Справа № 175/4590/20
Провадження № 1-кп/175/254/20
Вирок
Іменем України

19 серпня 2022 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретареві ОСОБА_2
за участю сторін: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7 , та її представників ОСОБА_8 , і ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське кримінальне провадження №0000660 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с.Сурсько-Литовське Дніпропетровського району Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.286, ч.1 ст.135 КК України -

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_4 , 05 вересня 2020 року, близько 05 години 40 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння (3,73‰), чим заздалегідь позбавив себе можливості об`єктивно оцінювати дорожню обстановку і координувати свої дії, керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ-2105» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , належить ОСОБА_10 , здійснював рух у світлий час доби при необмеженій видимості, по сухому асфальтному покриттю проїзної частини вулиці Гоголя у с. Сурсько-Литовське Дніпровського району Дніпропетровської області, що має по одній смузі для руху у кожному напрямку, без видимої дорожньої розмітки, з перевищенням допустимої швидкості руху на даній ділянці проїжджої частини 30 км/год., а саме не менше ніж 50 км/год., з боку Шкільного мосту у напрямку вул. Лермонтова у с. Сурсько-Литовське Дніпровського району Дніпропетровської області.

В цей же час, у попутному напрямку автомобілю «ВАЗ-2105» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 , приблизно по середині проїзної частини вулиці Гоголя, з боку Шкільного мосту у напрямку вул. Лермонтова у с. Сурсько-Литовське, у темпі кроку здійснювала рух пішохід ОСОБА_11 .

Під час свого руху 05 вересня 2020 року, близько 05 години 40 хвилин, водій ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння (3,73‰), чим заздалегідь позбавив себе можливості об`єктивно оцінювати дорожню обстановку і координувати свої дії, здійснюючи рух з перевищенням допустимої швидкості руху на даній ділянці проїжджої частини 30 км/год., а саме не менше ніж 50 км/год., проявляючи злочинну самовпевненість, але легковажно розраховуючи на відвернення наслідків, не врахував дорожню обстановку, наближаючись до пішохода, яка рухалася у попутному з ним напрямку, не зменшив швидкість руху, аж до зупинки транспортного засобу, або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, чим не виконав покладені на нього обов`язки, як на водія транспортного засобу, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя та здоров`я громадян, не маючи жодних перешкод технічного і фізичного характеру для безпечного забезпечення руху, та як наслідок в районі домоволодіння АДРЕСА_2 , скоїв наїзд передньою лівою частиною керованого ним автомобіля «ВАЗ-2105» реєстраційний номер НОМЕР_1 , на задньо-зовнішню поверхню тіла пішохода ОСОБА_11 .

Після наїзду на пішохода ОСОБА_11 , у порушення п. 2.10 г) ПДР України, водій ОСОБА_4 усвідомлюючи те, що своїми діями поставив потерпілу в небезпечний для життя стан, не зупинився, можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілій не вжив, бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги не викликав, потерпілу до закладу охорони здоров`я не відправив, а навпаки продовжив свій рух та з місця пригоди зник, тим самим свідомо для себе залишив постраждалу ОСОБА_11 в небезпечному для життя стані.

Своїми діями водій ОСОБА_4 грубо порушив вимоги п. п. 1.3., 1.5., 2.3 б), 2.9. а), 2.10 г), 12.3, 12.9 б) Правил дорожнього руху України відповідно до яких:

п. 1.3. «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими»;

п. 1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 2.9. «Водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин»;

п. 2.10. «У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний:

г) вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров`я»;

п. 12.3. «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»;

п. 12.9. «Водієві забороняється:

б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих правил.

Порушення п. 12.3 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_4 знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з настанням зазначеної дорожньо-транспортної пригоди, в наслідок якої пішохід ОСОБА_11 , отримала тілесні ушкодження у вигляді сумісної травми тіла - численні переломи ребер справа 1,2,3,4,5,6,7,8 розташовані між хребтовою та лопатковою лініями, 3,4,5,6 розташовані між середньо-ключичною та передньо- пахвовою лініями, переломи ключиці в середній третині справа та зліва, перелом тіла лопатки справа, перелом ребер зліва: 1-го ребра по біляхребтовій лінії, 5,6,7 ребер розташовані по лопатковій лінії, численні крововиливи під плевру легень дрібно- та великовогнищевого характеру, більш виражені у прикореневих зонах (у воріт), ушкодження правої легені уламками ребер, 700 мл. крові в правій плевральній порожнині, численні крововиливи в м`яких тканинах на рівні переломів ребер, лопатки, ключиць, садна надключичної ділянки зліва, зовнішніх квадрантів лівої молочної залози; численні переломи кісток тазу: обидві гілки лобкових кісток справа та зліва, обох сідничних кісток, крововиливи в м`які тканини навколо переломів кісток тазу, в навколо ниркову клітковину, розриви капсули і тканини селезінки, розриви діафрагмальної поверхні правої долі печінки, 1200 мл крові в черевній порожнині, смугасті садна передньої черевної стінки справа, рвана рана в паховій складці з переходом на верхню третину правого стегна, численні садна в поперековій ділянці, в області лопаток, лівої сідниці; переломи кісток правого стегна у середній третині, кісток правої гомілки у верхній третині, численні садна задньої поверхні лівого колінного суглобу, численні садна та синці передньої та зовнішньої поверхонь правого плечового суглобу, правого передпліччя, кисті, передньої поверхні правого плеча в нижній третині, на зовнішній та передній поверхні правого ліктьового суглобу, синець задньої поверхні правого стегна від рівня перелому до колінного суглобу, забійні рани передньої поверхні правого колінного суглобу, верхньої третини правої гомілки, передньо- внутрішньої поверхні лівого колінного суглобу; забійна рана лівої тім`яної ділянки голови, забійні рани, садна правої вушної раковини та завушної області, синець верхнього повіка зліва, садно спинки носу, вогнищеві субарахноїдальні крововиливи обох півкуль мозку.

Смерть ОСОБА_11 настала 05.09.2020 близько 05 години 40 хвилин в короткий термін часу після наїзду на неї, на проїзній частині дороги в районі домоволодіння АДРЕСА_2 від сумісної тупої травми тіла: численних переломів кісток скелету та ушкодження внутрішніх органів, численних забійних ран, синців та саден тулуба, голови та кінцівок і ускладнилися шоком.

З долученої до матеріалів справи свідоцтва про смерть ОСОБА_11 - НОМЕР_3 виданому 10 вересня 2020 року убачається, що її прізвище є « ОСОБА_12 », а не Камінських, як про це помилково зазначено у обвинувальному акті.

Суд вважає можливим усунути цю описку в написанні прізвища , яка не були підставою для повернення обвинувального акту у підготовчому судовому засіданні.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину не визнав і пояснив, що має професію автослюсаря, але до взяття під варту працював вантажником. Він мав заробіток близько 12 тисяч гривень. Проживав у с. Сурсько-Литовське з дружиною, трьома дітьми віком 17, 14 і 6 років в будинку, що належить його тещі. 04 вересня 2020 року він увечері перебував вдома, та зі своєю дружиною ОСОБА_13 , кумою ОСОБА_14 і сестрою дружини ОСОБА_15 вживали алкогольні напої, а саме пиво близько 3-4 бокалів кожен. Близько о 22.00 годині він пішов спати, о 02.00 годині ночі він прокинувся та поїхав на своєму автомобілі ВАЗ«ВАЗ-2105» номер НОМЕР_1 червоного кольору, який належить йому на праві власності до центру села, а саме до магазину на АДРЕСА_3 . Біля якого пробув до 6 години ранку і весь цей час вживав пиво близько по 1,5 літри, яке придбав через вікно магазину. Він вживав алкогольні напої, а разом з ним була жінка Лілія якій він купляв слабоалкогольні напої , а потім вона пішла в не відомому напрямку. Пізніше він дізнався її ім`я ОСОБА_11 . Згодом він сів в машину та заснув, прокинувся вже вдома. Приблизно о 08.00 годині ранку приїхали працівники поліції які повідомили йому, що він збив людину. В протоколі затримання він зазначив, що вину визнає і буде сприяти слідству, тому як був в стані сп`яніння та не пам`ятав обставин, але на його автомобілі не було ніяких суттєвих пошкоджень, які б вказували на скоєння ним ДТП, а тому він не визнає себе винним.

Працівники поліції відразу забрали його до відділку. Того ж дня увечері йому надали захисника, який порадив йому взяти провину на себе та пообіцяв, що його відпустять без жодних наслідків. Він на підставі обману, в подальшому погроз і залякувань надав пояснення якими підтвердив свою винуватість, причетність до ДТП яке призвело до смерті особи. В той день право керування своїм автомобілем він не передавав нікому, вживав алкоголь тому як хотів відпочити у вихідний день, відстань від магазину до місця де сталось ДТП близько 700 м. Посвідчення водія отримав близько півроку до ДТП, але навчання у автошколі не проходив, а права купив за гроші. Навики керування мав ще з 18-річного віку. Цивільний позов не визнає тому як не винний у смерті ОСОБА_16 .

Суд, критично ставиться до пояснень обвинуваченого ОСОБА_4 про непричетність до скоєння ДТП, оскільки на його автомобілі відсутні пошкодження, характерні для скоєння наїзду на людину, враховуючи рік випуску автомобіля, та тяжкий ступень алкогольного сп`яніння, що виключає можливість обвинуваченого пам`ятати обставини вчинення злочину, давати оцінку наявності або відсутності пошкоджень та його провина у скоєнні інкримінованих правопорушень підтверджена поясненнями потерпілої, свідків, письмовими матеріалами кримінального провадження.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 пояснила, що з обвинуваченим не знайома і очевидцем подій не була. Щодо обставин ДТП їй стало відомо від брата ОСОБА_17 , який зателефонував 05 вересня 2020 року близько о 06.30 ранку і повідомив про аварію, та можливо що потерпіла її донька. Прийшовши на місце події вона переконалась, що померлою була її донька, там вже перебували працівники поліції та інші люди. Зі слів ОСОБА_18 , який проживає неподалік від місця ДТП їй стало відомо, що він почув удар і коли вийшов на вулицю побачив здалеку автомобіль ВАЗ червоного кольору, та труп доньки. Також їй відмово про те, що обвинувачений ОСОБА_19 за тиждень до аварії керував в селі автомобілем у нетверезому стані. Додатково пояснила, що її доньці на момент ДТП було 32 роки. Вона мала сина якому 7 років і чоловіка, але з ним вони не мешкали разом проте в шлюбі перебували. Зараз чоловік її доньки проживає у Білорусії, її донька не вживала алкогольні напої, але можливо в день ДТП вона була нетверезою. Просила суд стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на її користь моральну шкоду в сумі 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) гривен; стягнути з нього на її користь в інтересах онука ОСОБА_20 , моральну шкоду у розмірі 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень, та матеріальну шкоду у зв`язку із втратою годувальника у загальній сумі 270 692 грн. Підтримала цивільний позов у повному обсязі.

Показаннями свідка ОСОБА_18 , який в судовому засіданні повідомив, що він є жителем с. Сурсько-Литовське, та 05 вересня 2020 року він був за місцем мешкання,та близько о 05.40 годині ранку, коли вже світало він перебував на подвір`ї свого домоволодіння тому як збирався їхати на риболовлю. Він більше 20 років керує вантажним автомобілем та почув звук двигуна проїжджаючої машини «жигулі» і почув два глухих удари. Він відразу вийшов на вулицю і побачив, що на дорозі ближче до лівої полоси дороги лежало тіло, а машина вже поїхала з місця пригоди. По заднім стопам фар автомобіля він зрозумів, що це «жигулі» 5-7 мої моделі червоного кольору. Він підійшов до тіла та побачив молоду жінку в чорних штанях, яка стогнала. Побачив біля неї телефон, тапки, пляшку з водою. Він відразу викликав швидку, яка приїхала за 15 хвилин, а поліція приблизно хвилин за 30. З ним проводився слідчий експеримент на якому він підтвердив час скоєння та знаходження місця ДТП.

Показаннями свідка ОСОБА_15 , яка в судовому засіданні повідомила, що вона є сестрою дружини обвинуваченого ОСОБА_4 , о 7 годині ранку 05 вересня 2020 року їй зателефонувала сестра і повідомила, що обвинувачений збив людину. Вона поїхала до них додому, там вже була поліція яка оглядала автомобіль, що належить ОСОБА_21 і він повідомив, що нікого не сбивав. Вона помітила, що він був напідпитку. До цього 04 вересня 2020 року о 18.00 годині їй зателефонували її сестра і обвинувачений та запросили у гості вони до 22- ї години вечора вживали пиво, о 21 годині обвинувачений пішов спати, оскільки вранці йому потрібно було сідати за кермо і їхати у справах, автомобіль в цей час був на подвір`ї.

Показаннями свідка ОСОБА_22 , в судовому засіданні пояснив, що у ніч з 04 на 05 вересня 2020 року він бачив обвинуваченого ОСОБА_4 у центрі с. Сурсько-Литовське він стояв біля магазину з іншими людьми, потім кудись поїхав на червоних жигулях, потім знов повернувся. А вранці від сільського голови дізнався, що збили людину на червоній машині. По приїзду на місце ДТП він бачив ОСОБА_23 , який був в стані алкогольного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_24 допитана в судовому засіданні, пояснила суду, що вона є кумою обвинуваченого, 04 вересня 2020 року о 18.00 годині вона прийшла додому до ОСОБА_23 і його дружини ОСОБА_25 , вони у той вечір випили пива близько 4 пляшки по 2 л. Близько о 21 годині обвинувачений пішов спати, а вона близько о 22 годині разом з сестрою дружини обвинуваченого ОСОБА_26 пішли додому. Близько о 7 ранку їй зателефонувала ОСОБА_26 і повідомила, що сталось. Вони разом поїхали до ОСОБА_23 прибувши побачили співробітників поліції, ОСОБА_21 вже був у кайданках перебував в стані алкогольного сп`яніння і слідчий повідомив про те, що сталось ДТП за участю обвинуваченого. Автомобіль перебував в огороді, але без слідів ДТП, деякі пошкодження на автомобілі були, але вони були давно, ще до придбання ОСОБА_27 цього автомобіля. В селі люди говорять, що ОСОБА_27 у ту ніч гуляв і його бачили нетверезим, але чи керував він автомобілем в стані алкогольного сп`яніння їй не відомо. Характеризує обвинуваченого як роботящого чоловіка, він працював зварювальником і на фірмі з медичним обладнанням.

Свідок ОСОБА_28 у судовому засіданні пояснив, що він працює водієм експедитором на хлібозаводі близько 10 років, водійський стаж близько 20 років, керує автомобілем Газель його маршрут пролягає через с. Сурсько-Литовське, де він обслуговує 9 точок, а починається з вул. Малиновського у м. Дніпро близько 4 години ранку, близько о 05.00 годині ранку він приїхав до магазину «Катерина», який є другою точкою і там побачив автомобіль обвинуваченого Жигулі 5-ка червоного кольору, який йому дещо заважав і поряд був ще джип чорного кольору марки Тойота, але він між ними припаркувався. На водійському сидінню спав чоловік, він вигрузився хвилин за 15 і поїхав на наступний пункт. Коли він їхав то на дорозі побачив людину посеред дороги, але не зрозумів, чи чоловік чи жінка. Він поїхав далі коли повертався хвилин через 10 людина лежала, ніяких змін не було, він об`їхав зліва людину, а вона лежала ближче по центру біля неї була пляшка води яка стояла на дорозі. Частин тіла і тілесних ушкоджень не бачив, він їхав із увімкненими світлом фар, тому як ще було темно. Не зупинився, тому як вважав, що людина перебуває у нетверезому стані та спить. Інші точки він об їздив ще хвилин за 25-30.

Свідок ОСОБА_29 у судовому засіданні пояснив, що з обвинуваченим не знайомий, 05 вересня 2020 року він працював у с. Сурсько-Литовське продавцем, у період з липня 2020 року до січня 2021 року. У ту ніч 05 вересня 2020 року обвинувачений приїздив до магазину на червоному Жигулі і купував пиво, а жінці слабоалкогольні напої яка була з ним і вони разом підходили до віконця. Як потім він пояснив, це була та жінка яка загинула. Обвинувачений приїздив декілька разів близько 3х, пиво купляв у великих пляшках об`ємом близько 2,5 л. Перший раз обвинувачений приїхав близько о 22 годині і був тверезий. А вже інші рази був у нетверезому стані, мовлення було нечітке і був запах алкоголю. Коли вранці привозили хліб він не пам`ятає чи був ОСОБА_27 біля магазину. Наступного дня співробітники поліції після ДТП приїздили до магазину і переглядали відеозапис з камер спостереження біля магазину, але чи вилучалось відео йому не відомо.

Свідок ОСОБА_30 у судовому засіданні пояснив, що він є сусідом обвинуваченого мешкають на відстані метрів 15-20, у обвинуваченого є автомобіль марки Жигулі червоного кольору. 05 вересня 2020 року він вдома ремонтував машину з товаришем, який повідомив йому, що на вулиці Гоголя сталось ДТП, до нього прийшли співробітники поліції і він приймав участь у слідчих діях, а саме понятим. Він приймав участь у огляді автомобіля, який належить обвинуваченому тому як співробітники поліції повідомили, що на цьому автомобілі була збита дівчина Лілія. При огляді автомобіля обвинуваченого, який знаходився в огороді він не помітив слідів ДТП. Близько о 06.30 годині ранку до нього прийшов син обвинувачено ОСОБА_31 і повідомив, що батько загородив йому виїзд, він пішов і намагався завести Жигулі, але у нього сів акумулятор. Він взяв свій акумулятор і перепаркував автомобіль. Під час огляду автомобіля співробітники поліції показали залишки жирової тканини, які нібито були на днищі автомобіля обвинуваченого. Мальцева із дому вивели співробітники поліції він був у стані алкогольного сп`яніння. Дівчину ОСОБА_32 яку сбили він також знав. Додатково повідомив суду, що працівники поліції приїхали близько о 8 годині ранку відвезли ОСОБА_27 на огляд на стан сп`яніння, а потім почали складати протокол.

Свідок ОСОБА_33 у судовому засіданні пояснила, що вона є матір`ю обвинуваченого у нього є автомобіль Жигуль 5-ка червоного кольору, він є його володільцем до вересня 2020 року близько 7-8 місяців, автомобіль він придбав вже з деякими пошкодженнями які були до ДТП. Вранці вона їхала на відпочинок 05 вересня 2020 року їй зателефонувала невістка ОСОБА_34 , яка мешкає з обвинуваченим і повідомила, що сталось ДТП в якому загинула жінка до них приїхали працівники поліції та звинуватили сина у причетності до ДТП. Вона відразу поїхала назад по дорозі їй телефонувала онука і намагалась заспокоїти, які їй розповіли, що поліція вже забрала батька. Повідомила, що свідок ОСОБА_18 надав суду неправдиві свідчення і обмовив її сина. Слідчий показував їй відеозапис з камер біля магазину, біля якого був її син і Лілія, і потім на відео було видно, що ОСОБА_35 пішла в іншу сторону, а її син до автомобіля. Іншу частину запису їй не показали. Вона вважає, що наїзд скоїв інший автомобіль, під керуванням водія ОСОБА_36 про яке писали в інформативних джерелах, а саме 05 серпня 2020 року, цю заяву вона писала до УПП на площу Троїцьку, але її заяву не прийняли і надали їй письмову відповідь, що вона не є сторона по справі. На місці події вона не була, лише вже на слідчому експерименті. Їй не відомо, що її син придбав водійські права. Вона по відеозапису бачила, що її син перебував у стані алкогольного сп`яніння, а чи керував він автомобілем у ту ніч їй не відомо. Систематично він не зловживав алкогольними напоями, але міг випити.

Свідок ОСОБА_37 у судовому засіданні пояснив, що з обвинуваченим знайомий мешканці одного села і разом навчались у школі, з потерпілою також знайомий. 05 вересня 2020 року він був присутній при складанні проколу огляду місця події у якості понятого, де його запросили працівники поліції. Коли він вийшов з двору, де мешкає то побачив, що на дорозі лежав труп дівчини, яка лежала на спині і вже на місці були співробітник поліції. Він приймав участь у слідчій дії і допомагав роботи заміри, чи підписував він потім якісь документи не пам`ятає. Вночі вулиця освітлюється, де сталось ДТП. Інших обставин не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_38 у судовому засіданні пояснив, що з обвинуваченим до події не був знайомий. Він працює водієм на евакуаторі та його часто викликають на ДТП. В той день 05 вересня 2020 року його попросили під`їхати до місця події о 8 годині ранку, та він приймав участь у слідчих діях щодо замірів і огляду місця ДТП, а потім поїхали до місця проживання обвинуваченого та забрали його автомобіль. Він пам`ятає як з під автомобілю обвинуваченого слідчий ОСОБА_39 під час огляду дістав частку схожу на шкіру. Інших обставин не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_40 у судовому засіданні пояснив, що 05 вересня 2020 року він приймав участь на місці події як слідчий куди прибув, як зазначено у протоколі огляду місця ДТП у присутності понятих. Після цього він проводив огляд автомобіля, який перебував на території огороду за місцем мешкання обвинуваченого. Під час огляду автомобіля він подивився під ліве переднє колесо і там побачив специфічні розпливчаті жирові плями та шкіру. Він відібрав їх у спецпакет.

Він також складав протокол затримання, та час складання протоколу відрізнявся від часу фактичного затримання обвинуваченого оперативними співробітниками. Час вчинення ДТП він зазначив на підставі пояснення свідка, який жив біля місця скоєного ДТП, перебував на подвір`ї та чув звук двигуна автомобіля . В подальшому він з цим свідком проводив слідчий експеримент з автомобілем обвинуваченого, щоб зрівняти чи саме звук двигуна цього автомобілю він чув і бачив. При призначенні комісійної судово-медичної експертизи він не ставив перед експертом питання чи автомобілем було здійснено наїзд, тому як це не відноситься до компетенції експерта. У нього були відсутні сумніви у скоєнні ДТП обвинуваченим тому як свідок ОСОБА_18 надав йому переконливі покази, які підтвердив на слідчому експерименті із залученням автомобіля Мальцева.

Суд вважає, що свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_22 , ОСОБА_24 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_38 , не були свідками події ДТП та на думку суду добросовісно плутаються в сприйнятті і відтворенні деяких незначних обставин подій, які сталися як до моменту ДТП, та після нього, враховуючи суб`єктивне ставлення до самого обвинуваченого, його родичів, сплив часу.

Підстав сумніватися в правдивості наведених вище показань свідків, які судом попереджені про кримінальну відповідальність, передбачену ст.ст. 384, 385 КК України, судом не встановлено.

Показання свідка ОСОБА_33 на думку суду, обумовлені родинними зв`язками (у даному випадку свідок ОСОБА_33 є матір`ю обвинуваченого ОСОБА_4 ) і її показання про наявність відео сина та потерпілої біля магазину не спростовують доказів обвинувачення, а скоєння ДТП іншою людиною ґрунтуються на особистих припущеннях (плідках), мережі інтернет, а тому не приймаються судом до уваги.

Провина обвинуваченого підтверджена письмовими доказами, а саме матеріалами кримінального провадження №0000660:

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 05 вересня 2020 із фото-таблицею до нього і схему до даного протоколу, відповідно до яких в присутності спеціаліста ОСОБА_41 , судового медичного експерта ОСОБА_42 , і понятих проводився огляд місця дорожньо-транспортної пригоди на а/д від Шкільного мосту до вул. Лермонтова і навпроти будинку №9 по вул. Гоголя у селі Сурсько-Литовське, під час якого було встановлено таке: погодні умови ясно, похмуро, без опадів, температура повітря +22 С, вид події наїзд на пішохода, оглядом встановлено обстановка не змінювалась, окрім залишення місця події автомобілем, проїзна частина горизонтальна ділянка, дорожнє покриття - асфальтобетонне, сухе та чисте, нерівностей та пошкоджень не виявлено, дорожнє покриття загальною шириною 6,7 м, призначене для руху в двох напрямках, відсутня дорожня розмітка, далі за тротуаром праворуч і ліворуч будинки сільського типу з обох боків, рух на даній ділянці дороги не регулюється, пора доби світла, наявність приладів відеоспостереження на місці ДТП та за напрямком руху відсутні, загальна видимість з робочого місця водія з увімкненим ближнім світлом фар та з дальнім світлом фар не вимірювалась, при денному освітленні не обмежена, об`єкти що обмежують оглядовість з робочого місця водія у напрямку руху, праворуч та ліворуч відсутні, наявність слідів, що свідчать про переміщення об`єктів (транспортного засобу, трупів, уламків) на місці пригоди після ДТП до початку огляду відсутні, сліди шин відсутні, інші сліди на дорожньому покриттю слід розливу рідини з бутилки, що знаходиться на місці ДТП, інших слідів не має, ознаки напрямку руху транспортного засобу за ознаками відкидання речей (взуття пішохода, бутила з рідиною, та самої рідини) за напрямком з боку Шкільного мосту у напрямку вул. Лермонтова, наявність відокремлених від транспортного засобу частин, деталей і інших об`єктів металева деталь іржава, характерна як для днища автомобілю, наявність на місці ДТП слідів контактної взаємодії транспортного засобу та особи з навколишніми об`єктами, предметами відсутні, відомості про труп труп жіночої статті, знаходиться в горизонтальному положенні, обличчям до гори, спиною на асфальті. Права верхня кінцівка зігнута в ліктьовому суглобі та розташована на тулубі, ліва зігнута в ліктьовому суглобі та відведена в сторону. Труп одягнутий чорна кофта, штани чорні, труси чорні. Цінних речей та фінансових коштів при огляді трупа не виявлено;

- протоколом огляду транспортного засобу від 05 вересня 2020 року із фото-таблицею до нього, із яких убачається, що при огляді встановлено зовнішнє пошкодження: розташовані у лівій частині автомобіля, дещо боковій, знаходяться зтертості на капоті автомобіля з лівої його сторони, зміщений з місця технологічного кріплення лівий заборник воздуху, з переду назад. Зігнутий передній бампер з лівого боку, наявні зтертості з мілкими подряпинами на лівому передньому крилі автомобіля. Зламаний вітровий захисний козирьок водійської дверцяти та задньої лівої пасажирської дверцяти. Зміщений з місця технологічного кріплення захисний кожух на лівому передньому колесі. Подряпини на лівому дзеркалі заднього виду. Наявність слідів та інших речових доказів на транспортному засобі: шматочки потожирових частин на днищі автомобіля та лівому підкрилку переднього колеса. Резина автомобіля в нормі пошкоджень не має, тиск повітря в шинах в нормі, положення передніх коліс щодо транспортного засобу паралельно автомобілю, без навантаження, рульове управління у справному стані, гальмівна система у справному стані;

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14 вересня 2020 року, згідно якого 05 вересня 2020 року о 09.00 годині був проведений огляд ОСОБА_4 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння вміст алкоголю в сечі 3,73 проміле;

- висновком експерта № 1713/445 - Е від 24 вересня 2020 року з фото-таблицею до нього, із яких убачається, що при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_11 виявлено: сумісну тупу травму тіла: численні переломи кісток скелету та пошкодження внутрішніх органів, численні забійні рани, синці та садна на голові, тулубі, кінцівках. У правій плевральній а черевній порожнині темно- червона, рідка кров у значній кількості. Крововиливи у товщі м`яких тканин у ділянках переломів, під плеврою легень, епікардом, у зв`язковому апараті селезінки, брижі; нерівномірне забарвлення внутрішніх органів. У порожнинах серця та великих судин темно- червона рідка кров. При судово-медичній експертизі трупа виявлено: в лівій тім`яній ділянці забійну рану. У проекції верхньої повіки лівого ока синець. На спинці носа, ліворуч, на всьому протязі, садно. У надключичній ділянці, ліворуч, садно. На передній верхній та зовнішній бічній поверхні правого плечового суглобу 6-7 синців, на тлі яких 9 саден. На зовнішній бічній поверхні правої вушної раковини, у проекції верхнього краю 2 садна. В завушній ділянці, праворуч, та у проекції верхнього краю вушної раковини забійну рану. У проекції нижніх квадрантів лівої молочної залози садно. На передній поверхні черевної стінки, праворуч, 3 смугоподібних дещо переривчастої форми саден. На передній та бічній поверхні черевної стінки ліворуч, у проекції між серединною лінією тіла та задньою пахвовою лініями 5 саден та 3 садна (посмертні). У проекції зовнішніх статевих органів, праворуч, з переходом н праву пахову складку та частково праве стегно, у верхній його третині, рвано-забійну рану. На зовнішній задній, внутрішній та частково передній поверхні правого передпліччя, у верхній та середній третині, численні (близько 50) садна. На задній поверхні правого променево-зап`ястюго суглобу; тильній поверхні правої кисті, у проекції зап`ястя та зап`ястя, основ і 3 пальця 5 саден. На передній поверхні правого плеча, у нижній третині, та зовнішній бічній поверхні, у проекції правої ліктьової ямки 4 синці. На передній та частково зовнішній бічній поверхні правого передпліччя, у середній та частково у нижній третині, синець. На задній поверхні правого ліктьового суглобу синець. На задній поверхні лівого колінного суглобу синець, на тлі якого садно. На задній поверхні лівого плеча, у середній та нижній третині, 15-16 саден. На задній поверхні правого плечового суглобу 2 садна. На передній поверхні правого стегна та внутрішній бічній його поверхні, 9 синців. На передній та дещо зовнішній бічній поверхні верхньої третини правого колінного суглобу дві забійні рани. На передній поверхні правої гомілки, у верхній та середній третині, забійну рану. На відстані 4,5 см від нижнього краю зазначеної рани, на зовнішній бічній поверхні 2 смугоподібних садна. На передній поверхні правого гомілково-ступневого суглобу 4 садна. На передній та частково внутрішній бічній поверхні верхньої та середньої третини лівого стегна 5 саден. На передній та незначно внутрішній бічній поверхні лівого колінного суглобу забійну рану. На передній поверхні лівого колінного суглобу синець, на тлі якого 3 садна. На зовнішній бічній поверхні лівої гомілки, у верхній третині, садно. На тильній поверхні лівої стопи, у проекції плюсни 3 садна. На внутрішній бічній поверхні лівого передпліччя, у середній третині, 2 садна. На тильній поверхні лівої кисті, у проекції зап`ястя та п`ясття, фаланг пальців 4 синця, на тлі яких у зазначених ділянках та проекції середніх та проксимальних фаланг пальців 20 саден. На задній поверхні тулуба, у проекції правої та лівої лопаток, в надлопаткових ділянках 3 садна. На задній та зовнішній бічній поверхні правої поперекової ділянки та грудної клітини численні садна. У проекції верхніх квадрантів правої сідниці 2 смугоподібних садна. У поперековій ділянці посередині та ліворуч, у проекції верхніх квадрантів лівої сідниці численні, (близько 30) садна. На задній поверхні поперекової ділянки, ліворуч, синець. На задній та зовнішній бічній поверхні грудної клітини, ліворуч, у проекції між лопатковою та середньою паховою лініями 3 садна. На задній та зовнішній бічній поверхні, у середній та нижній третині, правого стегна синець. На їх внутрішній поверхні та у товщі м`яких покровних тканин голови, у проекції зазначеної рани, у лівій тім`яній та скроневій ділянках крововилив. Праворуч, закриті переломи 1,2,3,4,5,6,7,8 ребер, у проекції між біля хребтовою та лопатковою лініями, з ушкодженнями пристінкової. Праворуч, закриті переломи 3; 4; 5; 6 ребер, у проекції середньо-ключичної та передньої пахвової лінії, без ушкодження пристінкової плеври. У середній третині правої ключиці закритий без уламковий перелом. У товщі лівої ключиці закритий без уламковий перелом. Ліворуч, закриті без уламковий перелом 1 ребра без ушкодження пристінкової плеври, у проекції лопаткової лінії. Ліворуч, закриті переломи 5,6,7 ребер без ушкодження пристінкової плеври, у проекції лопаткової лінії. Закриті без уламкові переломи верхніх та нижніх гілок лобкової кістки праворуч та ліворуч. Закриті уламкові переломи правої та лівої сідничних кісток. Закритий передній вивих проксимальної голівки лівої стегнової кістки з розривом суглобової капсули. Закриті переломи правої лопатки. У товщі м`яких тканин грудної клітини, на задній та на зовнішній бічній поверхні праворуч, у товщі м`яких тканин крововилив. На задній та частково бічній поверхні поперекової ділянки, праворуч , у товщі м`яких тканин крововилив. У товщі м`яких тканин, праворуч та незначно проекції 10; 11; 12 грудних хребців та у проекції з`єднання 5 поперекового хребця з крижею, 2 крововиливи. На задній поверхні грудної клітини, ліворуч, у проекції між біля хребтовою та лопатковою лініями, крововилив. У середній третині правої стегнової кістки закритий безуламковий перелом. У верхній третині, правої великогомілкової та малогомілкової кісток закриті уламкові переломи. Ушкодження правої легені у проекції переломів ребер праворуч. У товщі правого наднирника дрібно вогнищеві та крапкові крововиливи. У товщі навколо ниркової клітковини, праворуч, та правого наднирника крововилив. Ушкодження селезінки та печінки. У проекції воріт селезінки крововилив. У зв`язковому апараті селезінки та судинного пучка, подекуди дрібновогнищеві крововиливи темно-червоного кольору. З поверхні та у товщі брижі численні дрібно- та великовогнищеві крововиливи темно-червоного кольору. У правій плевральній а черевній порожнині темно- червона, рідка кров у значній кількості. Крововиливи у товщі м`яких тканин у ділянках переломів, під плеврою легень, епікардом, у зв`язковому апараті селезінки, брижі; нерівномірне забарвлення внутрішніх органів. У порожнинах серця та великих судин темно- червона рідка кров. Виявлені при судово-медичній експертизі трупа вищеописані тілесні ушкодження у вигляді сумісної тупої травми тіла прижиттєві, виникли за деякий час до настання смерті від дії тупого твердого предмету (предметів), або при ударі об такий (такі), розділенню не підлягають та у своїй сукупності відносяться до тілесних ушкоджень тяжкого ступеню, згідно пункту 2.1.1 а «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» (Наказ №6 МОЗ України „Про розвиток та вдосконалення судово- медичної служби України від 16 січня 1995 року"); є небезпечними для життя в момент їх спричинення та знаходяться у причинному у зв`язку з настанням смерті потерпілої. Враховуючи локалізацію та характеристику виявлених при судово-медичній експертизі трупа тілесних ушкоджень, не виключається можливість їх утворення внаслідок дорожньо- транспортної події, контакту тіла потерпілої з передньою, задньою, бічною поверхнею автомобіля; відкиданням тіла з падінням його на шляхове покриття чи грунт та ковзанням тіла по ньому; контакту колеса автомобіля що рухається з тілом лежачої людини (потерпілої); штовханням тіла колесом з ковзанням його за ходом руху та накочуванням колеса на тіло і перекочуванням через нього. Виявлені при судово-медичній експертизі трупа вищеописані тілесні ушкодження у вигляді 3 саден на передній та бічній поверхні черевної стінки, ліворуч, у проекції між серединною лінією тіла та задньою пахвовою лініями мають морфологічні ознаки посмертних, виникли за деякий час після настання смерті від дії тупого твердого предмету (предметів), або при ударі об такий (такі). Виявлені при судово-медичній експертизі трупа вищеописані тілесні ушкодження у вигляді сумісної тупої травми тіла прижиттєві, виникли за деякий час до настання смерті від дії тупого твердого предмету (предметів), або при ударі об такий (такі), розділенню не підлягають та у своїй сукупності відносяться до тілесних ушкоджень тяжкого ступеню, згідно пункту 2.1.1 а «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» (Наказом №6 МОЗ України „Про розвиток та вдосконалення судово- медичної служби України від 16 січня 1995 року"); є небезпечними для життя в момент їх спричинення та знаходяться у причинному у зв`язку з настанням смерті ОСОБА_11 . Смерть її на наступила від сумісної тупої травми тіла: численних переломів кісток скелету та ушкодження внутрішніх органів; численних забійних ран, синці та саден тулуба, голови, кінцівок і ускладнилася шоком, що підтверджується даними судово- медичної експертизи труна (даним судово-медичного дослідження трупа). Враховуючи локалізацію та характеристику виявлених при судово-медичній експертизі трупа тілесних ушкоджень, не виключається можливість, що в момент первинного контакту з транспортним засобом (травмуючою поверхнею, пішохід ОСОБА_11 , була повернута задньою правою поверхнею тулуба та задньою поверхнею правої нижньої кінцівки. Враховуючи локалізацію та характеристику виявлених при судово-медичній експертизі трупа тілесних ушкоджень, не виключається можливість, що в момент первинного контакту з травмуючою поверхнею пішохід ОСОБА_11 , знаходилася в вертикальному чи близькому до цього стані та кроковому положенні. Враховуючи локалізацію та характеристику виявлених при судово-медичній експертизі трупа тілесних ушкоджень, не виключається можливість їх утворення внаслідок дорожньо-транспортної події: контакту тіла потерпілої з передньою, задньою, бічною поверхнею автомобіля; відкиданням тіла з падінням його на шляхове покриття чи грунт та ковзанням тіла по ньому; контакту колеса автомобіля що рухається з тілом лежачої людини (потерпілої); штовханням тіла колесом з ковзанням його за ходом руху та накочуванням колеса на тіло і перекочуванням через нього. При судово-токсикологічному дослідженні крові з трупа виявлений етиловий спирт у концентрації 2,19%о, що стосовно до живих осіб відноситься до середнього ступеню алкогольного сп`яніння.

- висновком експерта №19/104-7/5/594 від 28 вересня 2020 року з фото-таблицею до нього, із яких убачається, що фрагмент металу, вилучений 05 вересня 2020 року на проїжджій частині під час огляду місця ДТП та упакований до спец. пакету ЕХР 212276, має спільну групову приналежність (такого ж типу, має таку ж ступінь зношеності) з елементами нижньої поверхні частини переднього полу з водійської сторони автомобілю ВАЗ 2105, реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

- висновком експерта №19/104-9/2/1128 від 21 вересня 2020 року, із якого убачається, що місце наїзду на пішохода в повздовжньому напрямку розташоване на де якій відстані перед тапочками постраждалої за напрямком руху у бік вул. Лермонтова;

- висновком експерта №19/104-9/2/1124 від 25 вересня 2020 року з фото-таблицею до нього, із яких убачається, робоча гальмівна система та рульове керування автомобіля «ВАЗ -2105» реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент експертного огляду знаходиться у працездатному стані;

- висновком експерта №752 від 28 жовтня 2020 року, із якого убачається, що при судово-медичному імунологічному досліджень і зразка крові трупа ОСОБА_11 встановлена група А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0. При подальшому дослідженні зразку її крові виявлено супутній антиген Н ізосерологічної системи АВ0. В шматочках часточок (об`єкт №1) наданих на дослідження, встановлена наявність крові та знайдені клітини пухкої волокнистої сполучної тканині жирової тканини та клітини кровоносних судин. При визначені групової належної крові та клітин виявлено антиген А ізосерологічної системи АВ0. Отже, враховуючи отримані результати серологічного та цитологічного досліджень можливо припустити, що кров та клітини пухкої волокнистої сполучної тканини, жирової тканини та клітини кровоносних судин в шматочках часточок тканин, наданих на дослідження могли походити від особи (осіб) групи крові А з ізогемаглютиніном анти-В, якою в даному випадку є ОСОБА_11 , враховуючи, групову належність її крові.

- висновком експерта №178 від 26 жовтня 2021 року за фактом смерті ОСОБА_11 , із якого вбачається, що згідно аналізу наданої судово-медичної документації комісією експертів встановлені тілесні ушкодження: сумісна травма тіла - численні переломи ребер справа 1,2,3,4,5,6,7,8 розташовані між хребтовою та лопатковою лініями, 3,4,5,6 розташовані між середньо-ключичною та передньо- пахвовою лініями, переломи ключиці в середній третині справа та зліва, перелом тіла лопатки справа, перелом ребер зліва: 1 -го ребра по біляхребтовій лінії, 5,6,7 ребер розташовані по лопатковій лінії, численні крововиливи під плевру легень дрібно- та великовогнищевого характеру, більш виражені у прикореневих зонах (у воріт), ушкодження правої легені уламками ребер, 700 мл крові в правій плевральній порожнині, численних крововиливи в м`яких тканинах на рівні переломів ребер, лопатки, ключиць, садна надключичної ділянки зліва, зовнішніх квадрантів лівої молочної залози численні переломи кісток тазу: обидві гілки лобкових кісток справа та зліва, обох сідничних кісток, крововиливи в м`які тканини навколо переломів кісток та в навколо ниркову клітковину, розриви капсули і тканини селезінки розриви діафрагмальної поверхні правої долі печінки, 1200 мл крові в черевній порожнині, смугасті садна передньої черевної стінки справа, рвана рана в паховій складці з переходом на верхню третину правого стегна, численні садна в поперековій ділянці, в області лопаток, лівої сідниці; переломи кісток правого стегна у середній третині, кісток правої гомілки у верхній третині, численні садна задньої поверхні лівого колінного суглобу, численні садна та синці передньої та зовнішньої поверхонь правого плечового суглобу, правого передпліччя, кисті, передньої поверхні правого плеча в нижній третині, на зовнішній та передній поверхні правого ліктьового суглобу, синець задньої поверхні правого стегна від рівня перелому до колінного суглобу, забійні рани передньої поверхні правого колінного суглобу, верхньої третини праної гомілки, передньо- внутрішньої поверхні лівого колінного суглобу; забійна рана лівої тім`яної ділянки голови, забійні рани, садна правої вушної раковини та завушної області, синець верхнього повіка зліва, садно спинки носу, вогнищеві субарахноїдальні крововиливи обох півкуль мозку. Встановлені тілесні ушкодження спричиненні в короткий термін часу від травматичної дії за механізмом удару, стиснення та ковзання, якими могли бути виступаючі частини транспортного засобу під час руху, що могло відбутись при дорожньо-транспортній події 05.09.2020 року. Враховуючи локалізацію та характер встановлених тілесних ушкоджень, механізм їх спричинення, комісія експертів приходить до висновку, що механізм виникнення встановлених тілесних ушкоджень складався з трьох фаз: І фаза - Первинний контакт транспортного засобу відбувся з задньо-зовнішньою поверхнею правої гомілки, під час знаходженням нижніх кінцівок у кроковому положенні, права нижня кінцівка була позаду від лівої. Після первинного контакту транспортного засобу з правою нижньою кінцівкою відбулась ротація тіла навколо своєї вісі в напрямку справа на ліво, з падінням на ліву бокову поверхню тіла на ґрунт. II фаза - Переїзд колесами транспортного засобу крізь тіло в напрямку зліва направо, крізь грудну клітину та ділянку тазу. Під час II фази також відбувалось волочіння тіла з можливим його розвертанням навколо вісі тіла й стисненням його як від дії коліс транспортного засобу, так і від стиснення тіла між днищем транспортного засобу і твердим покриттям ґрунту. III фаза - Волочіння та інерційне ковзання тіла по ґрунту в наслідок приданого тілу прискорення від первинного контакту з транспортним засобом.

- висновком експерта №4413-20 від 29 жовтня 2020 року за результатами транспортно-трасологічної експертизи, згідно якої аналізуючи розташування зафіксованих на схемі до протоколу огляду місця ДТП об`єктів та тіла потерпілої по відношенню до меж проїжджої части і АДРЕСА_2 , слід дійти висновку, що місце наїзду розташовувалось на деякій відстані відносно пластикової пляшки, приблизно на відстані 3,2 м від лівого краю проїзної частини, за напрямком вул. Лєрмонтова.

- протоколом проведення слідчого експерименту від 19 листопада 2020 року з додатком до нього, із яких убачається, що за участю захисника ОСОБА_43 , і ОСОБА_4 , де останній повідомив, що 05 вересня 2020 року у ніч ДТП перебуваючи у стані сп`яніння від дійсно керував своїм транспортним засобом ВАЗ 2105, але нікого не збивав;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 27 листопада 2020 року з додатком до нього у вигляді схеми, із яких убачається, що за участю свідка ОСОБА_18 і понятих свідком було відтворено обставини які він бачив 05 вересня 2020 року в момент ДТП;

- висновком експерта №19/104-9/2/1460 від 03 грудня 2020 року, де за результатами судової авто технічної експертизи, встановлено в даній дорожній обстановці водій автомобіля «ВАЗ-2105» ОСОБА_4 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.9 «б» та 12.3 Правил дорожнього руху України. Технічна можливість запобігти ДТП для водія автомобіля «ВАЗ-2105» ОСОБА_4 визначалася своєчасним виконанням ним вимог п. 12.3 ПДР України та для нього не було яких-небудь перешкод технічного характеру, які не дозволили б йому виконати їх. В даній дорожній обстановці дії водія автомобіля «ВАЗ-2105» ОСОБА_4 не відповідали вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з даною ДТП. В даній дорожній обстановці дії водія автомобіля «ВАЗ-2105» ОСОБА_4 не відповідали вимогам 12.9 «б» Правил дорожнього руху України, але дана невідповідність, з технічної точки зору, не знаходиться в причинному зв`язку з даною ДТП.

Аналізуючи зібрані в кримінальному провадженні докази в своїй сукупності, у суду немає підстав сумніватися в достовірності висновків проведених у справі експертиз, оскільки вони проведені з дотриманням встановленого процесуального порядку, компетентними фахівцями, що володіють спеціальними знаннями для вирішення постановлених перед ними питань і мають тривалий стаж експертної роботи, експертний висновок не суперечать іншим, зібраним по справі доказам, є науково обґрунтованим.

Наведені докази, які є належними, допустимими і достовірними, повністю узгоджуються між собою і у своїй сукупності є достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинуваченого.

Відповідно до вимог ст.91 КІІК України, п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 №14 при розгляді справ про злочини, відповідальність за які встановлено статтею 286 КК України, диспозиція якої є блaнкeтнoю, суди повинні ретельно з`ясовувати і зазначати у вироках, у чому саме полягали названі у переліченій статті порушення; норми яких правил, інструкцій, інших нормативних актів не додержано; чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та передбаченими законом суспільно небезпечними наслідками.

Із диспозиції статті 286 КК України вбачається, що це кримінальне правопорушення належить до кримінальних правопорушень з матеріальним складом, а тому ознакою його об`єктивної сторони, що характеризує вчинене діяння, є не будь-яке з порушень правил безпеки дорожнього руху, а лише ті з них, які створюють реальну можливість настання небезпечних наслідків і перебувають у причинному зв`язку.

Суд, аналізуючи пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 критично ставиться до стратегії його захисту та до його тверджень, що він дійсно не заперечує порушення ПДР, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, однак не визнає вину у наїзді на ОСОБА_11 , оскільки на його автомобілі відсутні пошкодження, характерні для скоєння наїзду на людину.

Разом з цим, судом установлено, що під час судового допиту обвинувачений ОСОБА_4 не пояснив суду, що перебував біля магазину у ніч 05 вересня 2020 року з знайомою йому жінкою Лілею та купував їй алкогольні напої, а пояснив, що був сам. Однак під час судового допиту свідка ОСОБА_29 , який працював на той час продавцем у магазині, обвинувачений підтвердив та додатково повідомив суду, що з ним також була ОСОБА_11 .

Суд розцінює такі розбіжності у показах обвинуваченого, як намагання приховати обставини та перешкоджаючи встановленню істини у справі.

Посилання обвинуваченого на тиск з боку працівників поліції під час досудового розслідування та захисника та застосування недозволених методів слідства, що призвело до порушення його права на захист і до отримання визнавальних показань, суд залишає поза увагою, оскільки об`єктивних доказів цього суду не надано.

Питання ж наявності чи відсутності в діях службових осіб кримінально караних діянь у разі застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 тиску, знаходиться поза межами об`єктивної сторони злочину, інкримінованого обвинуваченому, і підлягає вирішенню у іншому кримінальному провадженні.

Суд не приймає до уваги заперечення сторони захисту щодо того відсутності суб`єктивної сторони злочину передбаченого ч.1 ст. 135 КК України в діях обвинуваченого, але суд аналізує посткримінальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 , який після скоєння ДТП, залишив ОСОБА_11 на місці злочину, не намагався надати їй будь-яку допомогу, в ході судового розгляду було встановлено і підтверджено, що ОСОБА_4 перебував у стані алкогольного сп`яніння 3,73 % (проміле). Така кількість етилового спирту в крові стосовно живих осіб, за своєю функціональною оцінкою, відповідає тяжкому ступеню алкогольного сп`яніння, що виключає можливість обвинуваченого пам`ятати обставини вчинення злочину і давати оцінку наявності або відсутності пошкодження, характерних для скоєння наїзду на людину.

Обвинувачений скоїв грубе порушення правил дорожнього руху в стані тяжкого алкогольного сп`яніння, наслідком якого стало смерть особи, після скоєння дорожньо-транспортної події з місця пригоди зник, нехтуючи моральними і правовими нормами, на місці дорожньо-транспортної пригоди не зупинився, не переконався чи потребує особа медичної допомоги, не викликав працівників медичної допомоги, а умисно залишив її в небезпеці у безпорадному стані. Характер та конкретні обставини вчиненого, свідчать про підвищений ступінь їх суспільної небезпечності та таке психічне ставлення обвинуваченого до вчиненого на момент заподіяння злочинів, яке виразилось у тому, що він продемонстрував крайню байдужість до життя травмованої ним людини і її стану в цілому.

Такий висновок узгоджується з позицією, висловленою у постанові Верховного Суду від 29 травня 2018 року у справі № 51-2658км18 (єдиний унікальний номер 484/3291/16-к).

Окрім того, свідок ОСОБА_18 у судовому засіданні пояснив, що він після того як побачив, що на дорозі лежить людина то підбігши до неї чув як вона стогнала. Ці обставини він також підтвердив на слідчому експерименті. Свідок зауважив, що впевнений, що звук двигуна був саме автомобіля «жигулі», тому як сам працює водієм. Він бачив що той автомобіль був червоного кольору.

За таких обставин суд вважає, що доводи сторони захисту не мають логічного змісту, вони є неправдиві та суперечливі, спростовуються зазначеними вище доказами і не можуть бути прийняті судом як достовірні.

Окрім того, допитаний в судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_44 підтвердив висновок комісійно судово-медичної експертизи №178 від 26 жовтня 2020 року, та дав пояснення, що заподіянні померлій ОСОБА_11 тілесні ушкодження були заподіяні лише автомобілем. Інші питання сторони захисту не входять до його компетенції і ці обставини він не досліджував.

Суд не приймає до уваги висновок комплексної судової інженерно-технічної експертизи з дослідженням механізму ДТП, та транспортної трасології з застосуванням програмного комплексу PC-Crash 12.0, Dr.Steffan Dattentechnik. Грац, Австрія (офіційний користувач ОСОБА_45 ), відповідно до наказу МЮУ №1666/6 від 02 жовтня 2008 року рішенням координаційної ради з проблем судової експертизи при МЮУ від 02 березня 2011 року рекомендовано використовувати в експертній практиці, де за результатами моделювання ДТП було встановлено, що до більш категоричного висновку в частині контактування задньої поверхні гомілки правової нижньої кінцівки з автомобілем ВАЗ 2105 можна прийти в ході проведення комплексного транспортно-трасологічної та судово-медичного пошкоджень ТЗ та пішохода, який наданий стороною захисту, який зі змістом свого висновку суперечить висновкам експертизи проведених на досудовому розслідуванні і здобутий стороною захисту з порушенням вимог КПК України.

Cуд, вважає, що посилання сторони захисту зокрема захисника ОСОБА_6 про те, що у прокурора були відсутні правові підстави для проведення досудового розслідування та зібрання доказів в цілому через відсутність постанови про визначення групи прокурорів, судом сприймаються як такі, що спрямовані на дискредитацію органу слідства, та спростовані наданою суду постановою. В ході судового розгляду стороною захисту клопотань під час дослідження матеріалів кримінального провадження про визнання доказів не допустимими, не надходило.

В судових дебатах захисником ОСОБА_6 були надані письмові пояснення щодо недопустимості таких доказів, як: протоколу огляду місця події ДТП від 05.09.2020 року та план схеми до нього; протоколу огляду транспортного засобу від 05.09.2020 року та додатків до нього; протоколу огляду місця ДТП від 05.09.2020 року план схему та додатків до неї; постанову про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання 05.09.2020 року, оскільки вказана постанова має інформаційний характер; заяву від ОСОБА_4 , від 05.09.2020 року про дозвіл на проникнення на територію домоволодіння та огляду транспортного засобу; постанову про визнання речових дока з та передачу їх на зберігання 05.09.2020 року, оскільки вказана постанова має інформаційний характер; акту прийому та передачі тимчасово затриманого транспортного засобу від 05.09.2020 року, оскільки вказаний акт носить інформаційний характер; постанову про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 05.09.2020 року, оскільки вказана постанова містить інформаційний характер; висновку від 14.09.2020 року, оскільки він містить інформаційний характер; акту СМЕ № 1713 від 07.09.2020 року; висновку експерта №1713/445-Е від 24.09.2020 року; висновку експерта № 19/104-7/5/594 від 28.09.2020 року; висновку експерта № 19/104-9/2/1128 від 21.09.2020 року; висновку експерта № 19/104-9/2/1124 від 25.09.2020 року; висновку експерта № 752 від 28.10.2020 року; протоколу огляду від 10.11.2020 року; висновку експерта № 178 від 26.10.2020 року; висновку експерта №4413-20 від 29.10.2020 року; протоколу тимчасового доступу до речей і документів та опису до нього від 27.11.2020 року; протоколу проведення слідчого експерименту від 19.11.2020 року за участю ОСОБА_4 ; протоколу огляду додаткового огляду місця події та схему до нього від 24.11.2020 року; протоколу проведення слідчого експерименту від 27.11.2020 року за участю свідка ОСОБА_18 та схеми до нього; висновку експерта №19/104/9//21460 від 03.12.2020 року; постанову про об`єднання від 14.12.2020 року.

Суд зазначає, стороною обвинувачення, а саме прокурором було надано суду лише певні матеріали кримінального провадження зібрані під час досудового розслідування, якими прокурор підтверджує винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення. Прокурором не долучались інші матеріали, які не мають доказового значення. У судових дебатах прокурор надав суду постанову про визначення групи прокурорів, тому як це передбачено на будь-якій стадії судового розгляду.

Посилання захисника ОСОБА_6 про порушення вимог кримінального процесуального закону при проведення місця огляду та складанні протоколу огляду, а саме щодо незаконного проникнення на територію домоволодіння, та огляд автомобіля ВАЗ 2105 яким керував обвинувачений є голослівними та такими, що не відповідають обставинам викладеним у протоколі, який було досліджено у судовому засіданні. Зокрема із наданих прокурором письмових доказів матеріалів кримінального провадження убачається, що ОСОБА_4 05 вересня 2020 року надав слідчому письмову заяву, якою він дозволяє проникнення на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 з метою огляду автомобіля ВАЗ 2105, де також вказав, що не заперечує свою участь і наїзд скоїв на автомобілі ВАЗ 2105 державний номер НОМЕР_1 .

Захисник вказує на те, що обвинувачений не є власником транспортного засобу згідно свідоцтва про реєстрацію. Однак судом встановлено і підтверджено обвинуваченим,свідками, що саме він керував автомобілем ВАЗ 2105 того дня у стані алкогольного сп`яніння, та є володільцем, який не оформив техпаспорт на своє ім`я. Окрім того, огляд проводився лише транспортного засобу, а не всього домоволодіння, а тому цей доказ суд розцінює як належний та допустимий, а доводи захисту про неприпустимість проведення обшуку під виглядом огляду місця події є такими, що не відповідають вказаним обставинам.

Що ж до доводів сторони захисту про недопустимість доказів обвинувачення, а саме порушення порядку проведення огляду транспортного засобу та місця ДТП від 05 вересня 2020 року, що, на думку захисника, свідчить про недопустимість як доказу - протоколу огляду місця події та похідних від нього доказів, судом встановлено, що підставою для визнання доказів недопустимими є не будь-яке порушення процесуального закону, а порушення фундаментальних прав і свобод особи.

Зі змісту письмових пояснень сторони захисту вбачається, що вони фактично зводяться до незгоди з оцінкою доказів, зібраних слідством у кримінальному провадженні.

Доводи захисту не свідчать про наявність істотних порушень вимог кримінального процесуального закону про наявність підстав для визнання недопустимим доказом протоколу огляду місця події та транспортного засобу від 05 вересня 2020 року, оскільки вказану невідкладну слідчу дію проведено слідчим з дотриманням вимог ст.214, ст.237 КПК України.

За змістом статей 214, 223, 237 КПК огляд є слідчою дією, спрямованою на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, яка проводиться в межах досудового розслідування кримінального провадження. У невідкладних випадках огляд місця події може бути проведений до внесення відомостей до ЄРДР, що здійснюється негайно після огляду. Підставою для проведення огляду місця події слугує інформація про вчинення кримінального правопорушення, зафіксована у певній процесуальній формі.

Зміст протоколів огляду відповідає вимогам ст.104, 237 КПК України, а тому твердження сторони захисту про їх недопустимість слід визнати безпідставними.

Проаналізувавши доводи захисту щодо невідповідності процесуальному закону ухвал суду, а саме: 08 вересня 2020 року слідчим суддею Індустріального районного суду м.Дніпропетровська (справа № 202/5421/20, провадження № 1-кс/202/6357/2020) ОСОБА_46 , за клопотанням прокурора наклав арешт на автомобіль марки ВАЗ 2105 д/н НОМЕР_1 та на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , належить ОСОБА_10 та 09 листопада 2020 року слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_47 , (справа № 202/6513/20, провадження №1- кс/202/7838/2020) надала слідчому ОСОБА_48 , дозвіл на тимчасовий дозвіл до автомобіля ВАЗ 2105, реєстраційний номер НОМЕР_1 з можливістю його подальшого вилучення з майданчика для проведення необхідних слідчих дій, судом не встановлено порушень при їх постановленні виходячи з наступного.

Захисник вказує, що відповідно до частини шостої статті 107 КПК України незастосування технічних засобів фіксування кримінального провадження у випадках, якщо воно є обов`язковим, тягне за собою недійсність відповідної процесуальної дії та отриманих внаслідок її вчинення результатів, за винятком випадків, якщо сторони не заперечують проти визнання такої дії та результатів її здійснення чинними.

На переконання суду слідчим суддею були дотримані вимоги КПК України при ухвалені рішень, а саме згідно змісту ухвали від 08 вересня 2020 року прокурор надав клопотання про розгляд без його участі, а за приписами ч.1 ст. 172 КПК України неприбуття не перешкоджає розгляду, окрім того стороною захисту дана ухвала протягом встановленого строку не оскаржувалась.

Щодо ухвали слідчого судді від 09 листопада 2020 року щодо надання тимчасового дозволу до автомобіля ВАЗ 2105, реєстраційний номер НОМЕР_1 з можливістю його подальшого вилучення з майданчика для проведення необхідних слідчих дій, ухвала суду була постановлена зокрема за правилами ч.2 ст. 163 КПК України, тому це жодним чином не вплинуло на законність проведення даної процесуальної дії, й вказане жодним чином не досягає того рівня, який може свідчити про істотність недоліків та суттєвого порушення умов проведення цієї слідчої дії, наслідком чого могло би бути визнання недопустимим як доказу протоколу тимчасового доступу до речей та документів

Безпідставними є доводи захисту про те, що свідок ОСОБА_33 повідомила, що слідчий ОСОБА_40 показав їй відео з магазину ФОП Помазан на якому відображалось час та дата знаходження автомобіля марки ВАЗ 2105, тому як у судовому засідання безпосередньо був допитаний слідчий ОСОБА_40 , і повідомив, що не демонстрував ніякий відеозапис матері обвинуваченого чи іншим особам. Окрім того сторона обвинувачення не надала суду відеозапис, як доказ на підтвердження обставин, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, а тому суд не надає оцінку відповіді ФОП « ОСОБА_49 » щодо вилучення співробітниками поліції відеозапису з магазину за адресою: АДРЕСА_3 .

Не є обґрунтованими доводи захисту про необхідність визнання недопустимим таких доказів як: постанову про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання 05.09.2020 року, оскільки вказана постанова має інформаційний характер. Постанову про визнання речових дока з та передачу їх на зберігання 05.09.2020 року, оскільки вказана постанова має інформаційний характер. Акт прийому та передачі тимчасово затриманого транспортного засобу від 05.09.2020 року, оскільки вказаний акт носить інформаційний характер. постанову про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 05.09.2020 року, оскільки вказана постанова містить інформаційний характер. Висновок від 14.09.2020 року, оскільки він містить інформаційний характер, тому постанови про визнання речовим доказом тих чи інших речей було досліджено судом, зокрема для вирішення питання відповідно до ст. 100 КПК України при ухвалені остаточного рішення по справі.

Суд, при ухваленні вироку не посилається на інші матеріали кримінального провадження, які були дослідженні в судовому засіданні за клопотанням прокурора, оскільки вони не мають доказового значення.

Судом не встановлено об`єктивних даних щодо недопустимості висновків експерта №1713/445-Е від 24.09.2020, № 19/104-7/5/594 від 28.09.2020 року, № 19/104-9/2/1128 від 21.09.2020 року, № 19/104-9/2/1124 від 25.09.2020 року, № 752 від 28.10.2020 року, № 178 від 26.10.2020 року, № 4413-20 від 29.10.2020 року, № 19/104/9//21460 від 03.12.2020 року, оскільки на думку суду вказані експертизи проведені відповідно до вимог чинного законодавства, а окремі незначні неточності не є такими, що вказують на їх недопустимість та неналежність, в зв`язку із чим доводи захисту з цього приводу та висловлені сумніви з приводу їх допустимості, суд вважає неприйнятними та голослівними.

Таким чином, зазначені висновки суд визнає належними і допустимими доказами, оскільки останні містять в собі докладні описи проведених досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на поставлені запитання, які ґрунтуються на відомостях, які сприймалися безпосередньо та, які стали відомі під час дослідження матеріалів, що були надані для проведення дослідження, тобто повній мірі відповідають вимогам КПК України.

Тобто, порушень положень § 5 Глави 4 КПК України, як і самої Глави в цілому, в ході судового розгляду сторонами не доведено та судом не встановлено.

У ході судового розгляду сторона захисту неодноразово наполягали на тому, що органом досудового розслідування було умисно сфальсифіковано матеріали кримінального провадження.

Такі доводи не знайшли об`єктивного підтвердження, спростовуються сукупністю досліджених доказів, про це свідчать встановлені конкретні обставини, логіка розвитку подій, покази свідків, висновки проведених експертиз.

Так, у відповідності до припису ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийняті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухвалені судового рішення.

Згідно з ч.1 ст.87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Докази, покладені в основу вироку, були зібрані з дотриманням процесуального законодавства, а тому розцінюються судом як допустимі.

Аналіз усіх доказів по справі дає суду підстави для висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину та про необхідність призначення покарання, передбаченого законом.

У зв`язку з цим доводи сторони захисту про необхідність винесення виправдувального вироку на підставі ч.1 ст. 373 КПК України є необґрунтованими, та безпідставними.

Частиною 1 статті 94 КПК України встановлено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

У ході судового розгляду суд дійшов до висновку про те, що докази, на яких ґрунтується обвинувачення є належними та достатніми, надають інформацію щодо обставин, які належать до предмета доказування.

Таким чином, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на розгляд суду сторонами, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, безпосередньо дослідивши надані докази стороною обвинувачення, давши їм оцінку згідно з вимогами ст.94 КПК України, суд дійшов висновку про повну доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, і його дії вірно кваліфіковані за ч.2 ст.286 КК України, що виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого і за ч.1 ст.135 КК України, які виразились у завідомому залишенні без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження, внаслідок іншого безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, зобов`язаний був піклуватися про цю особу і мав змогу надати їй допомогу, у разі, коли він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить із того, що відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з роз`ясненнями, наведеними у постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при призначенні покарання за відповідною частиною статті 286 КК України, суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує те, що злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Також при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує особу винного, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не знаходиться, має на утриманні неповнолітніх дітей, його відношення до скоєного, а саме невідшкодування потерпілим жодних витрат, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Крім того з матеріалів цієї справи вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 притягався до відповідальності 04 липня 2020 року по ч. 5 ст. 121 КУпАП за керування транспортним засобом з не пристебнутим ременем безпеки.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлені.

Обставини, що обтяжують його покарання є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

За таких обставин, враховуючи характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, думку потерпілої ОСОБА_7 , яка при визначені міри покарання просили призначити найсуворіше покарання із ізоляцією від суспільства передбачене санкцією статті, суд вважає необхідним призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах передбаченого законом строку.

При цьому суд враховує вимоги ч. 1 ст. 70 КК України, відповідно до якої при сукупності злочинів суд, призначивши покарання за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Суд переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 , та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст. 286 і ст. 287 КК, необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно.

В суді було встановлено, що порушення ПДР України, допущені обвинуваченою ОСОБА_4 знаходяться в прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками.

Крім того, скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення, передбачене ст.286 КК України віднесено до злочинів проти безпеки руху.

Суд вважає необхідним застосувати до ОСОБА_4 , додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, так як даний злочин пов`язаний з експлуатацією транспортного засобу та протиправні дії обвинуваченого пов`язані з нехтуванням Правил дорожнього руху України, призвели до скоєння дорожньо-транспортної пригоди, в наслідок чого є смерть особи.

Відповідно до ст. 128, 129 КПК України суд вирішує цивільний позов в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим майновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті, яка передбачає, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Нормами, закріпленими в ст. 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Потерпілою ОСОБА_7 було заявлено цивільний позов про стягнення на її користь матеріальної та моральної майнової шкоди, а саме згідно позовних вимог просила стягнути: з ОСОБА_4 на її користь моральну шкоду в сумі 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) гривен; стягнути на її користь в інтересах онука ОСОБА_20 моральну шкоду у розмірі 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень, та матеріальну шкоду у зв`язку із втратою годувальника у загальній сумі 270 692 двісті сімдесят тисяч шістсот дев`яносто дві) гривень, яку стягувати щомісячно рівними частками - у сумі 2186 (дві тисячі сто вісімдесят шусть) гривень на місяць, починаючи з 05 вересня 2020 року та до досягнення дитиною повноліття.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 , яка також представляє законні інтереси малолітнього потерпілого ОСОБА_20 та її представник - адвокат ОСОБА_9 позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити на підставах викладених в позовній заяві.

Обвинувачений ОСОБА_4 позовні вимоги не визнав в повному обсязі, посилаючись на те, що він не причетний до скоєння кримінального правопорушення.

Вирішуючи цивільно-правовий спір суд вважає позов обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного:

Суду надані документи підтверджуючі родинні стосунки загиблої ОСОБА_11 з позивачем та свідоцтво про народження сина ОСОБА_20 2013 року народження. Залишившись без матері, онук потребує особливої турботи та уваги, допомоги нога, матеріального забезпечення.

Частиною 1 статті 1200 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також на потерпілого, народжена після його смерті. Відповідно до ч. 2 цієї ж статті вказано, що особам, визначеним у пунктах 1-5 частини першої цієї статті, шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1200 Цивільного кодексу України шкода відшкодовується дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років).

Частина 3 статті 1200 Цивільного кодексу України визначає, що особам, які втратили годувальника, шкода відшкодовується в повному обсязі без урахування пенсії, призначеної їм внаслідок втрати годувальника, та інших доходів.

На день смерті доньки позивачки ОСОБА_50 , перебував на утриманні її малолітній син ОСОБА_20 . Остання працювала офіційно на посаді ревізора у відділі контролю на ТОВ «ОМЕГА». Відповідно до довідки середньомісячна заробітна плата ОСОБА_50 за останні шість місяців становила 4366 грн. тобто частка, яка припадала на утримання її малолітнього сина, дорівнювала половині доходу, тобто розмір щомісячного відшкодування матеріальної шкоди, завданої смертю ОСОБА_50 становити 2186 грн. (4366 грн./2).

Відповідно до ст.1202 ЦК України, відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами. За наявності обставин, які мають істотне значення, та з урахуванням матеріального становища фізичної особи, яка завдала відшкодування може бути виплачена одноразово але не більше як за три роки наперед.

Таким чином, виходячи з вимог зазначеної норми матеріального права, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 матеріальну шкоду у зв`язку із втратою годувальника у загальній сумі 270 692 грн. (2186 х 124 місяці), яку стягувати щомісячно рівними частками - у сумі 2186 грн. на місяць, починаючи з 05 вересня 2020 року до досягнення дитиною повноліття.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршенням здібностей потерпілого або позбавленням його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються принципи розумності і справедливості.

Протиправними діями обвинуваченого ОСОБА_4 був порушений звичайний уклад життя потерпілих у зв`язку із заподіянням їм моральних страждань, після усвідомлення наслідків ДТП у зв`язку із смертю доньки та матері у них продовжує залишатися почуття душевного болю.

З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе задовольнити цивільний позов в повному обсязі.

Відповідно до ст.ст. 122, 124 КПК України судові витрати по справі за проведення експертизи слід покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 та стягнути в дохід держави.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст.100 КПК України.

З огляду на вимоги ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту з цього майна.

Керуючись ст.ст. 369, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286, ч.1 ст.135 КК України та піддати кримінальному покаранню:

- за ч.2 ст.286 КК України - у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

- за ч.1 ст.135 КК України - у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Строк покарання обчислювати з дня затримання згідно протоколу затримання, тобто з 05 вересня 2020 року.

До набрання вироком законної сили залишити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_4 ІПН: НОМЕР_4 на користь ОСОБА_7 ІПН: НОМЕР_5 завдану моральну шкоду, в розмірі 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 ІПН: НОМЕР_4 на користь ОСОБА_7 ІПН: НОМЕР_5 в інтересах онука ОСОБА_20 ІНФОРМАЦІЯ_2 моральну шкоду у розмірі 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень та матеріальну шкоду у зв`язку із втратою годувальника у загальній сумі 270 692 (двісті сімдесят тисяч шістсот дев`яносто дві) гривень, яку стягувати щомісячно рівними частками у сумі 2 168 (дві тисячі сто вісімдесят шість) гривень на місяць, починаючи з 05 вересня 2020 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_4 ІПН: НОМЕР_4 на користь держави (одержувач платежу УК у Чечел.р.м. Дніпра/Чечел.р./24060300; номер рахунку НОМЕР_6 ; ; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код бюджетної класифікації 24060300; найменування коду бюджетної класифікації інші надходження;) витрати на проведення судової трасологічної експертизи №19/104-7/5/594 від 28 вересня 2020 року у розмірі 2 615 гривні 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 ІПН: НОМЕР_4 на користь держави (одержувач платежу УК у Чечеловському районі м. Дніпра/Чечел.р./24060300; номер рахунку UA0004008; ; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код бюджетної класифікації 24060300; найменування коду бюджетної класифікації інші надходження;) витрати на проведення судової транспортно-трасологічної експертизи №19/104-9/2/1128 від 21 вересня 2020 року у розмірі 1 307 гривні 60 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 ІПН: НОМЕР_4 на користь держави (одержувач платежу УК у Чечеловському районі м. Дніпра/Чечел.р./24060300; номер рахунку UA0004008; ; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код бюджетної класифікації 24060300; найменування коду бюджетної класифікації інші надходження;) витрати на проведення судової експертизи технічного стану транспортного засобу №19/104-9/2/1124 від 25 вересня 2020 року у розмірі 1 307 гривні 60 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 ІПН: НОМЕР_4 на користь держави витрати на проведення судової транспортно-трасологічної експертизи №4413-20 від 29 жовтня 2020 року у розмірі 2 615 гривні 04 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 ІПН: НОМЕР_4 на користь держави (одержувач платежу УК у Чечеловському районі м. Дніпра/Чечел.р./24060300; номер рахунку UA0004008; ; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код бюджетної класифікації 24060300; найменування коду бюджетної класифікації інші надходження;) витрати на проведення судової автотехнічної експертизи №19/104-9/2/1460 від 03 грудня 2020 року у розмірі 1 307 гривні 60 копійок.

Речові докази по кримінальному провадженню №0000660, а саме: ржаву металеву деталь, яка поміщена до спец. пакету ЕХР0212276 і перебуває у камері схову речових доказів ГУНП в Дніпропетровській області, змив потожирових часточок з ручки водійської дверцяти, шматочки жирових часточок поміщені до спец.пакету №0070124 після набрання вироком законної знищити як такі, що не мають матеріальної цінності, диск з відео записом слідчого експерименту від 19 листопада 2020 року - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Скасувати арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді від 05 вересня 2020 року автомобіля «ВАЗ 2105» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно постанови від 05 вересня 2020 року про визнання речовим доказом та передачу його на зберігання, залишений на спеціальному майданчику тимчасового утримання транспортних засобів ГУНП в Дніпропетровській області (м. Дніпро пр. Богдана Хмельницького 105) після набрання вироком законної сили повернути власнику.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
На вирок сторонами може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1