Справа № 214/3001/22
1-кс/214/465/22
У Х В А Л А
Іменем України
28 червня 2022 року слідчий суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засідані в залі суду в місті Кривому Розі клопотання слідчого третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі майора Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 погоджене з прокурором Херсонської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Севостополь, АР Крим, громадянина України, маючого професійно-технічну освіту, одруженого, військовослужбовця військової служби за мобілізацією, гранатометника 1 піхотного відділення 3 піхотного взводу 7 піхотної роти військової частини НОМЕР_1 , солдата, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 28, ч. 4 ст. 402 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Третім слідчим відділом Територіального управління ДБР, розташованого у м. Мелітополі здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000075 від 25 червня 2022 року, за підозрою ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 ,у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 4 ст. 402 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 26.02.2022 за №7, військовослужбовця військової служби за мобілізацією солдата ОСОБА_6 зараховано до списків особового складу військової частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду гранатометника 1 піхотного відділення 3 піхотного взводу 7 піхотної роти військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. ст. 19, 68 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

З 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, з часу видання Президентом України Указу №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затвердження його Законом України №2102-IX Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» та до теперішнього часу, відповідно до Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» почав діяти воєнний стан в України.

Відповідно до ст. 4 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі Статуту), повсякденне життя і службова діяльність військовослужбовців регулюються Конституцією України, законами України, цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами.

Будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, солдат ОСОБА_6 , відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (надалі Статуту), ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.

Разом з цим, солдат ОСОБА_6 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин за наступних обставин.

Так, 24 червня 2022 року, близько 19 години 00 хвилин, командиром 7 піхотної роти військової частини НОМЕР_1 капітаном ОСОБА_11 особовому складу 3 піхотного взводу цієї ж роти, у тому числі солдату ОСОБА_6 , доведено бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 від 24.06.2022 за №47 щодо оборонних дій в населеному пункті АДРЕСА_2 , яке необхідно було виконати 25 червня 2022 року.

В подальшому, 25 червня 2022 року, близько 05 години 00 хвилин, командиром 7 піхотної роти військової частини НОМЕР_1 капітаном ОСОБА_11 , згідно бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 від 24.06.2022 за №47, особовому складу 3 піхотного взводу цієї ж роти, у тому числі солдату ОСОБА_6 , віддано наказ висунутись з населеного пункту Зеленодольськ до населеного пункту Потьомкине для посилення підрозділів військової частини та участі в оборонних діях в населеному пункті Потьомкине.

Проте, солдат ОСОБА_6 , діючи умисно, в порушення статутних вимог, в умовах воєнного стану, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби, без попередньої змови між собою групою осіб із військовослужбовцями 3 піхотного взводу 7 піхотної роти цієї ж військової частини старшим лейтенантом ОСОБА_8 , солдатом ОСОБА_10 , молодшим сержантом ОСОБА_9 , 25 червня 2022 року, близько 08 години 00 хвилин, перебуваючи біля АДРЕСА_2 , проявив непокору, а саме відкрито відмовився виконати наказ начальника командира 7 піхотної роти капітана ОСОБА_11 , згідно бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 від 24.06.2022 за №47, щодо оборонних дій військової частини в населеному пункті Потьомкине, хоча об`єктивно міг і повинен це зробити.

В подальшому, ухилившись від виконання бойового завдання, старший лейтенант ОСОБА_8 запропонував підлеглому особовому складу взводу самостійно вирішувати щодо виконання вищевказаного наказу, що призвело до небезпеки для боєздатності військової частини та подальшого виконання бойового завдання.

Таким чином, військовослужбовець військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_6 , за викладених вище обставин, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 4 ст. 402 КК України непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника, вчинена в умовах воєнного стану, без попередньої змови між собою групою осіб.

26.06.2022 року слідчим третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, за погодженням з процесуальним керівником у кримінальному провадженні повідомив про підозру ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10
25.06.2022, в 22 годин 30 хвилин, підозрюваного ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
Прокурор в судовому засіданні вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити. Крім цього, просив визначити підозрюваному ОСОБА_6 розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ним обов`язків у розмірі 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Даний розмір застави може бути визначений судом у розмірі більшому ніж, передбачено ст.182 ч.5 п.2 КПК України, як виключний, бо менший розмір застави не забеспечить виконання завдань кримінального провадження.
Підозрюваний ОСОБА_6 , заперечував проти клопотання прокурора. Вказав, що є військовослужбовцем за мобілізацією. 23 червня 2022 року вони з боями вийшли з околиць с.Потьомкіно , нам потрібен був відпочинок, про це він доповідав ОСОБА_12 . Нам пообіцяли 2 дня. Вечером 24 червня 2022 на шикуванні командир ОСОБА_13 поставив задачу вранці 25 червня 2022 видвигатись на Потьомкіно. До цього вони здали зброю, яка рахувалась за ними. На це ОСОБА_13 сказав, зщоб розібрали свою зброю, яка лежала в машині. Вранці вони машинами поїхали, на точці "Фінік" попали під обстріл, була команда окапатись. З"ясувалось, що їх обстріляла наша артелерія. Він не зміг йти далі, тому за наказом Літвінова, Іжовського машиною його та ще 7 чоловік повернули до м.Зеленодольськ. Командир попереджав про наслідки відмови. Він не зміг продовжувати перебувати на позиції, бо під час обстрілу почував себе погано, потребував допомоги.
Вважає підозру необгрунтованою, бо повернувся за станом здоров"я. Під час шикування вечером 24.06.22 з"ясовували, хто не може виконувати завдання, хворих залишили. На той час він не говорив, що вранці не піде за наказом.
Не заперечує проти обрання йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Він приймав участь в АТО, має дитину 2018 року народження.
Захисники підозрюваного адвокати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 надали суду письмові заперечення відповідно до яких просять у задоволенні клопотання слідчого третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 4 ст. 402 КПК України, відмовити. В обґрунтування своїх заперечень вказують, що повідомлення про підозру не є обґрунтоване, так як в період часу з 20-23.06.2022 ОСОБА_6 разом зі своїми військовослужбовцями по взводу, приймають участь у добовому стрілецькому бої, отримали поранення, контузії та інші тілесні ушкодження внаслідок добового бою та артилерійського обстрілу, та не можуть повноцінно виконувати подальші бойові завдання, просили допомоги та направлення поранених військовослужбовців до медичних госпіталів, з метою надання медичної допомоги, про що доповідали своєму безпосередньому командиру ОСОБА_8 , який в свою чергу 23.06.2022 доповів керівництву, але керівництво ніяк не реагувало, а тільки наказало здати зброю безпосередньому керівнику та повертатись до місця розташування військової частини, при цьому списавши з них зброю у військових квитках. Здавши зброю ОСОБА_6 разом з іншими військовослужбовцями, були вимушені пішки, понад 15 кілометрів йти до м. Зеленодольск, так як командир роти заборонив надавати їм допомогу в частині доставки їх до військової частини. 24.06.2022, ОСОБА_6 разом зі своїми військовослужбовцями по взводу, отримують наказ командира роти, про необхідність 25.06.2022 повернення до с. Потьомкине Бериславського району Херсонської області. 25.02.2022, без зброї ОСОБА_6 разом з іншими військовослужбовцями його взводу, приїздять до лісосмуги поблизу с. Потьомкине Бериславського району Херсонської області, через великий артилерійський обстріл, за наказом командира Білого, ОСОБА_6 разом з іншими військовослужбовцями взводу, розбігаються у лісосмузі та окопуються. ОСОБА_6 доповідає своєму керівнику ОСОБА_8 доповідає керівнику, що не може приймати участь у бойовому завданні, так як після контузії він не розуміє що відбувається, в якому до нього інші військовослужбовцізокрема ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_14 звертались зі скаргами на своє самопочуття та потребою в наданні їм медичної допомоги. В даному випадку звернення ОСОБА_9 до керівництва з метою надання йому медичної допомоги, керівництво сприйняло вказаний факт не як необхідність за для вжиття невідкладних дій для допомоги військовослужбовцям, з метою подальшого їх ведення служби, а навпаки як невиконання наказу. Тим самим, підтверджується, що ОСОБА_6 саме через стан свого здоров`я, не міг виконати наказ командира роти, щодо оборонних дій в населеному пункті АДРЕСА_2 .

Крім того, звертають увагу суду, на те, що військовослужбовці, які також отримали контузії та тілесні ушкодження, що залишись у лісосмузі поблизу населеного пункту Потьомкіне Бориславського району Херсонської області, станом на 27.06.2022 військовослужбовець ОСОБА_14 загинув 26.06.2022 року, інші ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 знаходяться у лікарнях м. Кривого Рогу, з тяжкими пораненнями та ампутаціями кінцівок. До вказаних фактів призвела байдужість керівництва військової частини НОМЕР_1 до особового складу військовослужбовців, а ОСОБА_6 як і деякі інші військовослужбовці намагалися лише отримати медичну допомоги у зв`язку з отриманими пораненнями та контузіям впродовж попереднього добового бою, фізичного виснаження через відсутність відпочинку та відсутності необхідного одягу, після чого зміг биповернутись на позиції з метою захисту та оборони країни, при цьому ОСОБА_6 керувався виключно Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України.

Слідчий вказує, що причетність підозрюваного ОСОБА_6 до скоєння інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, якими начебто повністю обґрунтовується пред`явлена підозра, а саме: повідомленням про вчинення кримінального правопорушення вказаний процесуальний документ не має вагомої доказової бази вчиненого кримінального правопорушення, а тільки виступає як процесуальний документ, в якому стисло викладені фактичні обставини можливо вчиненого кримінального правопорушення, у відповідності зі ст. 276 КПК України «Випадки повідомлення про підозру» - «Повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому ст. 278 КПК України»; протоколом допиту свідка ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_14 вказані допити є однотипними, з однаковим змістом та надрукованим текстом, взагалі виникає сумнів, щодо дотримання процедури допиту в якості свідків.; крім того, в протоколах допиту ОСОБА_19 та ОСОБА_20 вказано, що «… до складу сформованої групи входили наступні військовослужбовці 3 піхотного взводу 7 піхотної роти військової частини НОМЕР_1 : старший лейтенант ОСОБА_8 ; молодший сержант ОСОБА_9 ; солдат ОСОБА_14 ; солдат ОСОБА_6 ; солдат ОСОБА_10 , які 25.06.2022 начебто відкрито відмовились виконати усний наказ командира 7 піхотного взводу капітана ОСОБА_11 », а в протоколі допиту в якості свідка солдата ОСОБА_14 вже вказано, що «…старший лейтенант ОСОБА_8 , як командир повідомив, що не може більше вести їх далі, згідно бойового розпорядження та доповів про це заступнику командира ОСОБА_20 , після цього військовослужбовці молодший сержант ОСОБА_9 , солдат ОСОБА_6 та солдат ОСОБА_10 відкрито відмовились виконувати усний наказ командира ОСОБА_11 …», тобто в протоколах допитів в якості свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_20 та протоколу допиту в якості свідка ОСОБА_14 є відмінності. Свідки ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , вказують, що військовослужбовців, які начебто відмовились виконувати наказ було 5-ть осіб, тобто старший лейтенант ОСОБА_8 ; молодший сержант ОСОБА_9 ; солдат ОСОБА_14 ; солдат ОСОБА_6 ; солдат ОСОБА_10 , в протоколі допиту в якості свідка ОСОБА_14 , який зі слів ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , також начебто не виконував наказ, ОСОБА_14 вказує, що тільки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 начебто не виконали наказ командира.

Крім того, звертають увагу суду, на те, що допитаний свідок ОСОБА_14 , 26.06.2022 в обідяний час загинув під час виконання бойового завдання, поблизу с. Потьомкине Бериславського району Херсонської області.

Іншими матеріалами кримінального провадження, але відповідно до наданих до клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, інших матеріалів не було долучено, які б доказували вину підозрюваного.

Слідчий вказує, що ним начебто були доведені ризики ОСОБА_6 , які передбачені п.п. 1,3,4,5 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, у зв`язку з чим, у органу досудового розслідування є підстави вважати, що останній з метою уникнення відповідальності за вчинений злочин може переховуватись від органів досудового розслідування.
Варто звернути увагу, що жодних належних та достатніх доказів щодо переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду сторона обвинувачення не надала та посилається у клопотанні виключно на вибіркові характеристики, особисті припущення.

Сторона захисту вважає, що вказаний ризик є необґрунтований, так як з початку війни та введення воєнного стану ОСОБА_6 самостійно, за власним бажанням прибув до військкомату та за мобілізацією зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , крім того ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки, велику родину, одружений, має малолітню дитину2018 року народження, зареєстрований та проживає за одні є ж і тією ж адресою, позитивно характеризується за несення служби ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , військова частина НОМЕР_2 ), з місця несення служби за власним бажанням прибув до підрозділу ДБР, де був заарештований, ОСОБА_6 готовий після проходження лікування (отримана контузія під час виконання бойових завдань) знову приступити до служби у Збройних Силах України, тому ОСОБА_6 не має та ніколи не мав на меті переховуватись від органів досудового розслідування та суду, ухилятись від явки в органи досудового слідства, слідчого судді, не має на меті виїжджати на місцевість, що перебуває на території громади яка перебуває в тимчасовій окупації, а тим паче перешкоджати встановленню істинні по справі, готовий сприяти органу досудового розслідування з метою найшвидшого встановлення істини по справі та повернення в ряди Збройних Сил України боронити цілісність країни, таким чином у ОСОБА_6 відсутній ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України переховування від органів досудового розслідування та суду.

Слідчий вказує, що підозрюваного ОСОБА_6 наявний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України не законний вплив на свідків у вказаному кримінальному провадженні.

Стосовно ймовірності ризику щодо «незаконного впливу на свідків» сторона обвинувачення у клопотанні знову ж посилається не на чіткі докази, а виключно на «вірогідність незаконного впливу», яка знову ж таки жодними доказами не підтверджується, а є виключно особистою думкою сторони обвинувачення.

З вказаним ризиком сторона захисту не погоджується, через те, що наявні свідки у кримінальному проваджені у ОСОБА_19 та ОСОБА_20 є його керівниками та командирами військового підрозділу у якому він проходить службу, старші його за званням та посадою, та ОСОБА_6 з вказаними свідками підтримує тільки уставні відносини, з інших приводів з ними не спілкується, та здійснювати будь-якого впливу він не може та не має на меті взагалі це робити, а свідок ОСОБА_14 26.06.2022 в обідяний час при виконанні бойового завдання загинув, поблизу с. ПотьомкинеБериславського району Херсонської області, тому будь-якого впливу на вказаного свідка застосовано бути не може.

Слідчий вказує, що у підозрюваного ОСОБА_6 присутній ризик, передбачений п.4 ч.1 ст.177 КПК України перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином,сторона обвинувачення в клопотанні знову не підтверджує жодними доказами окрім як власною думкою, що визначено наступним чином: « будь-яким іншим способом із застосуванням будь-яких засобів може перешкоджати». Тобто стороною обвинувачення не визначено ні чіткого способу, ні засобу ні будь-якого іншого конкретно визначеного механізму з посиланням на конкретний випадок, факту перешкоджання який би у свою чергу міг би продемонструвати направленість особи на вчиненні відповідних дій тощо.

Звказаним ризиком сторона захисту не погоджується, так як вказаний ризик не підтверджений жодним з матеріалів кримінального провадження та прописаний вказаний ризик як загальні ризики, які вказані у КПК України, будь-які речові докази у матеріалах кримінального провадження відсутні, будь-які матеріали слідчим не вилучались, ОСОБА_6 готовий сприяти органу досудового розслідування з метою найшвидшого встановлення істини по справі та повернення в ряди Збройних Сил України боронити цілісність країни, таким чином у ОСОБА_6 відсутній вказаний ризик.

Слідчий вказує, що дії підозрюваного ОСОБА_6 під час вчинення кримінального правопорушення, у скоєнні якого він підозрюється, свідчать про наявність ризику повторного вчинення військового кримінального правопорушення, що начебто підтверджується встановленими обставинами під час досудового розслідування, а саме що підозрюваний неодноразово, зухвало, в присутності командування в/ч НОМЕР_1 не виконував бойовий наказ та обов`язки військової служби, з чим сторона захисту не погоджується, та впевнена, що якщо б дійсно ОСОБА_6 неодноразово та зухвало не виконував бойовий наказ та обов`язки військової служби, то б останнього, не було нагороджено подяками командуванням військової частини НОМЕР_1 , він би не користувався повагою среди військовослужбовці, крім того відносно ОСОБА_6 жодного разу не проводились службові розслідування, не були винесені дисциплінарні покарання чи стягнення, тому у ОСОБА_6 відсутній ризик передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України вчинити інше кримінальне провадження, окрім того, вказаний ризик нічим не підтверджений стороною обвинувачення та є умовним.

Сторона обвинувачення вказує, що при оцінці обставин, передбачених ст. 178 КПК України, досудове слідство прийшло висновків, що : начебто є наявні вагомі докази вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, але вивчивши матеріали кримінального провадження, якими обґрунтовується клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказане ствердження не знаходить свого підтвердження, окрім однакових, однотипних за змістом та викладеними обставинами протоколів допиту свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , будь-якими іншими матеріалами вина підозрюваного ОСОБА_6 не підтверджується; . начебто підозрюваний вчинив умисний злочин, передбачений ч. 4 ст. 402 КПК України, зміст якого стороною обвинувачення доказаний не був, а підозра складена на змісті декількох протоколів допиту свідків, інші підозрювані військовослужбовці та свідки військовослужбовці, які були присутні при ситуації, яка описана в повідомлені про підозру, допитані не були, та істина у справі не встановлена; . вік та стан здоров`я підозрюваного врахований не був, а саме сторона обвинувачення не врахувала, що підозрюваний декілька днів на бойовому завданні знаходився з без їжі та відпочинку, внаслідок артилерійського обстрілу с. ПотьомкинеБериславського району Херсонської області, який мав місце 23.06.2022, хоча керівництву ОСОБА_6 доповідав, відповідно до Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України що він разом зі своїми військовослужбовцями по взводу, отримали поранення, контузії та інші тілесні ушкодження внаслідок артилерійського обстрілу, та не можуть повноцінно виконувати подальші бойові завдання, просили допомоги та направлення поранених військовослужбовців до медичних госпіталів, з метою надання медичної допомоги, але керівництво ніяк не реагувало. На даний час ОСОБА_6 знаходиться у стані після контузії, знаходиться у стані постійної головної болі, запаморочень, поганого самопочуття, про що вказувалось слідчому, співробітникам конвойної служби, але ніхто ніяк не реагував; щодо репутації підозрюваного, що сторона захисту вказує, що надана негативна характеристика керівництвом військової частини НОМЕР_1 , є не дійсна та надана навмисно, через особисту неприязнь до вказаного військовослужбовця, за місцем попередніх місць несення служби та у ГО «Спілка учасників АТО ОСОБА_21 характеризується позитивно, що підтверджується наданими характеристиками; щодо несудимості ОСОБА_6 , то дійсно ОСОБА_6 раніше не судимий, дисциплінарних стягнень не має, є законослухняним військовослужбовцем, завжди виконував бойові завдання; щодо ризику продовження та повторення протиправної поведінки, то сторона захисту вважає, що вказаний ризик не є обґрунтованим, ОСОБА_6 ніколи не порушував поведінку військовослужбовця, Статут внутрішньої служби Збройних Сил України.

Сторона захисту вважає, що застосування до підозрюваного ОСОБА_6 найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не є доцільним, так як він законослухняний громадянин та військовослужбовець, раніше не судимий, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, має місці соціальні зв`язки, велику родину, одружений, має малолітню дитину, за попередніми місцями проходження служби характеризується позитивно, починаючи з перших днів війни, з власної ініціативи та за власним бажанням боронив цілісність країни, не має на меті переховуватись від органів досудового слідства та суду, ніколи не впливав та не збирається впливати на свідків, інших підозрюваних у вказаному кримінальному провадженні, тим паче не перешкоджає та ніколи не перешкоджав кримінальному провадженню іншим чином, не вчиняв та не має на меті вчиняти кримінальне провадження, а має бажання повернутись до лінії оборони з метою продовження служби на захист країни.

Враховуючи вище викладене, сторона захисту вважає, що обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_6 є доцільним та зможе забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків. Свої процесуальні обов`язки ОСОБА_6 виконує належним чином: від суду не переховується, вчасно прибуває у судове засідання, до окупованих території та за межі країни не виїжджає, постійно мешкає за однією адресою, із свідками у справі стосовно їх показань не спілкувався, впливу на свідків не має. Подане клопотання є необґрунтованим, а ризики не наведеними належними та достатніми доказами, а тому клопотання не підлягає задоволенню.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_19 повідомив суду наступне, що проходить військову службу на посаді заступника командира батальйону з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 . Під час виконання бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 особовий склад 7 піхотної роти повинен був о 05.00 годині 25.06.2022 переміститися в район виконання бойового завдання та зайняти обороні позиції у АДРЕСА_2 . 24.06.2022 капітаном ОСОБА_11 було доведено підлеглим положення бойового розпорядження командування військової частини. Відразу після цього капітаном ОСОБА_11 була визначена група військовослужбовців 7 піхотної роти у кількості близько 50 осіб, яка спроможна виконати бойове завдання із урахуванням стану здоров`я та морально-психологічного стану військовослужбовців. Ті хто, не міг виконувати завдання залишались в Зеленодольськую Сформованій групі військовослужбовців капітаном ОСОБА_11 був наданий усний наказ о 05.00 годині 25.06.2022 року переміститися в район виконання бойового завдання та зайняти обороні позиції. До складу сформованої групи входили: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 .
Наступного дня, тобто 25.06.2022 року о 08.00 годині перебуваючи на території взводного опорного пункту , службовці про яких говорив вище свідок відкрито відмовилися виконувати усний наказ командира ОСОБА_11 та переміщатися до с. Потьомкіне із подальшим займанням оборонних позицій у межах вказаного населеного пункту. Враховуючи вказану ситуацію, він було надано наказ заступнику командиру роти з морально-психологічного забезпечення старшому лейтенанту ОСОБА_22 доставити бойців, які відмовились від виконання наказу до розташованого пункту відпочинку особового складу військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_3 , для з`ясування причини відмови виконання наказу. Серед них був ОСОБА_6 25.06.2022 року о 11.00 годині вищевказані військовослужбовці прибули до м. Зеленодольск, де в ході проведення бесіди військовослужбовців було попереджено про кримінальну відповідальність за невиконання наказу, від надання пояснень військовослужбовці відмовилися. На чергову пропозицію повернутися в район бойових дій категорично відмовилися. Про вказану подію було невідкладно повідомлено командира військової частини до прокуратури. В цивільному житті він є медиком, тому завжди надає допомогу, в разі, якщо до нього звертаються. Селютін до нього за допомогою для себе не звертався, скарг на стан здоров"я не мав.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 повідомив наступне, 24 червня 2022 року близько 19.00 годин як командир довів усьому особовому складу роти, у тому числі командиру 3 роти піхотного взводу 7 піхотної роти ОСОБА_8 , молодшому сержанту ОСОБА_9 , солдату ОСОБА_6 , ОСОБА_10 цього ж взводу було доведено бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 щодо оборонних дій в населеному пункті АДРЕСА_2 , яке необхідно було виконати 25 червня 2022 року. Після доведення бойового розпорядження, було надано команду вийти зі строю військовослужбовцям , які за станом здоров`я не можуть виконати доведений наказ. Цю частину бойців залишили в місті відпочинку. На виконання наказу, особовий склад був забезпечений зброєю, засобами індивідуального захисту, транспортом та усім іншим необхідним забезпеченням для виконання завдання. Виконання наказу було по етапне: висунення в район зосередження, а далі до рубежа оборони південної околиці н.п. Потьомікне. 25 червня 2022 року, близько 05.00 години, віддано наказ висунутись з населеного пункту Зеленодольськ до населеного пункту АДРЕСА_2 та зайняти бойові позиції на рубежі південної околиці н.п. Потьомкине з метою не допустити прориву противника. Вони прибули до проміжної точки "Фінік" поблизу н.п. Потьомкине особовий склад здійснив висадку та за командою ОСОБА_11 розосередилися по позиціям. Очікуючи близько однієї години на подальше просування до визначених позицій, частина взводу, в тому числі ОСОБА_6 , відмовилися виконувати попередньо доведений наказ. У зв`язку з чим, він доповів командуванню військової частини НОМЕР_1 про виявлений факт та за вказівкою заступника командира батальйону з морально-психологічного забезпечення майора ОСОБА_19 у зв`язку з відмовою ними виконати наказ, було прийнято рішення вказаних військовослужбовців повернути до населеного пункту Зеленодольська. Так, як підпорядкований особовий склад на виконання поставленого завдання зменшився, поставлене завдання виконати не вдалося. Раніше до військовослужбовця Селютіна у нбього претензій не було.
Заслухавши участників судового розгляду, суд враховує наступне.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ у п. 10 свого інформаційного листа № 511-550/0/4-13 від 04.04.2013 р. «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження» зазначив, що при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі передбачені ст. 178 КПК, серед яких першою є обґрунтованість підозри.

З цього питання Європейський суд з прав людини наголошує: « що «обґрунтованість» підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, є важливою частиною гарантій проти довільного арешту та затримання, встановлених §1 (c) ст. 5 Конвенції. Це потребує існування певних фактів або інформації, яка б переконала неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила цей злочин…» (OHara v. United Kingdom (О`Хара проти Сполученого Королівства, рішення від 16.10.2001, §34).

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За нормою ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК УКраїни, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 є тяжким, але прокурором не надано належних доказів підтвердження того, що останній може незаконно впливати на свідків у вкзазаному кримінальному провадженню, так як наявні свідки у кримінальному проваджені ОСОБА_19 та ОСОБА_20 є його керівниками та командирами військового підрозділу у якому він проходить службу, старші його за званням та посадою, та ОСОБА_6 з вказаними свідками підтримує тільки уставні відносини, з інших приводів з ними не спілкується, та здійснювати будь-якого впливу він не може та не має на меті взагалі це робити.

Вважаю, що стороною обвинувачення на даний час зібрані недостатньо доказів, які свідчили б про неможливість застосування підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу.

Щодо вчинення підозрюваним ОСОБА_6 повторного кримінального правопорушення, слідчий суддя зазначає, що у матеріалах відсутні відомості про те, що відносно ОСОБА_6 проводилися службові розслідування, чи були винесені дисциплінарні покарання чи стягнення, останній має позитивну характеристику, а тому відсутнє обгрунтування того, що ОСОБА_6 схильний до вчинення протиправної поведінки, також суд враховує , що останній має дитину, до призову мав сталий спсіб життя.

Тому слідчий суддя вважає, що доцільне буде обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід.

При цьому суд бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, висловлену в рішенні «Мюррей проти Сполученого Королівства», згідно з якою факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Окрім того, як вбачається з копії витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 26.02.2022 ОСОБА_23 , у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану солдат ОСОБА_6 призваний на військову службу по мобілізації та зарахований до списків особового складу військової частини, тому слідчий суддя дійшов висновку, що достатнім запобіжним заходом для підозрюваного ОСОБА_6 , який на разі проходить військову службу за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_1 запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем розтащування військової частини.

У відповідності до положень п.2) ч.1 ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру.

З огляду на те, що підозрюваному ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення зазначеного в клопотанні 26 червня 2022 року, то строк досудового розслідування по зазначеному провадженню закінчується 26 серпня 2022 року, що унеможливлює покладання на підозрюваного обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України на строк, який перевищує межі строку досудового розслідування.

Таким чином, вважаю за необхідне клопотання слідчого задовольнити, поклавши на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки зазначені в клопотанні в межах строків досудового розслідування.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі майора Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 погоджене з прокурором Херсонської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 28, ч. 4 ст. 402 КК України задовольнити частково.

Клопотання захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та підозрюваного ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який проходить військову службу за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_1 запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце дислокації військової частини без дозволу слідчого, прокурора або суду, (в залежності від стадії кримінального провадження), звільнивши його з-під варти в залі суду.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- утримуватися від спілкування зі свідками, іншими підозрюваними стосовно обставин кримінального провадження,.

- не залишати місце дислокації військової частини НОМЕР_1 без дозволу слідчого, прокурора, або суду (в залежності від стадії кримінального провадження), крім випадків, необхідності явки для проведення слідчих та процесуальних дій.

Встановити строк тримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під домашнім арештом, в межах строку досудового розслідування, до 24 серпня 2022 року, включно.

Контроль за виконанням покласти на командира військової частин НОМЕР_1 та прокурора.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 30 червня 2022 року о 11-20 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1