Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/744/22
Провадження № 1-кп/542/91/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2022 року Новосанжарський районний суд Полтавської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю:

прокурора ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Новосанжарського районного суду Полтавської області кримінальне провадження №0000311 від 29.12.2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Зачепилівка, Новосанжарського району, Полтавської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 01.10.2021 Козельщинським районним судом Полтавської області за ч.2 ст.185 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
28.12.2021 в обідній час до домогосподарства ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , прийшла особа, провадження щодо якого виділене в окреме, та запропонував останньому пограбувати ОСОБА_6 , яка самостійно проживає в домогосподарстві за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 на пропозицію особи, провадження щодо якої виділене в окреме, погодився, тим самим вступивши в злочинну змову на вчинення злочину.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно- небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, 28.12.2021 близько 22 год. 00 хв. ОСОБА_3 , разом з особою, провадження щодо якої виділене в окреме, прийшов до домогосподарства ОСОБА_6 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Шляхом розбиття віконного скла, проникли до будинку. В одній з кімнат будинку, на ліжку виявили ОСОБА_6 , яка в цей час спала. Бажаючи подавити її волю до можливого опору, особа, провадження щодо якої виділене в окреме, використовуючи клейку стрічку, по типу скотч, яку заздалегідь взяв з собою, зв`язав ОСОБА_6 руки та ноги.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на грабіж, особа, провадження щодо якої виділене в окреме, зняв з вух потерпілої ОСОБА_6 золоті сережки, вагою 3 грама 585 проби, вартістю, згідно довідки про вартість 1 грама золота станом на 29.12.2021 - 834 гривень, всього - 2502 гривень за 3 грама золота, та поклав до кишені куртки. Продовжуючи пошуки майна, яким можна заволодіти, особа, провадження щодо якої виділене в окреме, разом з ОСОБА_3 в тумбочці, що стояла поряд з ліжком, виявили та забрали двадцять шість тисяч гривень купюрами різних номіналів.
В подальшому ОСОБА_3 та особа, провадження щодо якої виділене в окреме, через розбите вікно, залишили місце скоєння злочину, майно потерпілої ОСОБА_6 , яким заволоділи внаслідок скоєння грабежу, розподілили між собою.
Своїми протиправними діями ОСОБА_3 та особа, провадження щодо якої виділене в окреме, завдали потерпілій ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 28502,00 грн.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового слідства кваліфіковані за ч.3 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням в житло.
26 липня 2022 року була укладена Угода про визнання винуватості між начальником Новосанжарського відділу Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_2 та підозрюваним ОСОБА_3 , при цьому потерпілою прокурору надано письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості.
Відповідно до укладеної угоди:

- підозрюваний ОСОБА_3 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість в зазначеному діянні, щиросердечно розкаявся.

Сторони угоди узгодили покарання ОСОБА_3 за ч.3 ст.186 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71, 72 КК України, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Козельщинського районного суду від 01.10.2021 та визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки 6 місяців.
В угоді про визнання винуватості передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

В судовому засіданні прокурор та обвинувачений підтримали угоду про визнання винуватості та просили її затвердити.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 також просила затвердити угоду про визнання винуватості.
Враховуючи вищенаведене та розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Згідно ч. 5 ст. 469 КПК України укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до положень ч.3 ст. 474 КПК України якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Відповідно до ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.186 КК України, відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.
Шкода завдана потерпілій ОСОБА_6 , якою надано письмову згоду прокурору на укладення ним угоди про визнання винуватості (а.с. 14).
Під час перевірки угоди встановлена її відповідність вимогам Кримінального процесуального Кодексу України, зокрема ст.ст. 470-473, та Кримінального Кодексу України. ЇЇ умови відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
Підозрюваний під час досудового розслідування та обвинувачений в підготовчому судовому засіданні беззастережно визнав свою винуватість у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням в житло, обвинуваченому в судовому засіданні роз`яснені: наслідки укладення та затвердження угоди, що передбачені ст.473 КПК України, наслідки невиконання угоди, що передбачені ст.476 КПК України.
Так, під час підготовчого судового засідання ОСОБА_3 стверджував, що повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ст.186 ч.3 КК України, щодо якого він визнає себе повністю винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про винуватість, передбачені ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом.
Крім того, ОСОБА_3 підтвердив, що вищезазначена угода про визнання його винуватості укладена ним з прокурором добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз, не є наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Згідно з ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про затвердження угоди про визнання винуватості між начальником Новосанжарського відділу Решетилівської окружної прокуратури ОСОБА_2 і ОСОБА_3 з участю захисника адвоката ОСОБА_4 і призначення ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання за ч.3 ст.186 КК України, з застосуванням ч.1 ст.71 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 раніше судимий, не одружений, має двох малолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за місцем проживання характеризується задовільно, не перебуває на обліку у лікаря нарколога, перебуває на обліку у лікаря психіатра.
Відповідно до акту судово-психіатричного експерта № 222 від 14.07.2022 року (а.с. 40-45) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на даний час будь-яким хронічним психічним захворюванням, тимчасовим розладом психічної діяльності, іншим хворобливим станом психіки не страждає, а виявляє ознаки вродженого недоумства рівня легкої розумової відсталості.
ОСОБА_3 в період часу, що відноситься до інкримінованого йому протиправного діяння, будь-яким хронічним психічним захворюванням не страждав, не виявляв ознак іншого хворобливого стану психіки та не перебував в стані тимчасового розладу психічної діяльності.
Ступінь розумової відсталості у ОСОБА_3 є таким, що не позбавляв його здатності повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними в період часу, що відноситься до інкримінованого йому протиправного діяння, і не позбавляє здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними на даний час.
Наявний у ОСОБА_3 ступінь розумової відсталості є таким, що не позбавляє його здатності правильно усвідомлювати факти, події, що мають значення по справі.
ОСОБА_3 може постати перед судом. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст.66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставиною, яка обтяжує покарання, відповідно до ст.67 КК України, судом визнає рецидив злочинів.
Згідно зі ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угодою.
При цьому судом встановлено, що ОСОБА_3 засуджений вироком Козельщинського районного суду Полтавської області від 01.10.2021 року за ч. 2 ст.185 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком на 2 роки (а.с. 37-38).

Таким чином, оскільки обвинувачений ОСОБА_9 вчинив дане кримінальне правопорушення протягом іспитового строку, визначеного вироком Козельщинського районного суду Полтавської області від 01.10.2021 року, то остаточне покарання слід призначити за сукупністю вироків згідно з ч.1 ст.71 КК України, приєднавши до покарання, призначеного за цим вироком, невідбуте покарання, призначене за вироком Козельщинського районного суду Полтавської області від 01.10.2021 року, в перерахунку відповідно до ст.72 КК України.
Узгоджені вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Отже, враховуючи вищевикладене, суд переконався, що наявні всі підстави для затвердження угоди про визнання винуватості.
Відповідно до ухвали слідчого судді Новосанжарського районного суду Полтавської області від 05.07.2022 року щодо обвинуваченого ОСОБА_3 обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 25.08.2022 (а.с. 46-49).

Враховуючи, що суд дійшов висновку про призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, та з огляду на наявність ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, дію запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слід залишити до набрання вироком законної сили.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати, які підлягають стягненню на користь потерпілого або держави, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376, 394, 395, 474, 475 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
Затвердити Угоду про визнання винуватості від 26 липня 2022 року, укладену між начальником Новосанжарського відділу Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_2 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000311 від 29.12.2021 року.
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного за даним вироком покарання повністю приєднати невідбуте покарання, призначене вироком Козельщинського районного суду Полтавської області від 01.10.2021, та ОСОБА_3 призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.
Строк відбування покарання рахувати з моменту звернення вироку до виконання, тобто з часу затримання ОСОБА_3 .
Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту ОСОБА_3 залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Речові докази:
- мобільний телефон марки NOMIі187, який переданий до кімнати зберігання речових доказів відділення поліції №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, квитанція № 2139 повернути потерпілій ОСОБА_6 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області ОСОБА_1