Справа №512/694/21
Провадження №1-кп/512/18/22
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 серпня 2022 року Савранський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника за призначенням адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Саврань, Подільського району, Одеської області, об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.10.2021р. за №0000266, по обвинуваченню
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кам`яне, Савранського району, Одеської області, громадянина України, з професійно- технічною освітою, одруженого, утриманців не має, не військовозобов`язаного, тимчасово не працюючого, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , поживає за адресою АДРЕСА_1 , відповідно до ст.89 КК України визнається таким, що не має судимості, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.126-1 КК України (кримінальне провадження №0000266, внесене до ЄРДР 08.10.2021р.) та ч.1 ст.162 КК України (кримінальне провадження №0000154, внесене до ЄРДР 04.10.2021р.),

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 проживає в АДРЕСА_1 , спільно зі своєю матір`ю ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З квітня 2021 року він веде аморальний та пристосовницький спосіб життя, зловживає алкоголем та на ґрунті особистих неприязних відносин, діючи умисно та систематично, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, вчиняє домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_8 ..
Так, в період з квітня 2021 року по вересень 2021 року ОСОБА_8 неодноразово зверталась до органів Національною поліції України із заявами щодо домашнього насильства з боку свого сина ОСОБА_6 , тобто умисного вчинення психологічного насильства, яке проявлялось у висловлюванні ним грубої нецензурної лексики та словесних образ до потерпілої, погрозах застосування фізичної сили, переслідуванні та залякуванні, що призвело до її психологічних страждань та погіршило якість її життя.
За вказані дії ОСОБА_6 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_8 за ч.ч.1, 2 ст.173-2 КУпАП, а саме:
28.04.2021р. ОСОБА_6 вчинив відносно ОСОБА_8 психологічне насильство за наступних обставин: 28.04.2021р. біля 19 години в АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 висловлювався нецензурною лайкою на адресу своєї матері ОСОБА_8 , чим наніс їй психологічну травму та вчинив насильство в сім`ї. Згідно постанови Савранського районного суду Одеської області від 29.04.2021р. по справі №512/281/21 ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті).
10.08.2021р. ОСОБА_6 вчинив відносно ОСОБА_8 психологічне насильство, а саме: біля 19год. 30хв. в АДРЕСА_1 , висловлювався нецензурною лайкою на адресу своєї матері ОСОБА_8 , чим наніс їй психологічну травму та вчинив насильство в сім`ї. Згідно постанови Савранського районного суду Одеської області від 13.08.2021р.
по справі №512/535/21 ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.
Крім того, 06.09.2021р. ОСОБА_6 вчинив відносно ОСОБА_8 психологічне насильство, а саме: біля 19 години в АДРЕСА_1 , висловлювався нецензурною лайкою на адресу своєї матері ОСОБА_8 , чим наніс їй психологічну травму та вчинив насильство в сім`ї. Згідно постанови Савранського районного суду Одеської області
від 30.09.2021р. по справі №512/607/21 ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.
Також, 17.09.2021р. ОСОБА_6 вчинив відносно ОСОБА_8 психологічне насильство, а саме: біля 13 години в АДРЕСА_1 , висловлювався нецензурною лайкою на адресу своєї матері ОСОБА_8 , чим наніс їй психологічну травму та вчинив насильство в сім`ї. Згідно постанови Савранського районного суду Одеської області
від 30.09.2021р. по справі №512/608/21 ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.
Отже, починаючи з 28.04.2021р. і по 17.09.2021р. ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем спільного мешкання зі своєю матір`ю ОСОБА_8 за вищевказаною адресою, умисно та систематично вчиняв відносно неї психологічне насильство, що призвело до психологічних страждань ОСОБА_8 та погіршило якість її життя.
Крім цього, ОСОБА_6 , будучи особою, яка раніше неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім`ї, 24.09.2021р. приблизно о 16 годині, перебуваючи за місцем спільного мешкання зі своєю матір`ю ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_1 , діючи умисно та з мотивів явної неповаги до існуючих норм моралі, на ґрунті неприязних відносин, вчинив по відношенню до своєї матері ОСОБА_8 психологічне насильство, що виразилося в словесних образах нецензурною лексикою, чим завдав шкоди психологічному здоров`ю потерпілої, що погіршило якість її життя.
Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, а саме: у домашньому насильстві, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Щодо кримінального провадження №0000154, внесеного до ЄРДР 04.10.2021р., відносно ОСОБА_6 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.162 КК України, то ухвалою Савранського районного суду Одеської області від 27.05.2022р. вказане кримінальне провадження було закрито на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відмовою потерпілої ОСОБА_9 від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, вручено ОСОБА_6 27.10.2021р..

Потерпіла ОСОБА_8 цивільний позов про відшкодування майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, передбаченим ст.126-1 КК України, не пред`явила, подала до суду заяву, в якій просила провести судовий розгляд за її відсутності та притягнути ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності згідно чинного законодавства (а.с.17).
Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 не застосовувався.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою винуватість в обсязі пред`явленого йому обвинувачення та пояснив, що вчиняв по відношенню до своєї матері психологічне насильство, яке виражалося у словесних образах, погрозах, висловлюваннях в її бік нецензурною лайкою, але фізичного впливу він не застосовував. Також зазначив, що такі дії він вчиняв у стані сп`яніння.

У вчиненому кримінальному правопорушенні обвинувачений ОСОБА_6 кається, вказавши, що готовий понести покарання, що не пов`язане з позбавленням волі, запевнив суд, що в подальшому не вчинятиме правопорушень, а також попросив суд не досліджувати матеріали кримінального провадження, так як повністю визнає свою винуватість.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні також просив суд не застосовувати до свого підзахисного покарання, що пов`язане з позбавленням волі, оскільки обвинувачений щиро кається у вчиненому, шкодує про вчинені правопорушення, що він усвідомив свою протиправну поведінку, став на шлях виправлення і в майбутньому обіцяє не допускати подібне.
Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї винуватості в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також враховуючи те, що він та інші учасники судового провадження вважають, що обставини даного кримінального провадження доведені наявними у ньому доказами і не потребують дослідження у ході судового розгляду, у зв`язку з чим визнали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються; з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України провів скорочений судовий розгляд вказаного кримінального провадження.
Таким чином, суд вважає, що докази, які зібрані стороною обвинувачення у цьому кримінальному провадженні, є належними, допустимими і достовірними, а в сукупності вони є достатніми та взаємопов`язаними для постановлення обвинувального вироку.
За таких обставин, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, а також правильність кваліфікації дій обвинуваченого за вказаною статтею, а саме: вчинення домашнього насильства, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах Володіна проти рф від 09.07.2019р., Левчук проти України від 03.09.2020р. зазначив, що домашнє насильство є порушенням статей 3, 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Там, де особа достовірно стверджує про те, що вона зазнавала актів домашнього насильства, якими б незначними поодинокі випадки не були, національні органи влади повинні оцінити ситуацію у всіх аспектах, включно з ризиком повторення подібних інцидентів. Ця оцінка повинна належним чином брати до уваги особливу вразливість жертв, які часто емоційно, фінансово чи іншим чином залежать від своїх кривдників, а також психологічний вплив можливого повторного знущання, залякування та насильства на їхнє повсякденне життя.

З огляду на зазначене, при призначенні міри покарання для обвинуваченого суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно ч.4 ст.12 КК України є нетяжким злочином, а також всі обставини кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого, який зареєстрований і проживає спільно зі своєю матір`ю ОСОБА_8 (потерпілою) в с.Кам`яне, Одеської області (а.с.52), одружений, але з дружиною разом не проживають, утриманців не має, за місцем проживання характеризується негативно, зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя (а.с.51), постійної роботи не має, на обліку в Центрі зайнятості як безробітний не перебуває, утримує себе за рахунок праці по найму, відповідно до ст.89 КК України визнається таким, що не має судимості (а.с.45-48).
Також, суд враховує інформацію, надану Подільським районним сектором №5 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області, у досудовій доповіді щодо обвинуваченого, а саме: інформацію про обвинуваченого, його соціально-психологічну характеристику, високу оцінку ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, дуже високу оцінку ризику небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, та висновок про неможливість виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк, оскільки застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку обвинуваченого з метою його виправлення та запобігання вчиненню ним повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції (а.с.85-95).
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 згідно зі ст.66 КК України суд відносить визнання ним своєї винуватості.
До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, що передбачені ч.1 ст.67 цього Кодексу, суд відносить вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку та вчинення кримінального правопорушення щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.
Враховуючі сукупність вищезазначених обставин, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, що обвинувачений спільно проживає із потерпілою ОСОБА_8 , не працює, утриманців не має, за місцем проживання характеризується виключно негативно, зловживає алкогольними напоями, визнається таким, що не має судимості, наявність двох обставин, які обтяжують покарання, що свідчить про сформованість стійкої направленості особистості обвинуваченого на вчинення домашнього насильства, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, суд приходить до переконання, що ОСОБА_6 слід обрати покарання лише у виді арешту, що буде необхідним й достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, а також є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Обмеження щодо застосування до ОСОБА_6 арешту, які передбачені ч.3 ст.60 КК України, відсутні.

Враховуючи фактичні обставини справи, характер вчиненого правопорушення та ступінь його тяжкості, суд не знаходить підстав для застосування до обвинуваченого положень ст.ст.69, 75 КК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався; підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили суд не вбачає.

Цивільний позов потерпілою не пред`явлений.
Речові докази та процесуальні витрати, що передбачені ст.118 КПК України, у кримінальному провадженні відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст.66, п.п.6, 6-1 ч.1 ст.67, ст.126-1 КК України, ст.368, ч.1 ст.369, ст.ст.370, 371, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, призначивши йому покарання у виді арешту на строк 4 (чотири) місяця.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 в межах кримінального провадження №0000266 від 08.10.2021р. не обирався.

Після набрання вироком законної сили ОСОБА_6 затримати негайно та направити до місця відбування покарання.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_6 обчислювати з моменту його затримання в порядку виконання цього вироку суду.

Цивільний позов потерпілою ОСОБА_8 не пред`явлений.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Роз`яснити потерпілій ОСОБА_8 , що вона має право звернутися до суду у порядку цивільного судочинства з позовом до ОСОБА_6 про відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим або його захисником в частині, що стосується інтересів обвинуваченого, потерпілою або її представником у частині, що стосується інтересів потерпілої, але в межах вимог, заявлених нею в суді першої інстанції, а також прокурором в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду (65078, м.Одеса, вул.Івана та Юрія Лип, 24-а) шляхом подачі апеляційної скарги через Савранський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення (п.п.1, 6, 7 ч.1 ст.393, п.1 ч.1, п.1 ч.2 ст.395 КПК України).

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України (ч.2 ст.394 цього Кодексу).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції (ч.ч.1, 2 ст.532 КПК України).

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору (ч.6 ст.376 КПК України).

СУДДЯ (підпис)

Суддя Савранського районного
суду Одеської області ОСОБА_1