ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1815/22 Справа № 204/2433/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 травня 2022 року про відмову у зарахуванні до покарання строку попереднього ув`язнення засудженому
Варенику ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 травня 2022 року у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування до покарання строку попереднього ув`язнення відмовлено.
Мотивуючи ухвалене рішення, суд посилався на те, що вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 23 травня 2017 року ОСОБА_7 , було визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України та призначено покарання у виді трьох років одного місяця позбавлення волі, від відбування якого звільнено на підставі ст. 75, ст. 76, ст. 104 КК України з іспитовим строком на один рік. Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 21 березня 2018 року було скасовано звільнення від відбування покарання з іспитовим строком та направлено ОСОБА_7 до кримінально-виконавчої установи закритого типу для відбування призначеного покарання за вказаним вироком. Вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 13 листопада 2018 року ОСОБА_7 , було визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України та призначено покарання у виді чотирьох років одного місяця позбавлення волі. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України строк відбування покарання засудженому було вирішено рахувати з моменту його затримання, а саме з 22 січня 2018 року з розрахунку один день за один день позбавлення волі. Вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 29 листопада 2021 року ОСОБА_7 було визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ст. 70 КК України та призначено покарання у виді семи років одного місяця позбавлення волі. Початок строку відбування покарання вирішено рахувати з 22 січня 2018 року. Вироком Дніпровського апеляційного суду від 10 березня 2022 року вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 29 листопада 2021 року в частині призначено покарання скасовано та ухвалено новий вирок в частині призначення покарання ОСОБА_9 , в частині призначення покарання ОСОБА_7 вирок суду залишено без змін.
Суд зауважив, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України 02 січня 2018 року, де було обрано останньому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 22 січня 2018 року та було зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення на підставі ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Водночас, кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України, останній вчинив 28 грудня 2017 року, де відповідно вироку строк відбування покарання засудженому вирішено рахувати з 22 січня 2018 року. За цих умов, врахувавши, що до ОСОБА_7 не було застосовано попереднє ув`язнення після скасування вироку Вільногірського міського суду Дніпропетровська від 23 травня 2017 року, оскільки іспитовий строк призначений ОСОБА_7 зазначеним вироком був скасований ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 21 березня 2018 року, та його було направлено для подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі, суд не знайшов підстав для задоволення клопотання засудженого.

В апеляційній скарзі засуджений засуджений просить зарахувати йому до покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі на підставі вироку Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 23 травня 2017 року. Засуджений зазначає, що за вказаним вироком строк попереднього ув`язнення підлягає зарахуванню до покарання за цими розрахунками.

Заслухавши суддю-доповідача, засудженого, який апеляційну скаргу підтримав, прокурора, який просив ухвалу залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Згідно з вимогами ст. 1 Закону України Про попереднє ув`язнення, попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону України №838- VIII від 26 листопада 2015 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року № 2046-VIII, який набрав чинності з 21 червня 2017 року, у вказану вище частину статті внесені зміни і вона викладена в новій редакції, яка передбачає зарахування судом попереднього ув`язнення у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 29 серпня 2018 року (провадження №13-31кс18), якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_7 було засуджено вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 23 травня 2017 року за ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у виді трьох років одного місяця позбавлення волі, від відбування якого звільнено на підставі ст. 75, ст. 76, ст. 104 КК України з іспитовим строком на один рік.
Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 21 березня 2018 року було скасовано звільнення від відбування покарання з іспитовим строком та направлено ОСОБА_7 до кримінально-виконавчої установи закритого типу для відбування призначеного покарання за вказаним вироком.
Вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 13 листопада 2018 року ОСОБА_7 було засуджено за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до покарання у виді чотирьох років одного місяця позбавлення волі. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України строк відбування покарання засудженому було вирішено рахувати з моменту його затримання, а саме з 22 січня 2018 року з розрахунку один день за один день позбавлення волі.
Вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 29 листопада 2021 року ОСОБА_7 було засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ст. 70 КК України до покарання у виді семи років одного місяця позбавлення волі. Початок строку відбування покарання вирішено рахувати з 22 січня 2018 року. Вироком Дніпровського апеляційного суду від 10 березня 2022 року вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 29 листопада 2021 року в частині призначено покарання скасовано та ухвалено новий вирок в частині призначення покарання ОСОБА_9 , в частині призначення покарання ОСОБА_7 вирок суду залишено без змін.
Надаючи оцінку наведеним обставинам, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання засудженого.
Матеріалами провадження об`єктивно підтверджується, що ОСОБА_7 , в межах провадження, за наслідками якого ухвалено вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 13 листопада 2018 року, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, 02 січня 2018 року.
Водночас, кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України, за які ОСОБА_7 засуджено вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 29 листопада 2021 року, було вчинено останнім 28 грудня 2017 року.
Таким чином, ОСОБА_7 вчинив зазначені злочини після набрання чинності Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року № 2046-VIII.

Що стосується кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за яке ОСОБА_7 засуджено вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 23 травня 2017 року, то воно хоча і вчинено останнім до набрання чинності зазначеним законом, проте запобіжний захід в межах кримінального провадження не застосувався та за наслідками судового розгляду ОСОБА_10 було засуджено до покарання у виді трьох років одного місяця позбавлення волі, від відбування якого звільнено на підставі ст. 75, ст. 76, ст. 104 КК України з іспитовим строком на один рік. При цьому, ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 21 березня 2018 року було скасовано звільнення від відбування покарання з іспитовим строком та направлено ОСОБА_7 до кримінально-виконавчої установи закритого типу для відбування призначеного покарання за вказаним вироком.
Отже, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, яке зміні або скасуванню з викладених в апеляційній скарзі мотивів не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 травня 2022 року про відмову у зарахуванні до покарання строку попереднього ув`язнення засудженому ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4