Справа №585/47/22 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/155/22 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - тримання під вартою
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2022 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного - ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у режимі відеоконференції у залі суду в м. Суми кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 10 січня 2022 року, якою відносно підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 10 січня 2022 року у задоволенні клопотання слідчого СВ Роменського РВП ГУ НП в Сумській області ОСОБА_10 щодо обрання відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було відмовлено.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, яким заборонено останньому цілодобово залишати будинок АДРЕСА_1 .

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ч. 5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати за першою вимогою до слідчого та прокурора у кримінальному провадженні, слідчого судді, суду; не відлучатись з Роменського району без дозволу слідчого та прокурора у кримінальному провадженні, суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утриматись від спілкування із потерпілим, свідками у кримінальному провадженні.

Строк вказано дії ухвали визначено до 08 березня 2022 року, включно.

Своє рішення суд мотивує тим, що доводами клопотання не доведено, що для запобігання ризикам, зазначеним у ньому, застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім.

Не погодившись з таким рішенням слідчого судді, вважаючи його незаконним, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить вказану ухвалу слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 10 січня 2022 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Вимоги апеляційної скарги прокурор мотивує тим, що висновки слідчого судді є такими, що суперечать фактичним обставинам кримінального провадження, які були встановлені та досліджені під час розгляду справи щодо обґрунтованості клопотання слідчого, крім того, в оскаржуваній ухвалі слідчий суддя жодним чином не спростував існування ризиків, передбачених п.1, 2,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прокурор зазначає, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України існує у зв`язку з тим, що у разі доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні тяжкого злочину, за яким він на даний час обґрунтовано підозрюється, останньому загрожує суворе покарання, з метою уникнення якого він може переховуватись від органів досудового розслідування або суду.

Наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України - можливість знищити, схвати або спотворити будь-яку з речей, яка має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення обумовлена тим, що підозрюваний ОСОБА_7 в ході проведення слідчого експерименту зазначив, що частину тілесних ушкоджень він спричинив потерпілому палицею, однак, вказаний предмет останній органу досудового розслідування, як знаряддя вчинення злочину, добровільно не видав, пославшись на те, що не пам`ятає де він, та зазначив, що можливо спалив його, при тому, що вказаний предмет має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України обумовлено тим, що свідок ОСОБА_11 в ході надання свідчень підтвердив факт перебування потерпілого за місцем проживання підозрюваного в день, коли сталися дані події, а тому, ОСОБА_7 може незаконно впливати на вказаного свідка шляхом вмовлянь, погроз до надання свідчень на свою користь.

Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України обумовлена тим, що підозрюваний ОСОБА_7 не має постійного джерела доходу, у нього відсутні реальні засоби для існування, а тому, без обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою останній може продовжити свою протиправну діяльність.

Таким чином, перелічені ризики, а також характеристика ОСОБА_7 , виправдовують тримання останнього під вартою, а застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не є дієвим та не сприятиме забезпеченню його належної процесуальної поведінки.

Заслухавши доповідь головуючого-судді щодо змісту оскаржуваного рішення та доводів апеляційної скарги, доводи прокурора ОСОБА_6 , який вимоги апеляційної скарги підтримав, просив їх задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відносно підозрюваного ОСОБА_7 застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, думку підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які щодо задоволення вимог апеляційної скарги прокурора заперечували, просили ухвалу слідчого судді залишити без зміни, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183, КПК України.

На думку колегії суддів, вищезазначені вимоги закону дотримано слідчим суддею не в повному обсязі.

Так, з матеріалів даного провадження вбачається, що СВ Роменського РВП ГУ НП в Сумській області здійснюється досудове розслідування кримінальне провадження, внесеного в ЄРДР за №0000022 від 08 січня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, в якому ОСОБА_7 08 січня 2022 року було затримано в порядку ст. 208 КПК України і в цей же день повідомлено про підозру.

В рамках даного кримінального провадження слідчий СВ Роменського РВП ГУ НП в Сумській області ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді з клопотанням щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке вмотивовано обґрунтованістю підозри, пред`явленої останньому та наявністю ризиків, передбачених п.п.1,2,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобігти яким шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, неможливо.

Розглянувши вказане клопотання слідчого, слідчий суддя дійшов вірного висновку про наявність підстав для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу, як такого.

При цьому, слідчим суддею було враховано, що в матеріалах провадження достатньо доказів на підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. Крім того, слідчим суддею було вірно встановлено обставини, які свідчили про існування ризиків можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду та можливого вчинення іншого кримінального правопорушення.

Разом з тим, слідчий суддя дійшов висновку, що у клопотанні слідчого не наведено, а прокурором належним чином не обґрунтовано неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, вважав запобіжний захід у вигляді тримання під вартою невмотивовано жорстким та, оцінюючи в сукупності обставини інкримінованого ОСОБА_7 злочину, зважаючи на характеризуючі дані про його особу, прийняв рішення щодо застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням відповідних обов`язків.

Проте, з таким рішенням колегія суддів погодитись не може та вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора стосовно того, що зазначені висновки слідчого судді суперечать фактичним обставинам кримінального провадження.

Так, доданими до клопотання слідчого доказами підтверджується те, що ОСОБА_7 раніше не судимий у порядку ст. 89 КК України, постійного джерела легальних доходів не має, у нього відсутні стійкі соціальні зв`язки, за місцем проживання характеризується як особа, яка схильна до вживання спиртних напоїв, веде сумнівний спосіб життя, а також не враховано, що останній на даний час підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, який становить небезпеку для суспільства.

Крім того, слідчим суддею не було враховано і те, що на даному етапі досудового розслідування не зібрані усі докази, не встановлені певні обставини злочину, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , а з урахуванням позиції останнього щодо перебування знаряддя вчинення злочину, з посланням на те, що він не пам`ятає що сталося та де знаходиться вказаний предмет, про що вказує прокурор в апеляційній скарзі, існує ризик передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що перебуваючи на волі, підозрюваний буде мати можливість його знищити, сховати або спотворити, при тому, що знаряддя вчинення злочину має істотне значення для встановлення обставин даного кримінального правопорушення.

Також, на думку колегії суддів існує і ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки як зазначає прокурор, підозрюваному відомо, що свідок ОСОБА_11 в ході надання пояснень підтвердив факт перебування потерпілого за місцем проживання ОСОБА_7 в день, коли сталися події злочину, а тому останній може незаконно впливати на вказаного свідка шляхом вмовлянь, погроз щодо надання свідчень на свою користь.

Вказані обставини залишились поза увагою слідчого судді, належної оцінки їм надано не було, тобто, під час судового розгляду залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких могло мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, що свідчить про його неповноту та, відповідно до п.1 ч. 1 ст. 409 КПК України, є підставою для скасування судового рішення.

Після скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, колегія суддів, на підставі п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, враховуючи положення ст.ст. 177, 178, 183, КПК України, постановляє нову ухвалу, якою вважає за необхідне застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки з врахуванням встановлених під час апеляційного розгляду обставини, більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, задовольнивши таким чином апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні.

Крім того, відповідно до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею. Враховуючи те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що спричинило загибель людини, підстав для застосування альтернативи у вигляді застави колегія суддів не вбачає.

Також при постановленні даної ухвали, колегія суддів враховує і практику ЄСПЛ, відповідно до якої тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Злочин, передбачений ч. 2 ст. 121 КК України, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , становить небезпеку для суспільства, а враховуючи наслідки його вчиненого злочину смерть людини, колегія суддів вважає, що в даному конкретному випадку суспільний інтерес має більшу вагу над повагою до свободи особи, а тому, і з цих підстав, застосування відносно останнього запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, є виправданим.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407,409,410, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 10 січня 2022 року, якою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням відповідних обов`язків до 08 березня 2022 року включно скасувати, у зв`язку з неповнотою судового розгляду.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Роменського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_10 про застосування підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, до 08 березня 2022 року, включно, без визначення розміру застави.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 направити для виконання до Роменського РВП ГУНП в Сумській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4