Справа № 194/742/22
Номер провадження 1-і/194/1/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2022 року суддя Тернівського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Луганської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання адвоката ОСОБА_4 , поданого в інтересах ОСОБА_5 про повернення застави внесеної у справі № 428/323/18, -

В С Т А Н О В И В :
До Тернівського міського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 поданого в інтересах ОСОБА_5 про повернення застави внесеної у справі №428/323/18.
Своє клопотання адвокат обґрунтовує тим, що відповідно до розпорядження Верховного суду №1/0/9-22 від 06.03.2022 року змінено територіальну підсудність судових справ з Новоайдарського районного суду Луганської області на Тернівський міський суд Дніпропетровської області. Під час розгляду в Новоайдарському районному суді Луганської області справи №428/323/18 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, до останнього 23.02.2018 року застосованого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому продовжувався із визначенням застави у розмірі 284 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Відповідно до ухвали Новоайдарського районного суду Луганської області від 16.11.2018 року обвинуваченому ОСОБА_6 продовженого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 14.01.2019 року із визначенням розміру застави у розмірі 250376 грн. 00 коп., яку 27.12.2018 року внесено заставодавцем ОСОБА_5 , а ОСОБА_6 звільнено з-під варти. Вироком Новоайдарського районного суду Луганської області від 18.01.2021 року у справі № 428/323/18 обвинуваченого ОСОБА_6 визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, та до набрання вироком законної сили ОСОБА_6 змінено запобіжний захід із застави на тримання під вартою (без визначення строку тримання під вартою). Не погоджуючись з вироком, було направлено апеляційну скаргу. Так, відповідно до ухвали Донецького апеляційного суду від 06.04.2021 року обвинуваченому ОСОБА_6 змінено запобіжний захід у виді тримання під вартою на особисте зобов`язання, строком на два місяці до 06.06.2022 року включно. За час дії відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді застави питання про звернення застави в дохід держави не вирішувалось, клопотань від прокурора до слідчого судді не надходило, суд за власною ініціативою також не розглядав даного питання. Фактично станом на 28.06.2022 року дія запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, обрана Донецьким апеляційним судом, також припинена, будь-який інший запобіжний захід відносно ОСОБА_6 не діє. У зв`язку з чим, просить вирішити питання щодо повернення грошових коштів, сплачених ОСОБА_5 в розмірі 250376 грн. 00 коп. на депозитний рахунок ТУ ДСА Луганської області у справі №428/323/18 в якості застави.

Представник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 просив задовольнити клопотання, та винести ухвалу про повернення застави з підстав, викладених у клопотанні. Вважає, що призначена справа до розгляду на 20.07.2022 року в суді апеляційної інстанції, може бути не розглянута цією датою, а затягування розгляду справи порушує права заставодавця ОСОБА_5 , тому просив суд задовольнити клопотання.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечувала, оскільки дана справа перебуває на розгляді в Донецькому апеляційному суді, розгляд якої призначено на 11-30 год. 20.07.2022 року, це питання повинно вирішуватись під час розгляду апеляційної скарги в апеляційній інстанції. Також посилалась на те, що питання застави було вирішено у вироку суду першої інстанції, тому просила відмовити у задоволенні клопотання.

Вислухавши прокурора, представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 , дослідивши доводи клопотання та надані письмові докази, суду приходить до наступного висновку.
Розпорядженням ВС від 06.03.2022 року № 1/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» було змінено територіальну підсудність судових справ з Новоайдарського районного суду Луганської області на Тернівський міський суд Дніпропетровської області.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду в м. Бахмут від 06.04.2022 року, ОСОБА_6 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання, строком на два місяці до 06.06.2022 року.

Квитанцією, доданою до матеріалів, вбачається внесення ОСОБА_5 застави у справі №428/323/18 в розмірі 250376 грн. 00 коп.

Вироком Новоайдарського районного суду Луганської області від 18.01.2021 року, вирішено питання про заставу та ухвалено заставу в розмірі 250376 грн., повернути заставодавцю ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Згідно ч. 11 ст. 182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Відповідно до ст. 203 КПК України ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Проте нормами КПК, якими регламентовано питання про повернення застави, та загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься запобіжний захід у вигляді застави, прямо не закріплено алгоритму дій судді у випадку, якщо подане клопотання про повернення застави не підлягає розгляду в цьому суді.

Статтею 1 КПК України передбачено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим Кодексом та іншими законами України.

Частиною 6 ст. 9 КПК України визначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.

Разом з тим це питання може бути вирішено через застосування ч. 6 ст. 9 КПК та положень засади диспозитивності, зокрема, ч. 3 ст.26 КПК, згідно з якою слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що не тільки винесені на їх розгляд сторонами, але й віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Підсудність - це сукупність юридичних властивостей кримінального провадження, на підставі яких кримінальний процесуальний закон визначає, в якому саме суді і в якому складі суддів має розглядатися і вирішуватися по суті справа. Підсудність виступає процесуальним інститутом, що має велике значення для належного відправлення правосуддя у кримінальному провадженні. Правила про підсудність випливають із основних засад судочинства, передбачених ст. 129 Конституції України, засад кримінального провадження, визначених у гл. 2 КПК, а також засад організації судової влади, окреслених розд. 1 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів". Вони безпосередньо ґрунтуються на принципах побудови системи судів загальної юрисдикції, встановлених ч. 1 ст. 17 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів", а саме територіальності, спеціалізації та інстанційності.

Положеннями п. 3 ч. 1 ст. 401 КПК України, передбачено, що суддя-доповідач протягом десяти днів після відкриття апеляційного провадження за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції: вирішує інші клопотання, в тому числі щодо обрання, зміни або скасування запобіжного заходу.

Так, з ухвали Донецького апеляційного суду в м. Бахмут від 06.04.2022 року про зміну запобіжного заходу, вбачається, що на даний час кримінальне провадження №428/323/18 за обвинуваченням ОСОБА_6 перебуває на розгляді у Донецькому апеляційному суді в м. Бахмут, що не спростовується поясненнями учасників при розгляді заявленого клопотання. Також, зі змісту вказаної ухвали, випливає, що під час розгляду судом апеляційної інстанції апеляційної скарги на вирок Новоайдарського районного суду Луганської області від 18.01.2021 року у справі № 428/323/18, вже вирішувались клопотання сторони захисту щодо зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 , зокрема запобіжний захід у вигляді тримання під вартою було змінено на особисте зобов`язання. Дане твердження, регламентуючись з положеннями п. 3 ч. 1 ст. 401 КПК України, дає підстави для висновку, що вирішення питань щодо розгляду запобіжних заходів після відкриття апеляційного провадження за скаргою на вирок, повинно здійснюватись суддею під час апеляційного розгляду, що також передбачається положеннями ст. 405 КПК України. Однак в ігнорування вищезазначених норм, клопотання було подане до Тернівського міського суду Дніпропетровської області.
Крім того, під час судового засідання було встановлено, що вироком Новоайдарського районного суду Луганської області від 18.01.2021 року у справі № 428/323/18, вирішено питання про заставу та ухвалено заставу в розмірі 250376 грн., повернути заставодавцю ОСОБА_5 , а також те, що на даний час відбувається апеляційний розгляд скарги на вирок. Все це дає підстави вважати, що клопотання про повернення застави у вищезазначеній справі не може вирішуватись Тернівським міським судом Дніпропетровської області, оскільки вирок не набрав законної сили, а матеріали кримінального провадження знаходяться на розгляді апеляційної скарги в Донецькому апеляційному суді в м. Бахмут.

Отже, нормами КПК України не передбачений порядок розгляду клопотань про зміну запобіжного заходу поданими до місцевого суду, в той час коли провадження перебуває на розгляді в суді апеляційної інстанції.

Згідно до правового висновку викладеного у Постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 31.05.2021 року у справі № 646/3986/19 провадження № 51-3335 кмо 20, зазначено, що на практиці нерідко виникають ситуації, які не знаходять чіткої законодавчої регламентації, що цілком може обумовити необхідність ухвалення рішення, яке прямо не передбачене процесуальним законом у межах відповідної процедури. На це, зокрема, вказують і положення ч. 6ст. 9 КПК України: «у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу».

Однією із таких ситуацій і є постановлення суддею ухвали про повернення клопотання про повернення застави у випадках, якщо клопотання не підлягає розгляду в цьому суді, або з інших підстав, не передбачених процесуальним законом для даної процедури.

Постановлення суддею ухвали про повернення клопотання у зв`язку з недотриманням при поданні такого клопотання вимог ст. 401,405 КПК (якщо воно не підлягає розгляду в цьому суді), не призводить ні до встановлення обмежень конституційних прав особи, ні до неможливості оскарження вже встановлених правообмежень, ані до перешкоджання здійсненню ефективного досудового розслідування чи кримінального провадження в цілому, зокрема, з огляду й на те, що вказане рішення судді не створює жодних перепон щодо повторного звернення заявника з відповідним клопотанням до повноважного суду апеляційної інстанції.

Таким чином, оскільки питання направлення клопотань, у зв`язку з порушенням інстанційності, КПК України не передбачено, відтак, клопотання про повернення застави слід повернути як таке, що не підлягає розгляду в цьому суді.

Постановляючи ухвалу про повернення клопотання у випадку, якщо таке клопотання не підлягає розгляду в цьому суді, суддя діє в межах механізму, передбаченого ч. 6 ст. 9 КПК, та не виходить за межі своїх процесуальних повноважень, передбачених нормами КПК. Більш того, своїм рішенням про повернення такого клопотання суддя не допускає можливості прийняття рішення поза межами своїх повноважень, передбачених кримінальними процесуальними нормами.

На підставі вище зазначеного, діючи в межах механізму, передбаченого ч. 6 ст. 9 КПК України, суддя вважає, що клопотання адвоката ОСОБА_4 , поданого в інтересах ОСОБА_5 про повернення застави внесеної у справі № 428/323/18, підлягає поверненню, як подане з порушенням вимог ст. 401,405 КПК України, та як таке, що не підлягає розгляду в Тернівському міському суді Дніпропетровської області, як суду в межах територіальної підсудності якого можуть розглядатися такі справи та клопотання, оскільки з урахуванням передбаченого порядку визначеного ст. 33 КПК України, та того, що дана справа перебуває на розгляді в суді апеляційної інстанції, дане клопотання повинне бути подане та розглянуте в межах розгляду кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, а саме Донецького апеляційного суду м. Бахмут.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 33, 182, 357, 401, 405 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
Клопотання адвоката ОСОБА_4 , поданого в інтересах ОСОБА_5 про повернення застави внесеної у справі № 428/323/18 - повернути.

Роз`яснити право на звернення з даним клопотанням - до апеляційного суду, який здійснює розгляд скарги, поданої на вирок постановлений Новоайдарським районним судом Луганської області від 18.01.2021 року у справі № 428/323/18, яким обвинуваченого ОСОБА_6 визнано виннним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1