Справа № 455/1032/22
Провадження № 1-кс/455/301/2022
У Х В А Л А
12 серпня 2022 року м. Старий Самбір

СТАРОСАМБІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши подане прокурором Старосамбірського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000406 від 10.08.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, клопотання про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:
Зміст клопотання
Прокурор звернувся до суду із клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого, вказує, що 10.08.2022 близько 17:30 год. під час слідування на виїзд з України в Республіку Польща в міжнародному пункті пропуску «Смільниця» громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запропонував та надав працівникові прикордонного наряду в пункті пропуску» - « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 неправомірну вигоду в розмірі 100 доларів США за сприяння в безперешкодному перетині державного кордону на виїзд з України.
Обставини вчинення вказаного кримінального правопорушення з`ясовуються слідчими у даному кримінальному провадженні.
За результатами проведених слідчих виявлено та тимчасово вилучено наступне майно: 1 (одна) грошова купюра номіналом 100 (сто) доларів США із серійним номером PB4837653J.
Оскільки вищевказане майно визнано слідчим речовим доказом у кримінальному провадженні, для досягнення завдання кримінального провадження із встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, з метою збереження речових доказів, прокурор звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на зазначене майно.

Кримінальне процесуальне законодавство
Арешт майна це один із передбачених статтею 131 КПК України заходів забезпечення кримінального провадження, направлений на забезпечення його дієвості, який полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення (частина 1 статі 170 КПК України).

Арешт майна допускається, серед іншого, з метою забезпечення збереження речових доказів, та у такому випадку накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям належності матеріальних об`єктів до речових доказів, (пункт 1 частини 2, з урахуванням положень частини 3 статті 170 та статті 98 КПК України).

Мета арешту, співрозмірність обмеження права та завдань провадження
Результати вивчення та аналізу матеріалів клопотання, а також доводів прокурора на його обґрунтування, дозволяють стверджувати про належний, для поточного етапу досудового розслідування, рівень обґрунтованості тверджень прокурора про те, що кримінальне правопорушення дійсно мало місце.

При цьому, слід звернути увагу на те, що на етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, а на підставі розумної оцінки сукупності отриманих відомостей визначає, що вчинення вищевказаного кримінального правопорушення є вірогідним та достатнім з точки зору можливості накласти арешт

Постановою слідчого майно, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Аналіз доданих прокурором до клопотання документів переконує суд в тому, що наразі існує сукупність підстав вважати, що вилучені речі відповідають критеріям речових доказів.

Майно, питання про накладення арешту на яке наразі вирішується судом це рухоме майно, відтак, у випадку незастосування арешту, з огляду на вже встановлені досудовим розслідуванням обставини, існує ризик того, що це майно може бути без особливих зусиль приховане, пошкоджене, зіпсоване, знищене або перетворене, після чого пошук та встановлення відомостей про обставини кримінального правопорушення буде істотно утруднений.

В той же час, накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, і хоча у такому випадку реалізація права власності частково обмежується, такий захід є тимчасовим, а тому відповідні обмеження є розумними та співмірними з огляду на завдання кримінального провадження та, з урахуванням досліджених обставин, потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи з метою виконання завдань кримінального провадження.

Висновки суду
Підсумовуючи вищевикладене, суд зазначає, що клопотання про арешт майна подано на передбаченій кримінальним ?процесуальним законом підставі та для досягнення легітимної мети збереження речових доказів у кримінальному провадженні. Ця мета може бути досягнута шляхом застосування арешту майна, що у даному випадку буде розумним та співрозмірним обмеженням права власності з огляду на завдання кримінального провадження.

Керуючись статтями ст. 2, 132, 170-173, 309, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на наступне майно: 1 (одну) грошову купюру номіналом 100 (сто) доларів США із серійним номером PB 48376535J.Заборонити відчуження використання і розпорядження цим майном

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1