У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«19» липня 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 04 липня 2022 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця Одеської області, Білгород-Дністровського району, м. Білгород- Дністровський, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

-обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.1 ст.358, ч.3 ст.357 КК України.

За участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7 ( в режимі відео конференції з
Врадіївським районним судом Миколаївської області)
обвинуваченого ОСОБА_6 ( в режимі відеоконференції з ДУ
«Миколаївський слідчий ізолятор»)
захисника ОСОБА_5 ( в режимі відеоконференції)

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 04.07.2022 відносно обвинуваченого ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 02.09.2022 включно.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Захисник просить скасувати ухвалу суду, постановити нову ухвалу, відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Захисник вважає ухвалу суду незаконно, необґрунтованою.

Наголошує на тому, що суд першої інстанції не забезпечив належної процедури перегляду обраного раніше запобіжного заходу, чим грубо порушив право обвинуваченого на волю, право на захист, а також інші гарантії кримінального процесу.

Апелянт вказує на те, що існування хоча б одного з ризиків, що передбачені ст.177 КПК України прокурором не доведені. При цьому зазначає, що клопотання прокурора не містить обставин, які б свідчили про зменшення вже заявлених ризиків., а також не розкриває, що саме було зроблено стороною обвинувачення для їх зменшення.

Вказує, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні вже завершено, допитані всі свідки та потерпілі, зібрані докази, проведені необхідні слідчі дії. Вважає, що обвинуваченому переховуватися від слідства немає сенсу.

Зазначає про те, що поведінка ОСОБА_6 до, під час та після затримання, не дає підстав вважати, що в нього існують наміри переховуватись від органів слідства чи суду. Зазначає, що обвинувачений має постійне місце проживання, з моменту затримання останній жодного разу не намагався втекти чи порушувати закон.

Апелянт вважає, що ОСОБА_6 не може вплинути на будь-кого із свідків, оскільки усі свідки та потерпілі вже допитані, їх показання зафіксовані відповідним чином.

Наголошує на тому, що обвинувачений раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався. При цьому зазначає, що пред`явлення до нього іншого обвинувачення не є підставою вважати, що він може вчинити інший злочин. Окрім того, захисник вказує, що обвинувачений ОСОБА_6 має намір та можливість взяти участь у захисті нашої держави у лавах Збройних сил України та має воєнний досвід.

Апелянт наголошує на тому, що прокурор взагалі не обґрунтував того, чому застосування більш м`яких заходів забезпечення не дозволить уникнути ризиків кримінального провадження.

Вказує, що обвинувачений має постійне місце проживання у м.Білгород-Дністровському Одеської області, а отже має можливість виконувати покладені на нього обов`язки.

Крім того, апелянт вказує про те, що суд першої інстанції безпідставно не визначив суму застави.

Зазначає про те, що обвинуваченому не вручено клопотання про продовження запобіжного заходу. Вважає, що з цього вбачається порушення права на захист.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

На розгляді у Первомайському міськрайонному суді Миколаївської області перебуває кримінальне провадження № 0000237 за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187 та ч.3 ст.357 КК України, а також ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.1 ст.358 та ч.3 ст.357 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченим строку тримання під вартою на два місяці, мотивуючим тим, що відповідно до ст.177 КПК України існують ризики, які не дають підстав для обрання обвинуваченим будь-яких інших більш м`яких запобіжних заходів.

Задовольняючи клопотання про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд зазначив, що ризики переховування від суду, незаконного впливу на потерпілих, свідків та інших обвинувачених, а також вчинення іншого кримінального правопорушення, не зменшились та продовжують існувати і запобігти цим ризикам можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити ефективний розгляд кримінального провадження.

Позиції учасників судового провадження.

Обвинувачений та захисник підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив ухвалу суду залишити без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Приймаючи рішення про продовження строку тримання під вартою, суд першої інстанції дотримався вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, яка передбачає, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

З наданих судом першої інстанції матеріалів вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.1 ст.358 та ч.3 ст.357 КК України.

Прокурором подано клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою. В обґрунтування клопотання прокурор послався на існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Суд першої інстанції достатньо мотивував рішення в частині наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так,матеріали кримінального провадження свідчать про те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років із конфіскацією майна, офіційно не працює, не має постійних джерел доходу.

Враховано, що обвинувачений ОСОБА_6 обізнаний про місце мешкання потерпілих, свідків та інших обвинувачених у вказаному кримінальному провадженні та може здійснювати на них незаконний тиск, з метою зміни показань, шляхом вмовляння або погроз, що зашкодять кримінальному провадженню.

Оскільки на даний час всі свідки та потерпілі у судовому засідання не допитані, існує реальна можливість здійснення на них з боку обвинуваченого тиску.

Суд першої інстанції, врахувавши вищевказані дані щодо особи обвинуваченого ОСОБА_6 , та ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, в яких обвинувачується останній, дійшов правильного висновку про існування ризиків, передбачених п. п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, можливість обвинуваченим переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, а також вчинити інші кримінальні правопорушення.

Суд вважає правильними висновки суду першої інстанції, що зазначені ризики продовжують існувати та їм неможливо запобігти в умовах застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу більш м`якого, ніж тримання під вартою, і що більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

З огляду на наведене, посилання захисника на недоведеність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КК України не є слушними.

Посилання захисника на ті обставини, що е, що обвинувачений ОСОБА_6 раніше не притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності, має постійне місце проживання та має бажання проходити службу у Збройних Силах України, не є підставою для обрання іншого запобіжного заходу, оскільки ці обставини не зменшують суспільно- небезпечного характеру кримінальних правопорушень, в яких обвинувачується ОСОБА_6 .

Окрім того, не є слушними доводи захисника відносно того, що суд першої інстанції безпідставно не визначив розмір застави.

Так, слідчий суддя відповідно до вимог п.1 ч.4 ст.183 КПК України не визначав розмір застави, оскільки кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_6 , вчинене із погрозою застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я.

Також, не є слушними доводи апелянта щодо невручення копії клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 та порушення права на захист обвинуваченого.

Так, з наданої прокурором розписки вбачається те, що обвинувачений ОСОБА_6 04.07.2022 о 6 годині 20 хвилин отримав копію клопотання про продовження йому строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Матеріали провадження свідчать про те, що судовий розгляд в суді першої інстанції відбувся о 10 годині 04.07.2022. Отже, прокурором зазначене клопотання було вручено за три години до початку його розгляду, що вказує на дотримання вимог ч.2 ст. 184 КПК України та виключає порушення обвинуваченого права на захист.

За таких обставин, апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407,422-1, 424, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 04 липня 2022 року, якою обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_11 -Губарєва