Справа № 308/6016/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_4 погоджене процесуальним керівником: прокурором Воловецького відділу Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000068 від 12.05.2022 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Вільхівка, Іршавського району, мешканки та зареєстрованої АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, виконуючої обов`язки директора Закарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України, заміжньої, раніше не судимої,-
підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Заступник начальника відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Закарпатській області майор поліції ОСОБА_4 за погодженням з процесуальним керівником: прокурором Воловецького відділу Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з клопотанням у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000068 від 12.05.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 .
Подане клопотання мотивує тим, що ОСОБА_5 , будучи відповідно до наказу Національної академії аграрних наук України від 24.05.2019 №174-к призначеною виконуючою обов`язків директора Закарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України, будучи наділеною організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими правами та обов`язками, тобто являючись службовою особою, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив, з метою реалізації злочинного умислу, спрямованого на особисте протиправне збагачення, вчинила дії, які мають ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Так 05.05.2022 до виконуючої обов`язків директора Закарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України ОСОБА_5 звернувся фізична особа-підприємець ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою отримання в оренду земельної ділянки на території населеного пункту Нижні Ворота, Мукачівського району, Закарпатської області для вирощування малини. Тоді у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на особисте протиправне збагачення, яка діючи всупереч інтересам служби, вирішила скористатися даною ситуацією шляхом одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_9 за вчинення дій з використанням свого службового становища та збагатитись злочинним шляхом та повідомила, що за її сприяння у передачі даної земельної ділянки в оренду та безперешкодного підписання відповідного договору ОСОБА_10 крім офіційної орендної плати має надати їй грошові кошти в сумі 1000 Євро в якості неправомірної вигоди.

ОСОБА_10 усвідомлюючи те, що у разі невиконання протиправних вимог ОСОБА_5 він не зможе повною мірою реалізувати свої права та отримати в оренду вказану земельну ділянку, не бажаючи, у зв`язку з цим, настання для себе негативних наслідків, будучи поставленим у безвихідь, змушений був погодитися на її протиправні вимоги, поставлені йому безпосередньо ОСОБА_5 .

Однак, розуміючи незаконність зазначених дій ОСОБА_5 та усвідомлюючи, що надання неправомірної вигоди є кримінально-караним, не бажаючи бути притягненим до кримінальної відповідальності, ОСОБА_10 звернувся з відповідною заявою до правоохоронних органів та почав діяти під їхнім контролем, з метою викриття злочинної діяльності ОСОБА_5 .

Так, 18.05.2022 біля 15.00 годин під час чергової зустрічі ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , яка відбулася у кабінеті директора Закарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України за адресою: с. Велика Бакта, проспект Свободи,17, ОСОБА_5 переслідуючи корисливий мотив, одержала від ОСОБА_9 , який діяв під контролем правоохоронних органів частину раніше обумовленої суми неправомірної вигоди в розмірі 100 Євро, що згідно з офіційним курсом Національного банку України станом на 18.05.2022 становить 3084 гривень, за її сприяння у передачі даної земельної ділянки в оренду та безперешкодне підписання відповідного договору.

В подальшому 19.05.2022 біля 16.40 годин ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на особисте протиправне збагачення до кінця, перебуваючи в коридорі біля центрального входу, який знаходиться на першому поверсі Закарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України за адресою: с. Велика Бакта, проспект Свободи,17, одержала від ОСОБА_10 , який діяв під контролем правоохоронних органів, іншу частину раніше обумовленої суми грошових коштів в розмірі 900 Євро, що згідно з офіційним курсом Національного банку України станом на 19.05.2022 становить 27684 гривень, в якості неправомірної вигоди за її сприяння у передачі даної земельної ділянки в оренду та безперешкодне підписання відповідного договору, однак після одержання неправомірної вигоди була викрита працівниками правоохоронних органів.

Таким чином, в період з 18.05.2022 по 19.05.2022 виконуюча обов`язки директора Закарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України ОСОБА_5 вимагала та одержала від ОСОБА_9 неправомірну вигоду в розмірі 1000 Євро, в якості неправомірної вигоди за її сприяння у передачі земельної ділянки в оренду на території населеного пункту Нижні Ворота, Мукачівського району, Закарпатської області та безперешкодне підписання відповідного договору.

За таких обставин ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

19.05.2022 о 16.55 год. ОСОБА_5 затримано в кабінеті директора Закарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції, за адресою с. Велика Бакта проспект Свободи,17, Берегівського району Закарпатської області в порядку ст. 208 КПК України.

20.05.2022 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці с. Вільхівка, Іршавського району, мешканці АДРЕСА_1 , українці, громадянці України, зі слів раніше не судимій, виконуючій обов`язки директора Закарпатської державної сільськогосподарської дослідної повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Слідчий зазначає в клопотанні, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у інкримінованому їй злочині підтверджується зібраними у справі доказами, а саме : заявою ОСОБА_9 про вчинення ОСОБА_5 вказаного злочину, показами свідка ОСОБА_9 , протоколом огляду місця події під час якого вилучено предмет неправомірної вигоди, протоколом затримання ОСОБА_5 , іншими матеріалами кримінального провадження.
Вказані докази є вагомими та дають обґрунтовані підстави для підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення.
У клопотанні слідчий зазначає, що на даний час є необхідність у застосуванні відносно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою забезпечення виконання нею покладених на неї процесуальних обов`язків, а також з метою запобігання спробам : переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків,експерта, спеціаліста, інших учасників у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Слідчий зазначає, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від пяти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, при цьому оскільки згідно примітки до ст. 45 КК України інкримінований їй злочин є корупційним, до неї, у випадку засудження, не можуть бути застосовані положення ст.ст. 69, 75 чи інших статтей КК України, які можуть пом`якшити становище, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваної переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Окрім того, слідчий зазначає, що у кримінальному провадженні на даний час ще не встановлені всі та не допитані як свідки працівники Закарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України, а тому сторона обвинувачення, враховуючи службове становище відповідно до займаної посади підозрюваної не виключає можливості вчинення нею безпосередньо чи за посередництва інших осіб з метою уникнення кримінальної відповідальності спроб незаконного впливу на вказаних осіб, заявника ОСОБА_9 та інших учасників кримінального провадження, а також спроб знищення, спотворення чи підроблення документів, що можуть мати доказове значення.

Окрім того, слідчий зазначає, що не виключена можливість, що ОСОБА_5 може і в подальшому вчиняти корупційні злочини пов`язані із вимаганням та одержанням від громадян неправомірної вигоди.
На думку сторони обвинувачення, з урахуванням сукупності обставин, наведених вище, а саме тяжкості кримінального правопорушення, способу його вчинення, наслідків, які воно потягло, суворості можливого покарання, посади підозрюваної, наявності кількох ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та відсутності обставин, які перешкоджають триманню під вартою ОСОБА_5 , застосування більш м`яких запобіжних заходів аніж тримання під вартою буде недостатнім, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_5 не досягне мети застосування запобіжного заходу у даному кримінальному провадженні.
В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали та просили його задовольнити з підстав наведених у клопотанні. Прокурор в судовому засіданні надав пояснення аналогічні викладеним у клопотанні. Слідчий в судовому засіданні пояснив, що в ході огляду місця події було вилучено документи, які мають значення в рамках даного кримінального провадження та предмет неправомірної вимоги, змиви та інші речі.
Захисник підозрюваної у судовому засіданні просив у задоволенні клопотання відмовити з підстав викладених у письмових запереченнях. Захисник вказав на недоведеність прокурором наявності ризиків передбачених ст. 177 КПК України. Ризики носять абстракційний характер. Доводи прокурора, щодо наявності ризиків вважає їх припущеннями. Просив врахувати особу підозрюваної , міцність соціальних зв`язків та застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

У судовому засіданні підозрювана ОСОБА_5 підтримала доводи захисника. Пояснила, що не має паспорта для виїзду за кордон, вона є науковцем та у неї період проведення дослідів. Оскільки їй необхідно проводити дослідження, просила суд застосувати до неї запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Заперечила факт наявності ризиків.

Заслухавши думку слідчого та прокурора про доцільність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, пояснення захисника та підозрюваної, перевіривши докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Клопотання слідчого мотивоване тим, що перебуваючи на волі ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знаючи та намагаючись уникнути відповідальності за вчинене нею діяння, усвідомлюючи наслідки в разі доведення останній вини у вчинені вище вказаного злочину, з метою уникнення від покарання шляхом впливу на свідків, експертів, спеціалістів у кримінальному провадженні; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати повному та всебічному досудовому розслідуванні даного кримінального провадження іншим чином, або вчинити інше кримінальне правопорушення.
Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
Стаття 177 КПК України містить правові норми щодо мети та підстав застосовування запобіжних заходів.
Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 194 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України.
Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно п. 3 абз.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства" від 25.04.2003 року № 4, запобіжні заходи застосовується за наявності підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений буде намагатись ухилятися від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини по кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. Разом з тим взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим такий обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають норм КПК України, і його належної поведінки.
Разом з тим, в п. 13.3 вищевказаної Постанови роз`яснено, що обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.
Це можливо, коли особа немає постійного місця проживання, зловживає спиртними напоями чи вживає наркотичні засоби, продовжує вчиняти злочини, підтримує соціальні зв`язки негативного характеру, порушила умови запобіжного характеру, не пов`язаного з позбавленням волі, раніше ухилялася від слідства, суду чи виконання судових рішень.
Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 25 квітня 2003 року "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства" розглядаючи подання, суддя з`ясовує, чи є підозра у вчиненні особою злочину або обвинувачення останньої обґрунтованими, тобто чи є в розпорядженні органу дізнання, слідчого встановлені у визначеному законом порядку достатні дані, що свідчать про наявність ознак злочину, вчиненого саме цією особою (ними можуть бути заяви й повідомлення про злочин, явка з повинною, документи, складені за результатами оперативно-розшукової діяльності, протоколи слідчих дій, висновки експертиз тощо).
У відповідності до рішення Конституційного Суду України від 08 липня 2003 року № 14-рп/2003 тяжкість злочину законом не визначається як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а тільки враховується поряд з іншими обставинами, передбаченими відповідними статтями КПК України.
Слідчий суддя при вирішенні клопотання враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Витягом з кримінального провадження №0000068 , сформованого станом на 20.05.2022 року, підтверджено, що органом досудового розслідування ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
20.05.2022 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, яку їй вручено 20.05.2022 року.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 368 КК України, а виходячи лише з фактичних даних, що містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, приходжу до висновку про обґрунтованість підозри останньої у вчиненні кримінального правопорушення за викладених в клопотанні обставин. Зокрема, кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 368 КК України відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено зокрема, покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.
Прокурором та слідчим наведено обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення. Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та доданими до клопотання доказами, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри, і на підставі яких слідчий виніс повідомлення ОСОБА_5 про підозру, копія якого 20.05.2022 року, їй вручена. Однак, дослідження доказів з метою визнання їх такими, які можуть бути покладені в основу винуватості особи у вчиненні того чи іншого злочину відноситься до стадії судового розгляду по суті,та не вирішується на стадії досудового розслідування.
Дослідивши матеріали судового провадження, приєднані слідчим до клопотання докази, слідчий суддя приходить до переконання, що прокурором під час розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Слідчий суддя , виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182)
При цьому слідчим суддею при обранні запобіжного заходу лише перевіряється наявність вагомих доказів, що можуть свідчити про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. Слідчий суддя, звертає увагу сторони захисту на те, що питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваної не являється предметом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Разом з тим, перевіряючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, слідчий суддя виходить з того, що сукупність матеріалів кримінального провадження на даній стадії розслідування, є достатньою для застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.
При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.
Окрім того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» Європейський Суд з прав людини зазначив, що поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що прокурором під час розгляду клопотання доведено наявність ризиків, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Слідчий суддя враховує, що стороною обвинувачення не доведено, що підозрювана продовжує вчиняти злочини, підтримує соціальні зв`язки негативного характеру, порушила умови раніше застосованого до неї запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням чи обмеженням волі, раніше ухилялася від слідства, суду чи виконання судових рішень.
Слідчим та прокурором не надано доказів, що підозрювана переховувалася від органів досудового слідства.
Вважаючи наявними дані ризики, слідчий та прокурор виходить виключно із тяжкості покарання, що загрожують ОСОБА_5 у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється.
У рішенні Європейського суду «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 р. зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують,та міжнародними контактами.

Надаючи оцінку можливості підозрюваній переховуватися від органів слідства , слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує останній у разі визнання її винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та, що в поєднанні з наявними у суді даними про її особу, яка заміжня , має постійне місце проживання та реєстрації місця проживання , роботи, позитивну характеристику з місця роботи, яка отримала ступінь кандидата сільськогосподарських наук, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків підозрюваної в місці її постійного проживання, які спростовують ризик переховуватися від органів слідства або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Отже, на переконання слідчого судді, небезпека переховування ОСОБА_5 здається явно не переконливою.
Додані до клопотання докази підтверджують високий рівень існування ризику незаконного впливу ОСОБА_5 безпосередньо чи за посередництва інших осіб на заявника ОСОБА_9 та свідків.

Окрім цього щодо ризику незаконного впливу на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, то слідчий суддя вважає його обґрунтованим, оскільки підозрюваний матиме можливість впливати на свідка. Окрім цього, при встановленні наявності ризику впливу на потерпілого, свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК). За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

На даний час існує реальна необхідність допиту свідків, проведення великого обсягу необхідних процедурних (процесуальних) дій, відтак, на переконання слідчого судді, існує об`єктивна реальність ризику можливого впливу підозрюваного на свідків, які ще не допитані в кримінальному провадженні , оскільки у силу займаної посади, матиме можливість використовуючи свою владу як керівника , авторитет та здобутий досвід незаконно впливати на свідків .

Щодо ризику спроб знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення , то слідчий суддя вважає його не обґрунтованим та слідчим не доведено, оскільки як встановлено слідчим суддею та відповідно до пояснень наданих слідчим в судовому засіданні в рамках даного кримінального провадження під час огляду місця події слідчим вилучено предмет неправомірної вигоди, документи які мають відношення до вказаного кримінального правопорушення та змиви з рук.

Разом із тим, проаналізувавши доводи клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про недоведеність слідчим та прокурором ризиків : можливого переховування підозрюваної ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та/ або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення ; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки додані до клопотання матеріали не містять доказів, які б давали достатні підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_5 має на меті переховуватися від органу досудового розслідування та/ або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення.
Слідчий суддя враховує, що стороною обвинувачення не доведено, що підозрювана продовжує вчиняти злочини, підтримує соціальні зв`язки негативного характеру, порушила умови раніше застосованого до неї запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням чи обмеженням волі, раніше ухилялася від слідства, суду чи виконання судових рішень.
Зважаючи на викладене, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою , належним чином не вмотивоване, а викладені в ньому доводи, з достатністю не вказують на наявність обставин та ризиків, підтверджених фактичними даними, які би давали підстави вважати, що застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою буде виправданим.
Окрім того, слідчим та прокурором не наведено доводів про недостатність застосування більш мяких запобіжних заходів, ніж той, про який клопочуть слідчий та прокурор, для запобігання встановленому слідчим суддею ризиків.
Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного слідчим обґрунтування клопотання.
Відповідно до п. "с" ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Слідчий суддя зазначає, що обґрунтована підозра ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй злочину та його тяжкість, не свідчить про те, що при застосуванні щодо підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, вона не виконуватиме покладені на неї процесуальні обовязки.
Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні даного кримінального правопорушення за відсутності фактичних даних, які б свідчили про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити її належної поведінки та виконання процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, не є підставою для обрання найбільш суворої міри запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.
За таких обставин прокурором та слідчим доведено обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої статті 194 КПК України, але не доведено обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, а тому слідчий суддя вважає, що в задоволенні клопотання про обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту слід відмовити та вважає за потрібне застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби.
Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Згідно ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
За таких обставин, слідчий суддя , врахувавши вищенаведені обставини, вимоги кримінального процесуального закону та дані про особу підозрюваної, прийшов до висновків про відмову в задоволенні клопотання про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та про можливість застосування щодо неї запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, з покладенням на неї відповідних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, такі висновки ґрунтуються на вимогах закону й доданих до клопотання матеріалах. При цьому, слідчий суддя вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної.
Приймаючи до уваги вищенаведене та фактичні обставини справи, слідчий суддя вважає, що відносно ОСОБА_5 слід обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби без застосуванням засобу електронного контролю.
Відповідно до ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.
Керуючись п. "с" ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, постановою Пленуму Верховного Суду України № 4 від 25 квітня 2003 року "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства" ст. ст. 177, 178, 183, 186, 309 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_4 погоджене процесуальним керівником: прокурором Воловецького відділу Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Вільхівка, Іршавського району, мешканки та зареєстрованої АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, виконуючої обов`язки директора Закарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України, заміжньої, раніше не судимої, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування засобу електронного контролю в нічний час доби, заборонивши ОСОБА_5 покидати місце проживання ( АДРЕСА_1 ) в період з 20.00 год. по 07.00 год. кожної наступної доби, на строк до 60 діб, а саме до 15.07.2022 року.

Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не залишати місце постійного фактичного проживання: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора з 20:00 години по 07:00 годину кожної наступної доби;

- повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- утримуватися від спілкування з свідком ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Виконання даної ухвали доручити начальнику Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області.

Контроль за виконанням обраного запобіжного заходу доручити начальнику Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, підозрюваного, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. В разі невиконання вище вказаних зобов`язань відносно нього може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 24.05.2022 року о 16 - 35 год.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1