Справа № 203/1632/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2022 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючої судді - ОСОБА_1 ;
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000034 07 січня 2021 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 21.12.2020 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді одного року обмеження волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України, звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням, іспитовим строком 1 рік;

- 01.10.2021 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді одного року позбавлення волі, на підставі ст.ст. 71, 72 КК України, частково приєднано не відбуте покарання за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.12.2020 року, та остаточно призначено до відбуття покарання у виді 1 року 1 місяця позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції), -
ВСТАНОВИВ:
Так, ОСОБА_3 03.01.2021 року приблизно о 09:50 годині, перебуваючи у магазині «Варус 17», що розташований за адресою: м. Дніпро, пр. О. Поля, 104-а, підійшов до стелажів з винно-горілчаними виробами, які визначив предметом свого злочинного посягання, та в нього виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.
Після чого, у вищезазначений час ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, взяв зі стелажів майно, яке належить ТОВ «Омега», а саме, Джин «Хендрікс» 0.7 л., у кількості 1 шт., вартістю 783,00 грн. за 1 шт.
В подальшому реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, яке належить ТОВ «Омега», направився у бік вхідної зони, де усвідомлюючи свої протиправні дії, умисно, не розплатився за вищевказаний товар та вийшов за межі супермаркету «Варус 17», чим спричинив ТОВ «Омега» матеріальну шкоду на загальну суму 783 гривень 00 копійок.
Після чого, ОСОБА_3 , утримуючи при собі викрадене майно, з місця вчинення злочину зник в невідомому напрямку розпорядившись в подальшому викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинив ТОВ «Омега» матеріальну шкоду на загальну суму 783 гривень 00 копійок.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтвердив обставини його вчинення, так як вони викладені у вироку вище, та пояснив, що дійсно на початку січня 2021 року у магазині Варус, який розташований за адресою: м. Дніпро, пр. О. Поля, 104-а, з полиці викрав пляшку джина «Хендрікс» та покинув магазин, не розрахувавшись за нього. У скоєному щиро кається та просить суд суворо не карати.
Представник потерпілого, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце слухання справи, в судове засідання не з`явився. Раніше надав суду заяву про слухання справи без його участі, в якій вказав, що матеріальних та матеріальних претензій до обвинуваченого не має та цивільний позов заявляти не буде.
Покази обвинуваченого є послідовними, логічними та такими, що не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Враховуючи те, що обвинувачений не оспорює фактичні обставини справи, та, як встановлено судом, правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь які сумніви у добровільності та істинності його позиції, врахувавши письмову заяву потерпілого, в якій він вказав, що не заперечує щодо розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, положення якої йому зрозумілі, заслухавши думки учасників судового розгляду, роз`яснивши учасникам судового провадження вимоги ст. 349 КПК України, а саме те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу, а також, документів, що підтверджують процесуальні витрати по кримінальному провадженню та речові докази.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає встановленим, що вина ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена повністю та його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Згідно ст.ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Так, при призначенні виду та міри покарання ОСОБА_3 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України, виходить із загальних засад призначення покарання, та враховує ступінь тяжкості, вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України, є нетяжким злочином ч. 2 ст. 185 КК України, ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у повному визнанні винуватості, дані про його особу, який раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченому - щире каяття, відсутність обставин, які обтяжують покарання, а також, думку прокурора щодо виду та міри покарання.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковано його дії.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України визначено, що за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_3 засуджений 01.10.2021 року вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді одного року позбавлення волі, на підставі ст.ст. 71, 72 КК України, частково приєднано не відбуте покарання за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.12.2020 року, та остаточно призначено до відбуття покарання у виді 1 року 1місяця позбавлення волі.
Кримінальне правопорушення за даним обвинувальним актом ОСОБА_3 скоєно 03 січня 2021 року, тобто, до засудження його за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01.10.2021 року.
Внаслідок чого, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, передбачених за цим вироком та вироком Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 01.10.2021 року, суд вважає за необхідне призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.
Саме таке покарання, на переконання суду, є достатнім, виконає мету призначеного покарання та буде найбільш сприятливим для перевиховання ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових злочинів.
Питання про відшкодування витрат на залучення експертів суд вирішує відповідно до вимог ст.ст. 122,124 КПК України.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі, запобіжні заходи, не застосовувалися.
Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 371, 374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покаранням за цим вироком більш суворим покаранням за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01.10.2021 року, у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць, призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з 04 липня 2022 року.
Зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_3 частково відбуте покарання, призначене йому за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01.10.2021 року, з 06 серпня 2021 року по 03 липня 2022 року, включно.
Запобіжний західОСОБА_3 у даному кримінальному проваджені не обирався.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в дохід держави витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 426-21 від 09.02.2021 року у сумі 326 (триста двадцять шість) гривень 88 (вісімдесят вісім) копійок.
Речовий доказ:
- оптичний цифровий носій (диск) «Verbatim DVD-R» з матеріалом з камер внутрішнього відеоспостереження у приміщенні ТОВ «Омега» «Варус-17», за адресою: м. Дніпро, пр. О.Поля, 104а за 03.01.2021 року, зберігати в матеріалах кримінального провадження №0000034.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок учасниками судового провадження можуть бути подані апеляційні скарги до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням положень ч. 2 ст. 394 КПК України.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1