Справа № 333/2866/21
Провадження № 1-кп/333/183/22
ВИРОК

Іменем України
02 червня 2022 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, кримінальне провадження № 0000313, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.04.2021 року відносно обвинуваченого:
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжі, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, який не має на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
- у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 309 КК України,
учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В:
02.04.2021 року, у денний час доби, ОСОБА_3 , маючи прямий умисел на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, знаходячись у лісосмузі неподалік вул. Олімпійська у м. Запоріжжі, діючи умисно, з особистих мотивів, з метою задоволення особистих потреб, незаконно придбав, шляхом привласнення, знайдений один згорток ізоляційної стрічки зеленого кольору з кристалічною речовиною світло-бежевого кольору, де о 15 год. 48 хв. того ж дня, був зупинений працівниками поліції за адресою: м. Запоріжжя, вул. Олімпійська, буд. 4, які у період з 16 год. 10 хв. до 16 год. 40 хв. 02.04.2021 року, вилучили у нього вищевказаний згорток ізоляційної стрічки зеленого кольору з кристалічною речовиною світло-бежевого кольору, яка згідно з висновком експерта № СЕ-19/108-21/4247-НЗПРАП від 06.04.2021 року містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено РVР (1-феніл-2-піролідин-1-іл-петан-1-он), загальна маса якої склала 0,2627 г (в перерахунку на основу). Згідно з «Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року РVР (1-феніл-2-піролідин-1-іл-петан-1-он) віднесений до психотропної речовини, обіг якої заборонено (Таблиця І, Список № 2), яку ОСОБА_3 придбав та зберігав при собі для особистого вживання без мети збуту.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю і суду пояснив, що 02.04.2021 року, у денний час доби, він знаходився на території Комунарського району м. Запоріжжя у особистих справах. У лісосмузі, яка розташована неподалік вул. Олімпійської, на землі він побачив згорток ізоляційної стрічки. Оглянувши його він припустив, що це заборонена речовина «сіль», яку він іноді вживає, а тому цей згорток він вирішив залишити собі. Після цього, направився додому, але при виході із лісосмуги, до нього підішли співробітники поліції, яким він під час розмови повідомив, що має при собі заборонену речовину, та в подальшому в присутності понятих, добровільно видав їм згорток ізоляційної стрічки. Щиро розкаявся у вчиненому, запевнив про неприпустимість аналогічних дій у майбутньому.
Дослідженим у судовому засіданні висновком судової хімічної експертизи № СЕ-19/108-21/4247-НЗПРАП від 06.04.2021 року встановлено, що у складі кристалічної речовини світло-бежевого кольору, наданої на дослідження, виявлена особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено РVР (1-феніл-2-піролідин-1-іл-петан-1-он), маса якої склала 0,2627 г (в перерахунку на основу).
У судовому засіданні також оголошені документи, що характеризують особу ОСОБА_3 .
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_3 не оспорює фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення та визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, з`ясувавши при цьому те, що обвинувачений правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечував проти визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду не має сумнівів в добровільності та істинності його позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому порядок та наслідки розгляду справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує, щодо такого порядку судового розгляду, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежився лише допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, а саме висновку судово-хімічної експертизи та матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, стосуються речових доказів.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є встановленою і доведеною належними і допустимими доказами, а його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.
Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, вік, особу обвинуваченого, його матеріальне становище, та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинуваченим ОСОБА_3 вчинене кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком.
Згідно зі ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, слід віднести щире каяття. Згідно зі ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлені.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, з 12.04.2020 року по 17.04.2020 року перебував на стаціонарному лікуванні, діагноз: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання психоактивних речовин, переніс гостру інтоксикацію з розладом сприйняття, має постійне місце проживання, офіційно не працевлаштований.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що до обвинуваченого слід обрати і призначити покарання у виді обмеження волі в межах, передбачених санкцією частини 1 статті 309 КК України.
Разом з тим, враховуючи особистість обвинуваченого, його вік, ставлення до вчиненого, щире каяття, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства, тому суд на підставі ст. 75 КК України вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки згідно зі ст. 76 КК України, і таке покарання є необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Вирішуючи питання про запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , суд, враховуючи відсутність у учасників процесу відповідних клопотань, вважає за необхідне запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку в законну силу не обирати.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Процесуальні витрати за проведення судово-хімічної експертизи № СЕ-19/108-21/4247-НЗПРАП від 06.04.2021 року, які згідно із довідкою складають 653 грн. 80 коп., на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, відповідно до якої суд у разі ухвалення обвинувального вироку стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.
Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 366-368, 370-371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням і визначити йому іспитовий строк 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки згідно зі ст. 76 КК України.
Згідно з п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти орган пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта по кримінальному провадженню № 0000313 для проведення судово-хімічної експертизи № СЕ-19/108-21/4247-НЗПРАП від 06.04.2021 року в розмірі 653 (шістсот п`ятдесят три) грн. 80 коп. стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.
Речові докази по справі:
-Спецпакет № 5373549, в якій запаковано психотропну речовину, обіг якого заборонено РVР, маса якої склала 0,2627 г, переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів Відділу поліції № 4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суду м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1