Провадження 1-кс/193/116/22
У Х В А Л А
іменем України
22 серпня 2022 року смт. Софіївка

Слідчий суддя Софіївського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у режимі відеоконференції клопотання захисника ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про незаконне утримання обвинуваченого в Державній установі «Софіївська виправна колонія (№45)» та негайного його звільнення,

В С Т А Н О В И В:

18 квітня 2022 року на адресу Софіївського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання (скарга) адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 в порядку ст. 206 КПК України, обґрунтовуючи його тим, що в провадженні Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває на розгляді кримінальне провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000239 від 11.02.2020 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбаченого ч.3 ст. 15, ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 258 КК України.

01.06.2020 слідчим суддею Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, до 29.07.2020 включно.

Після чого, строк тримання під вартою даному обвинуваченого неодноразово продовжувався різними судами Дніпропетровської та Харківської області. Востаннє такий строк продовжено згідно ухвали Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.07.2022 до 60 діб, тобто до 23.09.2022 включно.

Як стало відомо стороні захисту 12.02.2021 суддею Кіровського районного суду м. Дніпропетровська було постановлено ухвалу про переведення обвинуваченого ОСОБА_4 , який знаходився в ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)» до дільниці слідчого ізолятору ДУ «Софіївська виправна колонія (№45)», де він, на переконання захисника, незаконно утримується до цього часу.

При цьому обвинувачений ОСОБА_4 повідомив адвокату ОСОБА_3 , що в ДУ «Софіївська виправна колонія № 45» його постійно утримують одного в камері на дільниці СІЗО де може перебувати до 8 взятих під варту осіб. Крім того, у даній виправній колонії йому не надається належне медичне обслуговування, а саме: стоматолог, терапевт чи інші лікарі. Відсутня можливість проведення узі, томографії та інших медичних досліджень.

Захисник наголосив, що обвинувачений ОСОБА_4 , будучи особою незасудженою, незаконно, свавільно, всупереч вимогам КПК України, ЗУ «Про попереднє ув`язнення», був вивезений з ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)» та доставлений до ДУ «Софіївська виправна колонія №45», де на даний момент незаконно утримується під вартою. Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 18 КВК України виправні колонії виконують покарання у виді позбавлення волі на певний строк, довічного позбавлення волі. У виправній колонії можуть утримуватися виключно засуджені до позбавлення волі. Таким чином, державна установа «Софіївська виправна колонія №45» - це установа, де засуджені відбувають покарання у виді позбавлення волі. В той же час ОСОБА_4 є лише обвинуваченим у кримінальному провадженні, відносно якого обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про попереднє ув`язнення», установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, зокрема, є слідчі ізолятори Державної кримінально-виконавчої служби України, тоді як ДУ «Софіївська виправна колонія №45» до них не відноситься.

З огляду на викладене захисник ОСОБА_3 просив слідчого суддю, в порядку ст. 206 КПК України негайно звільнити ОСОБА_4 з ДУ «Софіївська виправна колонія №45» та зобов`язати ТУ Державного бюро розслідувань провести дослідження фактів, незаконного утримання обвинуваченого в Софіївській ВК № 45.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_3 своє клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, викладених у ньомуі.

Присутній під час розгляду клопотання обвинувачений ОСОБА_4 , який разом з захисником ОСОБА_3 приймали участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції з приміщення ДУ «Софіївська виправна колонія №45», своєї позиції щодо клопотання захисника, поданого в його інтересах не висловив, просив розгляд справи відкласти для забезпечення його участі в судовому засіданні в приміщенні Софіївського районного суду, куди просив етапувати його.

За протокольною ухвалою суду у задоволенні відповідного клопотання обвинуваченого, яке також підтримав захисник, суд відмовив, оскільки судом при призначенні справи у режимі відеоконференції враховані об`єктивні причини неможливості безпосередньої участі обвинуваченого в судовому засіданні, а саме продовжену дію воєнного стану в Україні, в період якого етапування обвинувачених, які тримаються під вартою, для забезпеченні їхньої безпеки, не здійснюється, також врахована необхідність дотримання розумних строків розгляду судового провадження згідно з ст. 206 КПК України.

Суд зазначає, що згідно висновків Касаційного Кримінального Суду у складі Верховного Суду у справі 320/2582/19 від 29.07.2021, участь особи в судовому засіданні в режимі відеоконференції є фактичною участю в судовому розгляді, проте в іншому форматі. Крім того, за змістом положень ч. 2 ст. 336 КПК України дистанційне судове провадження за участі обвинуваченого в умовах воєнного стану меже здійснюватися без врахування думки на такий розгляд самого обвинуваченого.

Незважаючи на те, що обвинувачений самостійно покинув приміщення кімнати відеоконференції у ДУ «Софіївська виправна колонія № 45», суд продовжив розгляд клопотання у присутності його захисника ОСОБА_3 . Відтак, з огляду на те, що інтереси обвинуваченого представлені професійним адвокатом, права обвинуваченого ОСОБА_4 на захист не порушуються.

Прокурор у судове засідання викликався тричі, однак на його розгляд не з`явився. З огляду на необхідність, згідно вимог ст. 206 КПК України, розгляду відповідного клопотання у найкоротший строк, слідчий суддя дійшов висновку про можливість його розгляду без участі прокурора.

Також, з метою розгляду зазначеного клопотання слідчим суддею направлено запит до державної установи «Софіївська виправна колонія № 45» для з`ясування інформації щодо утримання ОСОБА_4 у вказаній установі.

18.08.2022 у відповідь на запит слідчому судді керівництвом державної установи «Софіївська виправна колонія № 45» були надані документи, на підставі яких обвинувачений ОСОБА_4 утримується у вказаній установі, які були долучені до матеріалів клопотання та дослідженні безпосередньо у судовому засіданні.

Вислухавши пояснення захисника та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Статтею 2 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч.1 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Відповідно до ч.6 ст. 206 КПК України, якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та: 1) забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи; 2) доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи; 3) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

Зі змісту клопотання та зібраних у зв`язку з його розглядом документів вбачається, що в провадженні Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває на розгляді кримінальне провадження № 0000239 від 11.02.2020 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 15, ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 258 КК України.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався. Востаннє такий строк продовжено згідно ухвали Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.07.2022 до 60 діб, тобто до 23.09.2022 включно.

На підставі ухвали Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12.02.2021 обвинуваченого ОСОБА_4 , який знаходився в ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)», було переведено до дільниці слідчого ізолятору ДУ «Софіївська виправна колонія (№45)»,

У статті 3 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закріплено, що підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, винесене відповідно до Кримінального і Кримінального процесуального кодексів України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення» установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, є слідчі ізолятори Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. В окремих випадках, що визначаються потребою в проведенні слідчих дій, ці особи можуть перебувати в ізоляторах тимчасового тримання.

Так, як вбачається із резолютивної частини ухвали Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.07.2022 місце утримання обвинуваченого ОСОБА_4 , у зв`язку із продовженням йому забіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначено.

В той же час встановлено, що на даний час обвинувачений ОСОБА_4 утримується під вартою у зв`язку із застосуванням до нього, на підставі ухвали слідчого судді, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в дільниці слідчого ізолятора при держаній установі «Софіївська виправна колонія (№ 45)», яка йому була визначена згідно ухвали Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12.02.2021.

Статтею 11 Закону України "Про державну кримінально-виконавчу службу України" закріплено, що установи виконання покарань та слідчі ізолятори утворюються і ліквідуються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань та виконують функції, передбачені законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою КМУ № 228 від 02.07.2014, Міністерство юстиції України є центральним органом, який виконує і реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань та пробації.

У підпункті 13-1 п. 12 вказаного Положення закріплено, що міністр утворює уповноважені органи з питань пробації, установи виконання покарань, слідчі ізолятори, воєнізовані формування, навчальні заклади, заклади охорони здоров`я, підприємства установ виконання покарань, інші підприємства, установи та організації для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби, затверджує їх положення (статути).

Відповідно до наказу Міністра юстиції України ОСОБА_7 від 27.05.2022 № 2114/5 «Про окремі питання функціонування виправних колоній» у Державній установі «Софіївська виправна колонія (№45)» згідно з Переліком відповідних виправних колоній створено сектор для тримання осіб, узятих під варту.

При цьому варто зауважити, що згідно наказу Державної пенітенціарної служби України від 17.08.2015 № 448/ОД-15, доповнено Перелік виправних колоній, на території яких організовуються дільниці слідчих ізоляторів, затверджених наказом ДПтС України від 14.06.2011 № 191, серед яких є і ДУ «Софіївська виправна колонія (№45)».

У п. 4 розділу ІІ Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України, затверджених наказом № 460/5 від 18.03.2013 року, передбачена можливість переведення до інших СІЗО.

Вказані правові норми у їх сукупності та логічному зв`язку з дослідженими, в ході судового розгляду вказаного клопотання, документами, приводять до висновку, що слідчим суддею не встановлено обставин, які б викликали у нього обґрунтовані сумніви з приводу того, що обвинувачений ОСОБА_4 утримується на дільниці слідчого ізолятора при державній установі «Софіївська виправна колонія (№45)» без відповідних на те підстав.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу на те, що ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12.02.2021, на підставі якої було переведено обвинуваченого ОСОБА_4 з ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)» до дільниці слідчого ізолятору ДУ «Софіївська виправна колонія (№45)», ні самим обвинуваченим, ні його захисником в установленому законом порядку не оскаржувалася.

Слід зазначити, що і до цього обвинувачений утримувався у виправній колонії, зокрема у ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)», проте жодних скарг ні від нього, ні від його захисників у зв`язку з цим до цього часу не виникало.

З наведеного вбачається, що переведення ОСОБА_4 відбулось у спосіб, передбачений законом, підстав стверджувати, що таке переміщення спрямоване на порушення прав ув?язненого, а отже безумовно має наслідком звільнення його з-під варти, - немає.

В той же час, слід зазначити про те, що положення ст.206 КПК України не передбачають розгляду питань законності переведення особи, яка перебуває під вартою з одного місця попереднього ув`язнення до іншого, а передбачають розгляд питання незаконності утримання без наявності відповідного судового рішення.

Таким чином, аналізуючи зміст скарги, додані до неї матеріали слідчий суддя дійшов висновку про відсутність об`єктивних даних які б свідчили про те, що обвинувачений утримується під вартою в дільниці слідчого ізолятора при держаній установі «Софіївська виправна колонія (№ 45)», без правових підстав.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя вважає, що в ході судового розгляду не встановлено факту незаконного утримання обвинуваченого в дільниці слідчого ізолятора при держаній установі «Софіївська виправна колонія (№ 45)», а тому відсутні підстави для його негайного звільнення в порядку ст. 206 КПК України, у зв`язку з чим у задоволенні відповідного клопотання захисника слід відмовити.

Керуючись ст. 2, 206, 336 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про незаконне утримання обвинуваченого в Державній установі «Софіївська виправна колонія (№45)» та негайного його звільнення, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинувачений, який перебуває під вартою, може оскаржити її у той самий строк і порядок, але з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1