печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 січня 2022 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю:
особи, яка подала скаргу: не з`явився,
прокурора: не з`явився,
розглянув у відкритому судовому засіданні провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, яка полягає у не поверненні тимчасово вилучено майна в рамках кримінального провадження № 0001421,-

В С Т А Н О В И В :
До слідчого судді надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, яка полягає у не поверненні тимчасово вилучено майна в рамках кримінального провадження № 0001421, посилаючись на те, що 11.11.2021 на виконання ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було вилучено:
- Документи на ім`я ОСОБА_5 на 24 арк.;
- Платіжні доручення про перерахування грошових коштів на ім`я ОСОБА_5 на 16-ти арк.;
- Розписки про отримання грошей ОСОБА_5 на 34-х арк.;
- Документи на ім`я ОСОБА_6 1951 року народження на 10-ти арк.;
- Документи на ім`я ОСОБА_7 на 17-ти арк.;
- Документи на ім`я ОСОБА_8 на 8-и арк.;
- Документи на ім`я ОСОБА_9 на 8-и арк.;
- Документи на ім`я ОСОБА_10 на 20-и арк.;
- Документи на ім`я ОСОБА_11 на 10-и арк.;
- Документи на ім`я ОСОБА_12 на 20-и арк.
Вилучене майно у ході проведення обшуку не входить до переліку речей та документів, щодо яких слідчим суддею прямо надано дозвіл на його вилучення в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку. Відтак є тимчасово вилученим майном, яке за відсутності ухвали слідчого судді про накладення арешту підлягає негайному поверненню володільцю. У своїй скарзі, серед іншого, скаржник зазначає, що вилучене під час обшуку майно ніякого відношення до кримінального провадження № 0001421 від 09.09.2021 року не має.
В судове засідання особа, яка подала скаргу, представник володільця майна не з`явилась, про день, час, місце розгляду скарги повідомлений належним чином.
Іншим представником власника майна ОСОБА_13 було подано заяву про долучення до матеріалів справи відповідь Голови Печерського районного суду м. Києва від 22 грудня 2021 року, щодо відсутності клопотань органу досудового розслідування про арешт майна, яке належить ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження № 0001421, а також заяву про розгляд скарги за його відсутності, вимоги скарги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.
Слідчий в судове засідання не з`явився, про день, час, місце розгляду скарги повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі.
Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Оскільки, особа, яка подала скаргу, про день, час та місце розгляду скарги повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд скарги за її відсутності, а неявка слідчого не є перешкодою для розгляду скарги, слідчий суддя визнав можливим розглянути скаргу за відсутності учасників судового процесу, на підставі наявних матеріалів.
Згідно ст. 27, ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду скарги фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.
Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню, враховуючи наступне.
Слідчим суддею встановлено, що Печерським управлінням поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 09.09.2021 року № 0001421 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
В рамках здійснення досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні, 11.11.2021 року на підставі ухвали Печерського районного суду міста Києва від 04.11.2021 року у справі №757/58313/21-к проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 ., а саме за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого вилучено:
- Документи на ім`я ОСОБА_5 на 24 арк.;
- Платіжні доручення про перерахування грошових коштів на ім`я ОСОБА_5 на 16-ти арк.;
- Розписки про отримання грошей ОСОБА_5 на 34-х арк.;
- Документи на ім`я ОСОБА_6 1951 року народження на 10-ти арк.;
- Документи на ім`я ОСОБА_7 на 17-ти арк.;
- Документи на ім`я ОСОБА_8 на 8-и арк.;
- Документи на ім`я ОСОБА_9 на 8-и арк.;
- Документи на ім`я ОСОБА_10 на 20-и арк.;
- Документи на ім`я ОСОБА_11 на 10-и арк.;
- Документи на ім`я ОСОБА_12 на 20-и арк.
Як визначено у ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України, факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Тимчасово вилученим майном вважаються лише речі та документи, які не входять до переліку, щодо яких прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку.
Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04.11.2021 року по справі №757/58313/21-к не надано прямого дозволу на вилучення вищевказаних речей, вони є тимчасово вилученим майном.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено у випадках, зокрема, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу.
Так, відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Слідчий суддя при вирішенні даної скарги, враховує, приписи статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Так, згідно з усталеною практикою ЄСПЛ стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (див., серед інших джерел, рішення у справах «Іммобіліаре Саффі проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy) [ВП], заява № 22774/93, п. 44, ECHR 1999-V, та «Вістіньш і Препьолкінс проти Латвії» (<...>) [ВП], заява № 71243/01, п. 93, від 25 жовтня 2012 року).
ЄСПЛ наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece) [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії» (Kushoglu v. Bulgaria), заява № 48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року).
У своєму рішенні від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (Заява № 19336/04) ЄСПЛ також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льон рот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), пп. 69 і 73, Series A № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» (James and Others v. the United Kingdom), п. 50, Series A № 98).
Зважаючи на викладене та враховуючи, що розгляд справи у відповідності до положень ст. 22 КПК України відбувається на засадах змагальності, тоді як суб`єкт бездіяльності не надав слідчому судді ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна, натомість скаржником надано відповідь на адвокатський запит Голови Печерського районного суду м. Києва про відсутності клопотань органу досудового розслідування про арешт майна, яке належить ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження № 0001421 від 09.09.2021 року слідчий суддя дійшов висновку, що скарга представника володільця майна на бездіяльність слідчого Печерського УП ГУНП в м. Києві, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0001421 від 09.09.2021 року, є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції
про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 107, 100, 160-166, 167, 168, 170 174, 236, 303, 306, 307, 309, 372, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого Печерського УП ГУНП в м. Києві, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0001421 від 09.09.2021 року, - задовольнити.
Зобов`язати слідчого та/або іншу відповідальну особу Печерського УП ГУНП в м. Києві, яка здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001421 від 09.09.202 1року, повернути ОСОБА_4 тимчасово вилучене під час обшуку 11.11.2021 року за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме:
- Документи на ім`я ОСОБА_5 на 24 арк.;

- Платіжні доручення про перерахування грошових коштів на ім`я ОСОБА_5 на 16-ти арк.;

- Розписки про отримання грошей ОСОБА_5 на 34-х арк.;

- Документи на ім`я ОСОБА_6 1951 року народження на 10-ти арк.;

- Документи на ім`я ОСОБА_7 на 17-ти арк.;

- Документи на ім`я ОСОБА_8 на 8-и арк.;

- Документи на ім`я ОСОБА_9 на 8-и арк.;

- Документи на ім`я ОСОБА_10 на 20-и арк.;

- Документи на ім`я ОСОБА_11 на 10-и арк.;

- Документи на ім`я ОСОБА_12 на 20-и арк.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1