08.06.22 Справа № 469/252/22
1-кс/469/29/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2022 року смт.Березанка

Слідчий суддя Березанського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
Начальник Березанського відділу Миколаївської
окружної прокуратури - ОСОБА_3 ,
дізнавач - ОСОБА_4 ,
власник та користувач майна - ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання Начальника Березанського відділу Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000045 від 05.06.2022 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України,

встановив:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.
Начальник Березанського відділу Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 06 червня 2022 року звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні №0000045 від 05.06.2022 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України, у якому просив накласти арешт на речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

- Креветка в кількості 18131 штук;

- П`ять ящиків зеленого кольору;

- Риба «Атерина» в кількості 2011 штук;

- Транспортний засіб марки «PEUGEOT» модель «PARTNER» д.н НОМЕР_1 , власником якого згідно зі свідоцтвом ТЗ є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , із забороною користуватися вищевказаним майном.

Необхідність накладення арешту на майно, зазначене у клопотанні, Начальник Березанського відділу Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 обґрунтував тим, що 04.06.2022 року до ЧЧ відділення поліції № 8 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області надійшов рапорт старшого інспектора чергового ЧЧ відділення поліції № 8 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 , про те що 04.06.2022 об 11:07 за адресою: Березанський район, с.Коблеве, вулиця Морська 04.06.2022 о 07:50 на блокпосту «Копійка» зони відпочинку с.Коблеве Миколаївського (Березанскього) району Миколаївської області зупинено автомобіль марки «PEUGEOT» модель «PARTNER», д/н НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якому було виявлено живу морську креветку приблизною вагою 25 кг. та живу рибу «Атерина» приблизною вагою 10 кг.

За вказаним фактом сектором дізнання відділення поліції №8 МРУП ГУНП в Миколаївській області розпочате кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000045 від 05.06.2022, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України: «Незаконне зайняття рибним водним добувним промислом, якщо воно заподіяло істотну шкоду».

04.06.2022 року в ході огляду місця події встановлено об`єктом огляду являється ділянка місцевості розміром 10х10 метрів, розташована біля блокпоста «Копійка» при в`їзді до зони відпочинку в с.Коблеве Миколаївського (Березанського) району Миколаївськой області.

На ділянці місцевості, яка оглядається знаходиться вантажний фургон, марки «PEUGEOT» модель «PARTNER», д/н НОМЕР_2 , який на праві приватної власності згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 , належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 .

На момент огляду вищевказаного автомобіля виявлено чотири ящики, в яких знаходиться креветка, та один ящик, в якому перебуває риба «Атерина». При перерахунку, встановлено кількість біоресурсів, креветка 18131 штука, риба «Атерина» 2011 штук.

Вищевказані: автомобіль, креветка, риба вилучена разом з ящиками до відділення поліції №8 МРУП ГУНП в Миколаївській області.

На цьому огляд був завершений, в ході огляду було вилучено:

- Автомобіль марки «PEUGEOT» модель «PARTNER», д/н НОМЕР_2 ;

- Креветка в кількості 18131 штук;

- Риба «Атерина» в кількості 2011 штук;

- 5 ящиків зеленого кольору

05.06.2022 року вказаний автомобіль марки «PEUGEOT» модель «PARTNER» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , креветка в кількості 18131 штук, п`ять ящиків зеленого кольору, риба «Атерина» в кількості 2011 штук, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000045 від 05.06.2022, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України.

Виявлені та вилучені речі автомобіль марки «PEUGOUT» модель «PARTNER» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , креветка в кількості 18131 штук, п`ять ящиків зеленого кольору, риба «Атерина» в кількості 2011 штук відповідають критеріям, зазначеним у ст.167 КПК України, так як використані як засоби та знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди.

Вищевказаних висновків можна дійти у зв`язку з тим, що диспозиція частини 1 статті 249 КК України незаконне зайняття рибним, звіриним або іншим водним добувним промислом, та незаконна діяльність здійснювалася за допомогою автомобіля марки «PEUGEOT» модель «PARTNER» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Власником та користувачем автомобіля марки «PEUGEOT» модель «PARTNER» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 є ОСОБА_5 , мешканець АДРЕСА_1 .

У зв`язку з цим, начальник Березанського відділу Миколаївської окружної прокуратури в обґрунтування клопотання також зазначив, що відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арешт майна може передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном, використовувати та відчужувати його.

Наявність можливості зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, свідчать про необхідність накладення на певний час заборони на здійснення будь-яких дій щодо використання майна та розпорядження ним.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів, відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Згідно статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, якщо майно має значення речового доказу у кримінальному провадженні та є предметом кримінального правопорушення, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи.

Окрім вказаного, відповідно до ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Автомобіль марки «PEUGEOT» модель «PARTNER» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , креветка в кількості 18131 штук, п`ять ящиків зеленого кольору, риба «Атерина» в кількості 2011 штук, які знаходяться на місці події є предметами вчинення кримінального правопорушення.

Посилаючись на викладене, а також те, що виявлене та вилучене майно має суттєве значення для встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному проваджені, оскільки в розумінні ст.84 КПК України вказане майно є доказом вчинення кримінального правопорушення, тобто фактичними даними, які прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні: події кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України, а саме незаконне зайняття рибним водним добувним промислом, якщо воно заподіяло істотної шкоди, вони використані як засоби та знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди, оскільки за допомогою вказаного автомобіль марки «PEUGOUT» модель «PARTNER» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , креветка в кількості 18131 штук, п`ять ящиків зеленого кольору, риба «Атерина» в кількості 2011 штук, які знаходяться на місці події є предметами вчинення кримінального правопорушення, зважаючи на те, що іншим способом довести обставини, які підлягають доведенню у кримінальному провадженні неможливо, з метою збереження речових доказів, проведення у кримінальному провадженню необхідних судових експертиз, враховуючи те, що під час подальшої експлуатації вказаної техніки та майна до завершення проведення необхідних слідчих дій і судових експертиз у кримінальному провадженні, вони можуть зазнати конструктивних змін внаслідок змін та заміни внутрішніх деталей, а також знищення самої техніки та вилучених об`єктів, що може негативно вплинути на хід та результати досудового розслідування, Начальник Березанського відділу Миколаївської окружної прокуратури посилаючись на положення ст.ст. 131,132,167, 170, 171 КПК України, просив задовольнити клопотання.

У судовому засіданні Начальник Березанського відділу Миколаївської окружної прокуратури та дізнавач клопотання підтримали, посилаючись на обставини, зазначені у клопотанні. Просять його задовольнити.

Власник та користувач майна ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечив, а також факт скоєння ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України: «Незаконне зайняття рибним водним добувним промислом, якщо воно заподіяло істотну шкоду».

Пояснив суду, що він перебуває у трудових відносинах з ПП «Ім.Лейтенанта Шмідта» і є відповідальним на підприємстві за добування (вилов) живих водних біоресурсів у виробничому підрозділі Бригади №33.

04.06.2022 року він здійснив вилов креветки та риби атерини у водах Чорного моря у зоні відпочинку с.Коблеве Миколаївського району Миколаївської області біля бази «Зоря» шляхом виборки трьох ставних неводів вічком 7 мм, 7 мм та 8 мм.

Вказані неводи знаходяться у воді на відстані близько 50 100 метрів від урізу води, і були там розміщені ще до початку воєнного стану.

Виборка неводів здійснювалася ними вбрід з використанням рибацьких чобіт, без будь-яких плав засобів.

Лов креветки та риби він здійснював на законних підставах згідно Дозволу №026-21 на спеціальне використання водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах) та на підставі Дозволу №12 на спеціальне використання водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах), виданих ПП «Ім. Лейтенанта Шмідта», строк дії яких не закінчився.

Здобуту продукцію він віз для здачі до причалу №299 ПП «Ім. Лейтенанта Шмідта» на власному автомобілі марки «PEUGEOT» модель «PARTNER» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , оскільки використання плав засобів в умовах воєнного стану заборонено.

Під час руху на вказаному автомобілі він був зупинений працівниками поліції на блокпості при в`їзді до зони відпочинку с.Коблеве, які під час перевірки у нього документів виявили в багажнику його автомобіля предмети, зазначені у клопотанні.

Вважає вказані дії працівників поліції незаконними, оскільки лов риби та креветок він здійснював не в особистих цілях, а в ході виконання ним трудових обов`язків ПП «Ім. Лейтенанта Шмідта» на законних підставах за відсутності будь-яких заборон на вилов у Чорному морі креветки та риби атерини.

Встановлених судом обставин із посиланням на докази, а також мотивів неврахування окремих доказів;

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
За змістом ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів, якщо майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При вирішенні заявленого клопотання слідчий суддя звертає увагу на наступне.

За загальними правилами застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначеними у ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження (п.1 ч.3 ст.132 КПК України).

Як вбачається з матеріалів клопотання Начальника Березанського відділу Миколаївської окружної прокуратури заявник просить накласти арешт на майно у кримінальному провадженні №0000045 від 05.06.2022 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України, яке згідно ч.2 ст.12 КК України за ступенем тяжкості відноситься до категорії кримінальних проступків, і становить мінімальний рівень суспільної небезпеки.

Крім того, згідно диспозиції ч.1 ст.249 КК України незаконне зайняття рибним, водним добувним промислом, кримінальним законом визнається кримінальним правопорушенням за наявності істотної шкоди.

Разом з тим, розміру шкоди, заподіяної незаконним зайняттям рибним водним добувним промислом, для визначення чи є така шкода істотною, а тим більше доказів на її підтвердження, матеріали клопотання не містять, хоча наявність істотної шкоди є обов`язковою ознакою складу кримінального правопорушення, передбаченого диспозицією ч.1 ст.249 КК України.

Також, у клопотанні прокурора не викладено об`єктивну сторону кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України, зокрема: діяння, наслідок, причинний зв`язок, спосіб, знаряддя і засоби, місце, час, обстановку вчинення злочину, тощо, що призводить до неможливості встановлення причетності вказаного у клопотанні майна до зазначеного кримінального правопорушення з огляду на положення ч.1 ст.98 КПК України.

До того ж, зайняття рибним, звіриним або іншим водним добувним промислом визнається кримінально караним за умови його незаконності. Незаконність означає, що зайняття вказаним промислом відбувається без належного дозволу, в заборонений час, у недозволених місцях, забороненими знаряддями і способами лову, тощо.

Однак, клопотання прокурора не містить будь-яких даних, у чому полягає незаконність зайняття рибним, водним добувним промислом.

Крім того, відсутні дані щодо суб`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України, яка виражається у формі умислу.

Разом з тим, склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України, у відношенні до особи, яка не має дозволу на спеціальне використання водних живих ресурсів, які перебувають у стані природної волі, шляхом їх вилучення (вилову, добування, збирання) із природного середовища, може мати місце за умови здійснення таких дій умисно з використанням промислових знарядь лову (сіток, неводів, тралів, пасток, якими здійснюється промисловий лов), виключно з метою, відмінною від особистого споживання, а також при умові заподіяння довкіллю істотної шкоди.

Підозра у даному кримінальному провадженні не пред`явлена.

У клопотанні про арешт майна зазначається, як вбачається з його змісту, що до вчинення кримінального правопорушення за ч.1 ст.249 КК України причетний гр. ОСОБА_5 .

Так, за даними Витягу з ЄРДР від 05.06.2022 року, 04.06.2022 року в ході огляду місця події виявлено автомобіль марки «PEUGEOT» модель «PARTNER», д/н НОМЕР_2 , в середині якого перебували: креветка в кількості 18131 штука та риба атерина в кількості 2011 штук, які можливо незаконно виловлені ОСОБА_5 , 1970 р.н., у Чорному морі в зоні відпочинку с.Коблеве, Миколаївського району за допомогою заборонених знарядь вилову живих водних біоресурсів трьох ставних неводів вічком 7 мм, 7 мм та 8 мм (а.п.5).

Тобто, органом досудового розслідування лише припускається, що гр. ОСОБА_5 вказані водні біоресурси можливо незаконно виловив.

Разом з тим, достовірних доказів на підтвердження такого висновку до матеріалів клопотання не долучено.

У той же час, з наданих до матеріалів клопотання письмових пояснень ОСОБА_5 (а.с.13-14), підтверджених ним у судовому засіданні, вбачається, що вказана особа заперечує факт здійснення ним незаконного вилову риби, посилаючись на те, що він перебуває у трудових відносинах з ПП «Ім.Лейтенанта Шмідта» і є відповідальним на підприємстві за добування (вилов) живих водних біоресурсів у виробничому підрозділі Бригади №33.

Крім того, до матеріалів клопотання додано копію Наказу №70 від 26.03.2020 року по ПП «Ім.Лейтенанта Шмідта» про призначення ОСОБА_5 відповідальним на підприємстві за добування (вилов) живих водних біоресурсів у виробничому підрозділі Бригади №33 (а.п.16), копію посвідчення Рибалки ОСОБА_5 від 05.03.2021 року ПП «Ім. Лейтенанта Шмідта» (а.п.16), копію Дозволу №12 на спеціальне використання водних біоресурсів у рибогсподарських водних об`єктах (їх частинах) від 28.02.2018 року, виданого ПП «Ім.Лейтенанта Шмідта» Чорноморським рибоохоронним патрулем Чорноморського басейнового управління Державного агентства рибного господарства зі строком дії до 27.02.2023 року (а.п.17), копію Дозволу №026-21 на спеціальне використання водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах) від 15.11.2021 року, виданого ПП «Ім.Лейтенанта Шмідта» Управлінням Державного агентства меліорації та рибного господарства у Миколаївській області Державного агентства меліорації та рибного господарства України зі строком дії до 15.11.2026 року (а.п.18), копію повідомлення про встановлення частки добування (вилову) водних біоресурсів №1 К-67 від 31.12.2021 року (а.п.19), з даними про те, що ОСОБА_5 перебуває у трудових відносинах з ПП «Ім. Лейтенанта Шмідта», яке має дозволи на спеціальне використання водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах), і є відповідальним на даному підприємстві за добування (вилов) живих водних біоресурсів в виробничому підрозділі Бригади №33.

Крім того, власником майна ОСОБА_5 на підтвердження його заперечень проти клопотання надано копію Строкового трудового договору №07 від 12.05.2022 року, який містить відомості про те, що ОСОБА_5 прийнятий на роботу у ПП «Ім. Лейтенанта Шмідта» на час робіт тимчасового характеру рибалкою з 12.05.2022 року по 31.09.2022 року (а.п.37).

Однак, вказані обставини, які можуть свідчити про відсутність складу кримінального правопорушення у діях ОСОБА_5 залишилися поза увагою органу дізнання, і зазначеним вище доказам не надана належна оцінка.

Тобто, органом дізнання не перевірено і не спростовано доводи ОСОБА_5 в частині того, що він перебуває у трудових відносинах з ПП ім.Шмідта, яке має всі необхідні дозволи на спеціальне використання водних біоресурсів, що виключає склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України.

Разом з тим, згідно вимог ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого.

За змістом ч.1 ст.2 КПК України одним із завдань кримінального судочинства є забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що Начальником Березанського відділу Миколаївської окружної прокуратури не наведено достатніх переконливих доказів, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України.

Крім того, вирішуючи питання по суті клопотання слідчий суддя приймає до уваги наступне.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), слідчий суддя, зокрема, суд повинен враховувати:
- правову підставу для арешту майна (п.1 ч.2 ст.173 КПК України);
- можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (п.2 ч.2 ст.173 КПК України);
- розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження (п.5 ч.2 ст.173 КПК України);
- наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб (п.6 ч.2 ст.173 КПК України);
- необхідність такого арешту та наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч.1 ст.173 КПК України).

Виходячи зі змісту п.2 ч.3 ст.132 КПК України підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження є доведеність слідчим, дізнавачем, прокурором наявності такої потреби досудового розслідування, що виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора.

Як вбачається зі змісту клопотання Начальника Березанського відділу Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 , обґрунтовуючи необхідність його задоволення посилається на те, що зазначені в клопотанні вищевказані предмети мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному проваджені, так як вони використані як засоби та знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди, оскільки іншим способом довести обставини, які підлягають доведенню у кримінальному провадженні неможливо, з метою збереження речових доказів, проведення по кримінальному провадженню судових експертиз, враховуючи те, що під час подальшої експлуатації вказаної техніки до завершення проведення необхідних слідчих дій і судових експертиз у кримінальному провадженні, вона може зазнати конструктивних змін внаслідок змін та заміни внутрішніх деталей, а також знищення самої техніки, що може негативно вплинути на хід та результати досудового розслідування, та також виникла необхідність заборонити будь-якій юридичній або фізичній особі, на вищевказане майно яких необхідно накласти арешт, у володінні яких перебуває вищевказане майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його,

Разом з тим, наводячи такі доводи у клопотанні, заявник не наводить даних, необхідних для з`ясування обгрунтованності клопотання, а саме:

- які саме сліди кримінального правопорушення зберегли предмети, на які просить накласти арешт заявник;

- які саме судові експертизи у кримінальному провадженні мають бути проведені щодо майна, про яке йдеться у клопотанні;

- які саме обставини, які підлягають доведенню у кримінальному провадженні, і які неможливо довести іншим способом, без накладення арешту на майно.

Крім того, слідчий суддя враховує, що у клопотанні про накладення арешту на майно, ставиться питання про накладення арешту, у тому числі, на креветку в кількості 18131 штук та риба «Атерина» в кількості 2011 штук, що слід вважати продукцією, яка піддається швидкому псуванню, в розумінні положень ч.6 ст.100 КПК України.

Разом з тим за змістом ч.6 ст.100 КПК України речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню:

1) повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження;

2) передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду для реалізації, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Згідно положень ч.7 ст.100 КПК України у випадках, передбачених пунктами 2, 4 та абзацом сьомим частини шостої цієї статті, слідчий за погодженням із прокурором або прокурор звертається з відповідним клопотанням до слідчого судді місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування,.

У випадках, передбачених цією частиною, речові докази фіксуються за допомогою фотографування або відеозапису та докладно описуються. У разі необхідності може бути збережений зразок речового доказу, достатній для його експертного дослідження або інших цілей кримінального провадження.

Таким чином, як вбачається з наведених вимог закону, продукція, яка піддається швидкому псуванню, арешту не підлягає, а за відповідним клопотанням (слідчого за погодженням із прокурором або прокурора) за рішенням слідчого судді, суду передається для реалізації, в разі відсутності письмової згоди власника якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Отже, слід вважати, у цій частині клопотання не буде досягнута мета арешту, оскільки вилучене майно, а саме, креветка в кількості 18131 штук та риба «Атерина» в кількості 2011 штук, може зіпсуватися (п.3 ч.3 ст.12 КПК України).

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.
Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора слідчий суддя виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

При розгляді матеріалів клопотання слідчий суддя встановив та дійшов висновку, що у клопотанні прокурора:

- відсутні дані щодо факту заподіяння істотної шкоди внаслідок незаконного зайняття рибним, водним добувним промислом, наявність якої є обов`язковою ознакою складу кримінального правопорушення, передбаченого диспозицією ч.1 ст.249 КК України;

- не викладено об`єктивну сторону кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України;

- відсутні дані щодо того, у чому полягає незаконність зайняття рибним, водним добувним промислом у зазначеному кримінальному провадженні;

- відсутні дані щодо умислу на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України;

- не наведено достатніх та переконливих доказів про те, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України, до вчинення якого причетний гр. ОСОБА_5 ;

- не обґрунтовано і не доведено можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, зокрема пяти ящиків зеленого кольору та транспортного засобу марки «PEUGEOT» модель «PARTNER» д.н НОМЕР_1 (п.2 ч.2 ст.173 КПК України).

Таким чином, відповідно до викладеного, у клопотанні не доведено необхідність такого арешту та наявність ризиків, передбачених абз.2 ч.1ст. 170 КПК України, а також не доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні прокурора.

За положеннями ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

За змістом п.2 ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора.

Таким чином, враховуючи, що клопотання про арешт майна заявлено у кримінальному провадженні за ознаками кримінального проступку, який становить мінімальний рівень суспільної небезпеки, за недоведеності прокурором необхідності такого арешту та наявності ризиків, передбачених абз.2 ч.1 ст.170 КПК України, за недоведеності наявності потреби досудового розслідування у втручанні у майнові права власника майна, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність правових підстав для накладення арешту на майно, зазначене у клопотанні, у зв`язку з чим вважає, що у задоволенні клопотання Начальника Березанського відділу Миколаївської окружної прокуратури слід відмовити у повному обсязі.

Згідно з ч.3 ст.173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173, 175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання Начальника Березанського відділу Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000045 від 05.06.2022 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України, відмовити.

Згідно ч.3 ст.173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її постановлення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складено 08 червня 2022 року

Слідчий суддя: