобань підтримує збройну агресію РФ проти України.

Колегія суддів не вважає за доцільне вдаватися до більш детального обговорення обгрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих кримінальних правопорушень, доведеності та вагомості встановлених щодо нього ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України, недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів з огляду на те, що вказані обставини достатньою мірою підтверджуються матеріалами справи та не оспорюються в апеляційному порядку.
Обговорюючи апеляційній доводи прокурора щодо розміру застави, колегія суддів вважає їх нобґрунтованими з огляду на наступне.
Так, ЕСПЛ, 13 січня 2022 року виніс рішення у справі «Істоміна проти України» (Istomina V. Ukraine, заява № 23312/15), зазначив, що застава має на меті передусім забезпечення явки особи на судове засідання. Тому розмір застави повинен оцінюватись залежно від особи, про яку йде мова, із урахуванням його/її матеріального стану та інших релевантних критеріїв, що свідчать на користь чи проти явки особи до суду.
ЕСПЛ у справі Mangouras v. Spain, п. 79 рішення, вказав, що влада повинна бути уважною у встановленні відповідної застави, як і у вирішенні питання про необхідність продовження ув`язнення обвинуваченого. Більше того, сума застави повинна бути належним чином обґрунтована в рішенні суду, а також повинно бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого.
Слідчий суддя з дотриманням вищевказаних вимог закону, враховуючи тяжкість скоєного кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного його майновий стан, визначив необхідний та співмірний розмір застави, а доводи, наведені прокурором в апеляційній скарзі не містять достовірних доводів про те, що обраний запобіжний захід не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Колегія суддів акцентує увагу на тому, що за правилами ч. 4 ст. 182 КПК України розмір альтернативної застави не може бути завідомо непомірним для підозрюваного, оскільки це нівелює саму сутність цього запобіжного заходу. При цьому стороною обвинувачення не надано доказів наявності у підозрюваного достатніх матеріальних можливостей для внесення застави у запропонованому розмірі, а надані стороною захисту відомості з Єдиного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків щодо ОСОБА_12 наявність в останнього таких можливостей спростовують.
Крім того приймається до уваги, що ОСОБА_12 , будучи звільненим під заставу 19 липня 2022 року, до суду апеляційної інстанції з`явився, свої процесуальні обов`язки виконує, відомості про вчинення ним будь-яких дій на шкоду слідству або інші обставини, які свідчили б про недостатню дієвість визначеного слідчим суддею розміру застави, стороною обвинувачення не надані. Також враховується, що згідно поясненням учасників апеляційного розгляду досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні завершене, а отже у найближчий час питання про застосований до ОСОБА_12 запобіжний захід стане предметом судового розгляду у межах підготовчого провадження.
Будь-яких істотних порушень кримінального процесуального закону при постановленні зазначеної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому, за наслідками апеляційного розгляду колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170,172, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 липня 2022 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ч. 3 ст. 436-2 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4