СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/746/22
пр. № 1-кп/759/671/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2022 року м. Київ
Святошинський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0000984 від 02.11.2021 за обвинуваченням ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця с. Новомиколаївка Скадовського р-ну, Херсонської обл., громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 31.08.2021 Голосіївським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України,

сторони кримінального провадження - прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 , потерпілі (цивільні позивачі) - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , представник потерпілої (представник цивільного позивача) ОСОБА_6 ОСОБА_8
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , 02.11.2021 приблизно о 14 год. 59 хв., керуючи технічно справним автомобілем марки «Renault Master», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по третій смузі проїзної частини просп. Палладіна у м. Києві (з п`яти наявних у його напрямку), наближаючись до регульованого перехрестя з вул. Берковецькою, зі швидкістю 72 км/год. +/- 2.37 км/год., яка перевищувала максимально дозволену швидкість на даній ділянці 50 км/год.

У свою чергу, попереду зазначеного автомобіля, на проїзній частині просп. Палладіна, перед перехрестям з вул. Берковецькою, на червоний (забороняючий рух) сигнал світлофору, зупинились попутні автомобілі марки «Honda CR-V», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_9 , який розташувався у межах першої (крайньої правої) смуги та автомобіль марки «ЗАЗ-Daewoo», д.н.з. НОМЕР_3 , який розташовувався у межах четвертої смуги руху.

У цей час, пішохід ОСОБА_10 (серед інших пішоходів) розпочав перетин проїзної частини просп. Палладіна, на зелений (дозволяючий рух пішоходів) сигнал світлофору, рухаючись по регульованому пішохідному переходу, позначеному інформаційно-вказівними дорожніми знаками 5.35.1 - 5.35.2 та відповідною дорожньою розміткою ПДР України, наближаючись справа до смуги руху автомобіля марки «Renault Master», д.н.з. НОМЕР_1 .

Крім цього, проїзну частину просп. Палладіна у м. Києві, поза межами регульованого пішохідного переходу, розпочав перетинати велосипедист ОСОБА_11 , який рухався на велосипеді, справа на ліво відносно напрямку руху автомобіля під керуванням ОСОБА_3 .

Під час руху ОСОБА_3 допустив порушення вимог п. 1.5, підпункту «б» п. 2.3, підпункту «е» п. 8.7.3, п.п. 8.10, 12.4 та 1.12 дорожньої розмітки Правил дорожнього руху України:

- п. 1.5: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

- п. 2.3: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

- підпункт «б»: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, правильно реагувати на її зміни, стежити за правильністю розміщення і кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом в дорозі;

- п. 8.7.3. Сигнали світлофора мають такі значення:

е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

- п. 8.10. У разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.69 «Місце зупинки», якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

- п. 12.4. У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.;

- п. 1.12 (стоп-лінія) позначає місце, де водій повинен зупинитися за наявності знака 2.2 або при сигналі світлофора чи регулювальника, що забороняє рух.

Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху з боку водія ОСОБА_3 , виявились у тому, що він, будучи обізнаним, що транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, ігноруючи вимоги Правил дорожнього руху України, безвідповідально ставлячись до можливості настання негативних наслідків, керуючи автомобілем марки «Renault Master», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по просп. Палладіна у м. Києві, зі швидкістю 72 км/год. +/- 2.37 км/год., яка перевищувала максимально дозволену на даній ділянці 50 км/год., маючи об`єктивну змогу своєчасно виявити увімкнення червоного (забороняючого рух у його напрямку) сигналу світлофору та зупинити керований ним транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 «стоп-лінія» ПДР України, а також усвідомити, що він наближається до регульованого пішохідного переходу, на якому увімкнений зелений (дозволяючий рух пішоходів) сигнал та на якому перебувають пішоходи, спостерігаючи, як у першій та четвертій попутних смугах руху, попереду нього, зупинились вищевказані автомобілі, відволікся від керування транспортним засобом, не зміг вірно оцінити дорожню обстановку та її зміни, внаслідок чого, створюючи небезпеку для руху, а також загрозу життю та здоров`ю громадянам, виїхав на регульований пішохідний перехід, де навпроти буд. № 6 по вул. Берковецькій у м. Києві, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_10 , після чого продовжуючи рух та виїхав за межі регульованого пішохідного переходу, де здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_11 .

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_11 від отриманих тілесних ушкоджень помер у кареті швидкої медичної допомоги, а ОСОБА_10 від спричинених тілесних ушкоджень ІНФОРМАЦІЯ_2 помер під час стаціонарного лікування у КНП «Київська міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги».

При судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_11 виявлено на голові: садна на обличчі в лобній ділянцi; кровонапливи на обох повіках обох очей; забійна рана на волосистій частині голови в тім`яній ділянці справа, в проекцii правого тім`яного бугра; перелом кісток склепіння та основи черепа (з центром перелому на правій тім`яній кістці); субарахноїдальнi крововиливи на обох півкулях головного мозку; вогнища забоїв на базальних та випуклих поверхнях лівої скроневої та потиличноi часток; рiдка кров у шлуночках; на тулубі: крововилив в підшкірно-жирову клітковину в поперековій ділянці; переломи ребер по переднім та заднім анатомічним лiнiям без ушкодження пристінковоi плеври; перелом тiла IV грудного хребця зі збереженням його зв`язок; крововиливи в коренях обох легень (ознака струсу), вогнища забою на задній поверхні правоi легені та на мiждольових поверхнях обох легень; на кінцівках: кровонапливи на заднiх поверхнях обох лiктей; кровонаплив на тильній поверхні правої кисті, в проекції I пальця; кровонаплив на внутрішній поверхні правого колiна; кровонапливи на внутрiшнiй поверхнi лiвого стегна, в середній та нижній третинах; гемартроз обох ліктьових суглобів; поперечний перелом ліктьового виростка лівої ліктьової кістки; гемартроз лівого колінного суглоба; крововилив в м`які тканини (підшкірно-жирову клітковину та м`язи) зовнішньої бічноi та передньої поверхнi лівого стегна на всьому протязі; вiдщеплення компакти на зовнішній бічній поверхні голівки лівої малогомілкової кістки. Вищезазначені ушкодження мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя (небезпека для життя поєднаноi травми голови, тулуба та кінцівок з ушкодженням внутрішніх органів, крововтратою, шоком) та знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті. Смерть ОСОБА_12 настала від відкритої черепно-мозкової травми з переломами кісток черепа з крововиливами під оболонки, в речовину та шлуночки головного мозку та з розвитком набряку-набухання головного мозку.

При судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_10 виявлено наступні тілесні ушкодження: забита рана у правій тім`яній ділянці голови, садно та синець на рівні лівого тазо-стегнового суглобу, синець у лівій поперековiй дiлянцi, садна на нижніх кінцівках, крововилив в м`які тканини голови, перелом кісток склепіння черепу, крововиливи під м`яку мозкову оболонку головного мозку, переломи ребер 2-5 по середньо-ключичнiй лiнiї зліва, 3-6 ребер по задньо-пахвовій лінії та 7-12 по лопатковій лiнii злiва, крововилив під плевру легень в області кореня лівоi легені. Смерть ОСОБА_10 настала від переломів кісток скелету з ушкодженням внутрішніх органів і розвитком шоку. На це вказують: забита рана у правій тiм`янiй дiлянцi голови, садно та синець на рiвнi лiвого тазо-стегнового суглобу, синець у лівій поперековій ділянцi, садна на нижніх кінцівках, крововилив в м`які тканини голови, перелом кісток склепіння черепу, крововиливи під м`яку мозкову оболонку головного мозку, переломи ребер 2-5 по середньо-ключичній лiнii зліва. 3-6 ребер по задньо-пахвовiй лiнii та 7-12 по лопатковiй лiнii зліва. крововилив під плевру легень в області кореня лівої легені, «шокові нирки», набряк легень та головного мозку.

Порушення вимог п. 1.5, підпункт «б» п. 2.3, підпункту «е» п. 8.7.3, п.п. 8.10 та 12.4 і дорожньої розмітки 1.12 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_3 знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, зокрема показав, що він працював водієм вантажного автомобіля у ФОП ОСОБА_13 , близько 14 год. 59 хв., керуючи автомобілем марки «Renault Master», д.н.з. НОМЕР_1 , який був переданий йому ФОП ОСОБА_13 для надання послуг по доставці меблів, повертався додому, зі сторони Пущі Водиці до Академмістечка у м. Києві, наближаючись до регульованого перехрестя з АДРЕСА_3 , дорога була слизькою, подавав звуковий сигнал, але втративши можливість керувати транспортним засобом, скоїв наїзд на пішохода, а потім велосипедиста. Зазначив, що в ФОП ОСОБА_13 він працював офіційно. ДТП відбулося коли після робочого дня повертався додому. У вчиненому щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати, просив вибачення у потерпілих за скоєне. Завдану шкоду потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_6 відшкодував.
Допитана в судовому засіданні потерпіла (цивільна позивачка) ОСОБА_7 , висловилася, що не наполягає на покаранні з позбавленням волі, оскільки його злочин є ненавмисним та просила врахувати молодий вік ОСОБА_3 . Також заявила, що відмовляється від заявленого цивільного позову та не має претензій майнового характеру, що всі вимоги обвинувачений відшкодував. При визначенні міри покарання покладається на розсуд суду.
Допитана в судовому засідання потерпіла (цивільна позивачка) ОСОБА_6 , зазначила, що не наполягає на покаранні з позбавленням волі, просила залишити цивільний позов в частині позовних вимог до обвинуваченого без розгляду, оскільки обвинувачений повністю відшкодував матеріальну та моральну шкоду в частині висунутих до нього позовних вимог, в частині позовних вимог до ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» (далі ПрАТ «ОСК Княжа ВІГ») в розмірі 72000 грн. 00 коп. просила задовольнити. При визначенні міри покарання покладається на розсуд суду.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їхньої позиції немає; останнім роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
На підтвердження належної поведінки ОСОБА_3 , за проханням захисника, після скоєння ДТП, судом було досліджено відеоматеріали з місця ДТП, де ОСОБА_3 ніяким чином не уникав відповідальності, а викликав швидку допомогу, висновок комплексної авто технічної експертизи від 24.12.2021 №КСЕ-19/111-21/56773, згідно якої швидкість автомобіля «Renault Master», д.н.з. НОМЕР_1 до моменту дорожньо-транспортної пригоди становить 72км/год.+-2,37 км/год. Визначити швидкість автомобіля безпосередньо перед наїздом не виявляється можливим. Захисник просив врахувати як характеризуючи матеріали обвинуваченого, що він сам викликав швидку допомогу, надавав першу медичну допомогу ОСОБА_14 та ОСОБА_10 та що швидкість руху автомобіля не була занадто швидкою.
З огляду на зазначене, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 доведена повністю та кваліфікація його дій за ч. 3 ст. 286 Кримінального кодексу України вірна, оскільки він, керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило загибель ОСОБА_12 та ОСОБА_10 .

Відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року N 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесено до категорії необережного тяжкого злочину, та настання наслідків - смерть двох осіб, особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, працює шляхом надання послуг з перевезення меблів, за час виконання роботи характеризується позитивно, має позитивні характеристики з попередніх місць роботи, має постійне місце проживання, не одружений, утриманців не має, його відношення до скоєного, що полягає у критичній оцінці своєї протиправної поведінки. Також суд враховує те, що ОСОБА_3 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за перевищення встановлених обмежень швидкості руху та порушення інших правил дорожнього руху, востаннє на нього було накладено стягнення 18.11.2020 у виді штрафу за порушення ч.1 ст.122 КУпАП, що сприймається судом як негативно характеризуюча інформація.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, є його щире каяття у вчиненому, добровільне відшкодування матеріальних та моральних збитків потерпілим.

Обставини, які обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлені.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства неможливе та вважає за потрібне призначити йому покарання у виді позбавлення волі, в межах, передбачених санкцією ч. 3 ст. 286 КК України.

За змістом п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», додаткове покарання, передбачене як обов`язкове ч. 3 ст. 286 КК України, суд може відповідно до ст. 69 КК України не призначати лише за наявності декількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, і з урахуванням особи винного.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому додаткового покарання, передбаченого санкцією ч. 3 ст. 286 КК України у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд враховує грубе порушення Правил дорожнього руху з боку обвинуваченого, що спричинило тяжкі наслідки, та приходить до висновку про призначення йому додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом на строк в межах санкції статті обвинувачення.
Така позиція суду відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело права, зокрема у справі Скоппола проти Італії від 17.09.2009 (заява № 10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст.75 КК України, або ж застосування ст.69 КК України, чи норм ст.69-1 КК України до обвинуваченого, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дані правові норми можуть бути застосовані.
Суд вважає, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України, визначене покарання буде достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів.
Ухвалою суду від 23.03.2022 ОСОБА_3 продовжено строк тримання під вартою до 23.05.2022, відтак зважаючи на обраний вид покарання, такий запобіжний захід до набрання вироком законної сили слід залишити без змін.
Вирішуючи цивільні позови потерпілих суд зазначає наступне.
Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК України. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства (ч. 5 ст. 128 КПК України).

Відповідно до положень ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Згідно ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

У зв`язку з отриманням компенсації, цивільні позови потерпілої ОСОБА_7 та потерпілої ОСОБА_6 у частині відшкодування обвинуваченим моральної та матеріальної шкоди, за їхніми клопотаннями судом залишити без розгляду.
Крім того, ОСОБА_6 не відмовилася від цивільного позову щодо стягнення з ПрАТ «ОСК Княжа ВІГ» () відшкодування шкоди пов`язаної із смертю ОСОБА_11 у розмірі 72 000 (сімдесят дві тисячі) грн. 00 коп.
ПрАТ «ОСК Княжа ВІГ» у своєму відзиві на цивільний позов ОСОБА_6 просить відмовити посилаючись на те що заяви від потерпілої ОСОБА_6 про страхове відшкодування не надходило, страхова компанія не причетна до події злочини і несе цивільну відповідальність не в силу закону, а в силу договірних відносин, тобто Полісу страхування.
Правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 11.12.2019 в справі № 465/4287/15 (провадження 14-406цс19), зазначено, що у Законі України від 01.07.2004 № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон № 1961-IV) прямо не передбачено, що встановлено досудовий порядок урегулювання спору. Не зазначено і про обов`язок особи, яка заявляє вимогу про виплату страхового відшкодування, спочатку звернутися до страховика, та не пов`язано дотримання такого порядку з правом чи можливістю цієї особи звернутися до суду з вимогою про стягнення страхового відшкодування.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля марки «Renault Master», д.н.з. НОМЕР_1 , є ОСОБА_15 . Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Renault Master», д.н.з. НОМЕР_1 застрахована в ПрАТ «ОСК Княжа ВІГ» відповідно до полісу страхування № ЕР -205605358 зі строком дії з 29.08.2021 по 28.08.2022, страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю становить 260 000 грн. 00 коп., за шкоду заподіяну майну - 130 000 грн.00 коп.
Відповідно до ст. 27.3 Закону № 1961-IV, страховик (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону,- МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Розмір мінімальної заробітної плати, на момент ДТП, становив 6000 грн. 00 коп., отже розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню становить 72000 грн. 00 коп.

Враховуючи положення ст. 128 КПК України та з огляду на наявність заяв потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 про залишення цивільних позовів до ОСОБА_3 без розгляду, суд вважає за необхідне залишити без розгляду цивільні позови потерпілих про відшкодування матеріальної та моральної шкоди обвинуваченим.
Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз під час досудового розслідування становлять 4118 грн. 88 коп., а саме: судова фототехнічної експертизи у розмірі 2402 грн. 68 коп.; судово-медичної експертизи у розмірі 1716 грн. 20 коп.; та підлягають стягненню з обвинуваченого за правилами ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 128, 129, 369-371, 373- 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину , передбаченого ч.3 ст.286 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортирними засобами на строк три роки.
Запобіжний захід ОСОБА_3 у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили - залишити без змін.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з моменту затримання, тобто з 02 листопада 2021 року.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судової фототехнічної експертизи у розмірі 2402 грн. 68 коп.; судово-медичної експертизи у розмірі 1716 грн. 20 коп.; які в загальному розмірі становлять 4 118,88 грн. (чотири тисячі сто вісімнадцять грн.,88 коп.).
Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_3 , про відшкодування моральної шкоди - залишити без розгляду.
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - залишити без розгляду.
Цивільний позов ОСОБА_6 до ПрАТ «ОСК Княжа ВІГ» () про відшкодування моральної шкоди - задовольнити.
Стягнути з ПрАТ «ОСК Княжа ВІГ» (), зареєстрованого за адресою: м. Київ, вул. Глибочицька, 44, на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_4 , 72 000 грн. 00 коп. (сімдесят дві тисячі) грн. відшкодування завданої моральної шкоди.
Речові докази по справі:
- автомобіль марки «Renault Master», д.н.з. НОМЕР_1 ., який знаходиться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_15 залишити у належного володільця;
- велосипед "Спутник" , який знаходяться на території майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів за адресою: м. Київ, вул. Г.Хоткевича, 20-Б - повернути за належністю потерпілій ОСОБА_6 ;
- диски з відеозаписами - зберігати при матеріалах справи.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Згідно зі ч. ч. 6, 7ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Суддя ОСОБА_1