УХВАЛА
Іменем України

17.10.2022 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі заяву засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення,
В С Т А Н О В И В :
12.10.2022 року засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про його умовно-дострокове звільнення.
Представник установи в судове засідання не прибув, надіслав заяву про розгляд справи без його присутності.
Засуджений в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду подання повідомлений належним чином. Надав суду заяву про розгляд подання у його відсутність. Відповідно ст. 539 КПК України його неявка не перешкоджає розгляду справи, тому суд розглядає подання у його відсутність.
Прокурор заперечував проти задоволення заяви засудженого про його умовно-дострокового звільнення за відсутністю підстав.
Дослідивши матеріали справи, матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений 14 березня 2019 року Макарівським районним судом Київської області за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ч.3, 4 ст.75, п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнено від призначеного покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину, буде періодично зявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 30.07.2020 року скаовано ОСОБА_4 звільнення від відбування покарання за вироком Макарівського районного суду Київської області від 14.03.2019 року та направлено його для відбування покарання за вказаним вироком у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту його затримання.
Початок строку: 10.09.2020. Кінець строку: 10.09.2023.
Встановлено, що ОСОБА_4 був засуджений за вчинення умисного тяжкого злочину.
Як вбачається із характеристики, затвердженої начальником ДУ «Житомирська виправна колонія (№4)» засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі з 10.09.2020 року. За час тримання в ДУ «Київський слідчий ізолятор» порушень режиму тримання не допускав. Стягнень та заохочень не мав.
З 15.11.2020 року відбуває покарання в ДУ «Житомирська виправна колонія (№4)». За час відбування покарання порушень режиму тримання не допускає, стягнень не має. Не працевлаштований на виробництві установи, так як не бажає працювати. Приймає активну участь у роботах з благоустрою відділення. Один раз заохочувався правами начальника установи. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. Приймає участь у програмі диференційного виховного впливу «Фізкультура і спорт». Завдання програми виконує в повному обсязі, щоденно виконує комплекс вправ ранкової фізичної зарядки, займається спортом на спортмайданчику відділення. За характером спокійний, врівноважений.
Вину скоєного злочину за вироком суду визнав повністю.
За формальними ознаками застосуванню ст. 81 Кримінального кодексу України підлягає після 10.09.2022 року.
23.09.2022 року комісією установи виконання покарань розглядалося питання про застосування до ОСОБА_4 ст. 81 КК України, та згідно висновку комісії в застосуванні ст. 81 КК України, відмовлено, оскільки засуджений не довів своє виправлення.
Відповідно до довідки про заохочення та стягнення, затвердженої начальником ДУ «Житомирська виправна колонія (№4)», засуджений ОСОБА_4 має 1 заохочення. Стягнення відсутні.
Відповідно до довідки посадової особи ДУ «Житомирська виправна колонія (№4)» невідбутий строк покарання ОСОБА_4 складає 11 місяців 23 дні.
Відповідно до вимог ст. 81 КК України засуджений може бути звільнений умовно-достроково від відбуття призначеного покарання після фактичного відбуття певного строку покарання та за умови якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 81 К України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
Згідно правових позицій Верховного Суду України, викладених у п. п. 2, 17 постанови №2 від 26.04.2002 року Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.
Критерієм сумлінної поведінки є неухильне додержання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватись на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.
Суд наголошує, що в аспекті ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Згідно ч. 1, 2 ст. 6 КВК України виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого, зокрема, через його активне відношення до праці та її належне виконання протягом всього часу відбуття покарання.
Натомість, з матеріалів особової справи ОСОБА_4 вбачається, що засуджений на основному виробництві установи не працевлаштований, не проявляє соціально-корисної активності, тобто не намагається і не прагне до виправлення та ресоціалізації, про що свідчать дані, наведенні в його характеристиці. Суд звертає увагу, що хоча за період перебування ОСОБА_4 в установах виконання покарань на території України, режим утримання не порушував і не має стягнень, натомість дій, які б свідчили про реальне бажання засудженого довести своє виправлення за допомогою залучення його до праці у вказаних установах останній не вживав, характеризується посередньо.
Таким чином, надаючи оцінку наданим суду матеріалам щодо засудженого ОСОБА_4 , суд вважає, що засуджений не довів своє виправлення, у зв`язку із чим, слід відмовити в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 372, 537, 539 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 7 днів з дня її постановлення, а засудженому у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1