Дата документу Справа № 332/1862/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 332/1862/20 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. № 11-кп/807/772/22 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 в режимі відеоконференції з ДУ «Запорізький слідчий ізолятор»,

захисника адвоката ОСОБА_8 в режимі відеоконференції за допомогою онлайн сервісу відеозв`язку EASYCON,

розглянула 20 квітня 2022 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 на вирок колегії суддів Запорізького районного суду Запорізької області від 20 грудня 2021 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, який зареєстрований та до затримання проживав за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Встановлені вироком суду першої інстанції обставини:

У ніч з 16.05.2020 року на 17.05.2020 року (встановити точний час в ході судового розгляду не вдалось) ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин у нього виник злочинний умисел, спрямований на протиправне заподіяння смерті його матері потерпілій ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння смерті потерпілій ОСОБА_9 , обвинувачений ОСОБА_7 за допомогою дерев`яної табуретки, яку він утримував у правій руці, наніс ОСОБА_9 множинні удари в область голови та тулуба, від яких остання впала на підлогу кімнати.

Внаслідок дій обвинуваченого ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_9 були спричинені тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості.

Після чого, ОСОБА_7 , не будучи упевненим у настанні смерті потерпілої, бажаючи довести до кінця свій злочинний умисел, направлений на заподіяння смерті ОСОБА_9 , яка в цей час перебувала на підлозі у положенні лежачи на животі обличчям вниз, без розриву у часі, за допомогою тростини, яку він утримував обома руками, почав здавлювати органи шиї ОСОБА_9 спереду назад, спричинивши їй тяжкі тілесні ушкодження, від яких ОСОБА_9 померла на місці вчинення кримінального правопорушення у період часу з 5 години 00 хвилин до 7 години 00 хвилин 17.05.2020 року.

Вироком колегії суддів Запорізького районного суду Запорізької області від 20 грудня 2021 року:
ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, і йому призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 11 (одинадцять) років.

Строк покарання ОСОБА_7 ухвалено обраховувати з дня його затримання з 17 травня 2020 року.

Ухвалено залишити ОСОБА_7 запобіжний захід до набрання вироком законної сили у вигляді тримання під вартою у державній установі «Запорізький слідчий ізолятор».

Стягнуто із ОСОБА_7 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у розмірі 23 838,91 грн.

Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

Вимоги і узагальнені доводи апеляційних скарг

В апеляційній скарзі обвинувачений не погоджується з оскаржуваним вироком, оскільки вважає його таким, що не відповідає фактичним обставинам справи. Просить скасувати вирок суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його вимоги.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що у вироку неправильно викладені факти та дати проведення деяких експертиз, зокрема експертиза № 2000 від 30.06.2020 року, а у вироку від 01.07.2020 року, експертиза № 406/к почата 07.08.2020 року та закінчена 05.10.2020 року, а у вироку від 07.12.2020 року. У вироку пропущений висновок експерта № 1-406 від 11.06.2020 року, який прокурор зачитав 16.12.2021 року в судовому засіданні, під час якого він повідомив, що відбитків його рук (долонь) на тростині немає.

Висновок експерта № 245 від 24.06.2020 року містить посилання на висновок експерта № 2560, але самого висновку не представлено. Зазначає, що коли 17.05.2020 року проводили медичний огляд, у нього не брали крові на аналіз сп`яніння.

Він віддав горілку поліцейським, які приїхали на виклик, та просив їх провести експертизу, оскільки від неї йому було погано, однак вона зникла.

Вважає, що експертиза № 2000 містить припущення щодо часу настання смерті потерпілої.

Зазначає, що у висновку експерта № 8-407 від 09.07.2020 року на сторінках 4, 5, 6 номери об`єктів вказані в тексті не співпадають з фотознімками об`єктів і зазначених там номерів додатка 2, не пронумеровані розділи експертизи. У вироку відсутня нумерація пунктів вказаної експертизи.

Зазначає, що відповідно до підозри від 18.05.2020 року смерть ОСОБА_9 настала внаслідок механічної асфікції через здавлення органів шиї тупим предметом. Між тим, з шиї матері не було взято зразок епітелію, часточок шкіри тощо, а всі об`єкти не було перевірено на наявність цього епітелію, щоб виявити той предмет (об`єкт), яким було зроблено це «здавлювання». Всі об`єкти перевіряли тільки на генетичні ознаки і чи співпадають вони з його епітелієм.

Вказує, що під час судового розгляду він звертався з клопотанням про ознайомлення з матеріалами справи, в якому просив зробити копії експертиз №№ 8-407, 6-257, 1607, 2000 та слідчого експерименту від 03.07.2020 року, а також копію документу, на підставі якого змінили милицю і замість неї в зміні підозри від 29.07.2020 року з`явилась тростина. Під час ознайомлення він попросив зробити ще деякі копії документів, на що секретар повідомила, що зробить їх після того як він підпише всі клопотання про ознайомлення у повному обсязі з матеріалами справи.

Переглянувши в судовому засіданні відеозапис від 17.05.2020 року, на якому зафіксовано огляд трупу експертом ОСОБА_10 , він побачив, що експерт повертала голову трупу, а також протирала шию і горло махровим рушником, чого категорично не можна робити, щоб не утворити нових пошкоджень і не змінити старі. Під час допиту в судовому засіданні експерта ОСОБА_11 йому не надали можливості висловитися, оскільки він хотів, щоб вказаний відеозапис переглянув експерт ОСОБА_11 і висловив своє відношення щодо дій експерта ОСОБА_10 .

Вважає, що вирок суду побудований на висновку експерта № 8-407 від 09.07.2021 року. Проте, у вказаному висновку з 14 об`єктів, які брали участь у дослідженнях, тільки 13 співпадають, а об`єкт № 9 (тростина) випала з цього списку, оскільки на 9 сторінці висновку зазначено, що подальше молекулярно-генетичне дослідження об`єкту № 9 не проводилось.

В апеляційній скарзі захисник не погоджується з оскаржуваним вироком, вважає його незаконним та необґрунтованим у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінальною провадження та недоведеністю вини ОСОБА_7 . Просить скасувати вирок суду та закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 у зв`язку з недоведеністю його винуватості у інкримінованому злочині.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що під час розгляду справи ОСОБА_7 заперечував свою участь у інкримінованому злочині, вказував на те, що не вчиняв тілесних ушкоджень своїй матері, які призвели до її смерті.

Вважає, що під час судового розгляду стороною обвинувачення не було надано жодних доказів, які б вказували на беззаперечну винуватість ОСОБА_12 у інкримінованому злочині. Всі дослідженні докази вказують лише на той факт, що ОСОБА_7 знаходився з потерпілою в одному помешканні на час настання смерті останньої. При цьому, ОСОБА_7 повідомив суду, і його показання не були спростовані свідками, що він дійсно наніс декілька ударів якійсь жінці, в якій він не впізнав свою матір, проте жоден зі спричинених ударів не міг потягти за собою настання смерті потерпілої. Яким саме чином потерпілій були спричинені тілесні ушкодження, через які настала її смерть, ОСОБА_7 невідомо, а під час судового розгляду це не було встановлено. Жоден із свідків, будь-який письмовий чи речовий доказ не вказують на участь ОСОБА_7 у протиправних діях щодо потерпілої, а саме спричиненні тілесних ушкоджень, що спричинили її смерть. Вважає, що винуватість його підзахисного у заподіянні смерті потерпілої не доведена поза розумним сумнівом у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Позиції учасників судового провадження.

Обвинувачений в судовому засіданні підтримав апеляційні скарги. Зазначив, що мати не душив.
Захисник у судовому засіданні висловився на підтримку апеляційних скарг.
Прокурор у судовому засіданні заперечував проти доводів та вимог апеляційних скарг. Зазначив, що всі висновки суду належним чином обґрунтовані і викладені достатньо для уявлення про вчинення злочину саме обвинуваченим.

У судове засідання апеляційної інстанції потерпіла ОСОБА_13 , будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце апеляційного розгляду, не з`явилась. Враховуючи дані обставини та відповідно до положень ч. 4 ст. 405 КПК України апеляційний суд проводить апеляційний розгляд без участі потерпілої ОСОБА_13 .

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини кримінального провадження, прийшов до правильного висновку щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, правильно кваліфікувавши дії обвинуваченого, докладно виклав у вироку мотиви своїх висновків.

При цьому, суд першої інстанції навів всі встановлені обставини, які, відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, а також навів оцінку та аналіз досліджених в судовому засіданні доказів з зазначенням підстав, з яких приймав докази.

Так, у суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав частково, визнавши факт спричинення ним тілесних ушкоджень ОСОБА_9 милицею та дерев`яним табуретом та заперечивши те, що він душив потерпілу. Зазначав, що у нього не було умислу на вбивство своєї матері.

ОСОБА_7 вказував, що 16.05.2020 року придбавши зранку дві пляшки самогону, повернувся додому, де знаходилась його матір ОСОБА_9 . Біля 16 години він обідав та розпивав спиртні напої, сидячі у себе в кімнаті та дивлячись телевізор, а ОСОБА_9 перебувала в сусідній кімнаті, де також дивилась телевізор.

Пояснював, що після 16 години вже нічого не пам`ятає до того моменту як наступного дня 17.05.2020 року до нього приїхала донька, співробітники поліції та швидкої допомоги.

Щодо обставин події зазначив, що пам`ятає як вночі до нього із сусідньої кімнати двічі приходила фігура, яку він за допомогою милиці та табурета виштовхував із кімнати. Яким чином він це робив не пам`ятає. Обвинувачений зазначав, що вважав, що то була фігура зомбі його матері, а він захищався від неї. Після того, як фігура заспокоїлась, він перебував у шоці від побаченого.

Обвинувачений зазначав, що не хотів вбивати свою матір ОСОБА_9 , вважає, що вчинив це внаслідок фатального збігу обставин та алкогольного отруєння, через яке у нього були галюцинації. Дуже шкодує про те, що його матір померла.

Доводи сторони захисту, викладені у апеляційних скаргах та зазначені при апеляційному розгляді, з урахуванням досліджених місцевим судом доказів, судова колегія знаходить непереконливими.

Так, зміст оскаржуваного вироку засвідчує, що позиція сторони захисту, яка є аналогічною тій, що висловлена в апеляційних скаргах, була проаналізована з урахуванням безпосередньо досліджених судом першої інстанції доказів.

За показаннями потерпілої ОСОБА_13 вбачається, що її рідна сестра ОСОБА_9 мешкала разом із своїм сином ОСОБА_7 , якого вона характеризувала як аморальну людину, що зловживає спиртними напоями. Вказувала, що обвинувачений неодноразово принижував ОСОБА_9 , наносив їй тілесні ушкодження, закривав на балконі, казав їй, якщо не подобається таке життя стрибай, про це остання розповідала ОСОБА_13 .

Колегія суддів зазначає, що показання потерпілої ОСОБА_13 не стосуються обставин умисного вбивства її сестри ОСОБА_9 , оскільки остання не була очевидцем даної події. Між тим, її показання характеризують обвинуваченого, який неодноразово проявляв фізичну силу по відношенню до своєї матері.

З показань свідка ОСОБА_14 вбачається, що її батько ОСОБА_7 проживав разом із бабусею ОСОБА_9 16.05.2020 року приблизно о 18 год. 00 хв. - 18 год. 30 хв. приходила в гості до бабусі, батько був у стані алкогольного сп`яніння. 17.05.2020 року приблизно о 10 год. 05 хв. їй зателефонувала двоюрідна сестра, яка повідомила, що у бабусі ОСОБА_9 відключений телефон. Після телефонної розмови вони разом зі своїм чоловіком направилися за місцем мешкання ОСОБА_9 . Чоловік чекав біля під`їзду, доки вона підіймалася до квартири. Двері квартири приблизно через 5 хвилин їй відкрив ОСОБА_7 , який був у стані алкогольного сп`яніння, вона зайшла в коридор квартири та хотіла пройти до кімнати ОСОБА_9 , але помітила безлад у кімнаті та запитала «что это?», на що батько їй спокійно відповів «ты что не видишь?». Потім вона помітила тіло бабусі, яка лежала на животі обличчям вниз між двома кімнатами, та забігла після цього на кухню і зателефонувала чоловіку, який відразу піднявся. Батько почав показувати їй чисті руки та казати «это не я». Одяг у батька також був чистий. Після чого, вона викликала швидку медичну допомогу та поліцію, по приїзду яких було констатовано смерть ОСОБА_9 ». Ключі від квартири були тільки у батька та бабусі. Сторонніх осіб батько ніколи до квартири не водив.

Також свідок пояснювала про зловживання ОСОБА_7 спиртними напоями, його агресивне та конфліктне поводження відносно ОСОБА_9 .

Допитаний свідок ОСОБА_15 пояснив суду, що 17.05.2020 року він разом із дружиною дзвонили бабусі ОСОБА_16 , яка не відповідала, дружина запропонувала піти провідати бабусю. Близько 10 год. 00 хв. - 10 год. 30 хв. вони прийшли за місцем проживання бабусі, він чекав на дружину на вулиці. Хвилин через десять ОСОБА_14 подзвонила йому і сказала підійматися, бо щось трапилось із бабусею. Коли він зайшов до квартири, то побачив, що все було розкидано, бабуся вже не дихала, лежала на підлозі в проході між кімнатами, обличчям до підлоги. Після цього, подзвонили у швидку та поліцію. Він запитав у обвинуваченого про його причетність до смерті ОСОБА_9 , на що останній відповів про неможливість ним вчинення такого.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні повідомила, що ОСОБА_7 є її двоюрідним дядьком, часто ображав ОСОБА_9 на ґрунті вживання алкогольних напоїв, ОСОБА_9 завжди все терпіла, одного разу навіть синці були на руці у ОСОБА_9 .

Щодо обставин кримінального провадження свідок розповіла, що ввечері 16.05.2020 року біля 22 години 00 хвилин подзвонила бабусі ОСОБА_9 , проте бабуся не відповіла на дзвінок. Зранку 17.05.2020 року ОСОБА_17 разом із сім`єю їздила до м. Дніпра, в поїздці весь час дзвонила ОСОБА_9 , проте телефон весь час був недоступний. Біля 10 години ранку вона подзвонила ОСОБА_14 і попросила перевірити бабусю. Десь об 11 годині 30 хвилин ОСОБА_14 їй подзвонила та повідомила, що бабуся померла.

Показанням потерпілої та вказаних свідків судом першої інстанції у вироку була надана оцінка у відповідності до вимог ст. 94 КПК України, з правильністю якої погоджується колегія суддів.

При цьому, хоча зазначені особи не були безпосередніми очевидцями події, але їх свідчення відтворюють певні обставини, які є предметом розгляду у даному кримінальному провадженні і сприйняті судом у сукупності із іншими доказами, які між собою узгоджуються.

Протиріч, які є суттєвими щодо обставин події, у показаннях потерпілої та свідків не вбачається.

Крім того, місцевим судом були безпосередньо досліджені і письмові докази та допитано експерта, яким надана оцінка у відповідності до вимог ст. 94 КПК України та обґрунтовано покладено їх в основу обвинувального вироку.

Протоколом огляду місця події від 17 травня 2020 року зі стенограмою та фототаблицями до нього встановлено, що між загальною та спальною кімнатами квартири АДРЕСА_2 було виявлено труп ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вилучено речі, які знаходились на міcці події, змиви з різних поверхонь та відібрані змиви та мікрооб`єкти від трупа (т. 1 а.п. 135-170).

Протоколом огляду трупа від 18 травня 2020 року виявлено на тілі ОСОБА_9 комплекс тілесних ушкоджень, які відображені в протоколі.

Згідно висновку експерта № 2000 від 1 липня 2020 року смерть ОСОБА_9 настала від здавлення органів шиї тупим предметом з численними переломами кісток гортанно-глотки, що призвело до розвитку механічної асфіксії. Це підтверджується виявленням прижиттєвих ушкоджень кісток та хрящів шиї (під`язикова кістка, щитоподібний хрящ) морфологічними ознаками механічної асфіксії (крововиливи під плевру легенів (плями Тардьє), повнокров`я легень, гостра альвеолярна емфізема, вогнищевий альвеолярний набряк; переважне недокрів`я міокарду, дистонія інтрамуральних артерій, нерівномірне кровонаповнення, помірно виражений набряк тканини головного мозку, рідкий стан крові в порожнинах серця та великих судин).

Тупа травма шиї перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням смерті, та має ознаки тяжкого тілесного ушкодження небезпечного для життя.

Синець на передній та правій та лівій бічній поверхні шиї, крововиливи в м`які тканини шиї у корінь язика. Перелом під`язикової кістки, перелом щитоподібного хряща - утворилися від дії тупого предмета з переважаючою травмуючою поверхнею, особливості якого не відобразились у характері ушкодження, в ділянку шиї з напрямком травмуючої сили спереду назад. Синці в орбітальній ділянці справа та зліва, синець та садни в щочно-виличній ділянці зліва, синець в виличній ділянці справа; рани в лобній ділянці зліва, на підборідді зліва, на верхній губі зліва; крововиливи в м`які тканини в тім`яно-лобно-скроневій ділянці зліва, в лівій щочно-виличній ділянці; перелом горизонтальної гілки нижній щелепной кістки зліва, перелом лівої виличній кістки, перелом верхній щелепной кітки зліва утворилися від ударних травматичних дій тупих предметів з переважаючою травмуючою поверхнею, особливості яких не відобразились у характері ушкоджень в ділянку обличчя справа та зліва, тім`яно-лобно-скроневу ділянку зліва.

Вищевказані ушкодження у прямому причинному зв`язку з настанням смерті не перебувають, утворились за півдоби-добу (за даними судового гістологічного дослідження) до настання смерті та мають ознаки тілесних ушкоджень середньої ступені за ознаками тривалості втрати здоров`я.

Крововилив з м`якої тканини лівої задньо-бокової поверхні тулоба, крововиливи в біля ниркову жирову клітину, прямі (розгинальні) переломи 7-11-го ребер зліва по задній пахвовій лінії, непрямі (згинальні) переломи 7-11-го ребер зліва по передній пахвовій лінії, непрямі (розгинальні) переломи 7-10-го ребер справа по середньо-ключичній лінії - утворилися від дії тупого предмету з преважаючою травмуючою поверхнею, особливості якої не відобразились у характер ушкодження в ділянку лівої задньо-боковій поверхні тулоба.

Вищевказані ушкодження у прямому причинному зв`язку з настанням смерті не перебувають, утворилися незадовго до настання смерті та мають ознаки тілесних ушкоджень середньої ступені за ознаками тривалості втрати здоров`я.

Синець та садно по задній поверхні правого ліктьового суглоба, синець по задній поверхні у нижній третині лівого передпліччя, синці на тильній поверхні правої та лівої кисті - утворилися від дії тупого (тупих) предмета, особливості якого не відобразились, синець по задній поверхні у нижній третини лівого передпліччя, синці на тильній поверхні правої та лівої кисті характері ушкоджень вище вказані ділянки. Дані ушкодження в причинному зв`язку с настанням смерті не перебувають, утворилися незадовго до настання смерті та мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

Синець в правій щочній ділянці справа, синець в ділянці проекції правого плечового суглоба - утворилися від дії тупого (тупих) предмета, особливості якого не відобразились у характері ушкоджень в вищевказані ділянки за кілька діб до настання смерті. Дані ушкодження в причинному зв`язку з настанням смерті не перебувають та мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

При проведенні експертизи трупа ОСОБА_9 знайдені ушкодження (синець по задній поверхні у нижній третини лівого передпліччя, синці на тильній поверхні правої та лівої кисті), які зазвичай відносяться до «характерних для самозахисту».

Висловитись щодо послідовності нанесення ушкоджень, виявлених на тілі трупа ОСОБА_9 , можливо після відтворювання обстановки події на місці пригоди.

Судячи з характеру розвитку трупних явищ, даних огляду трупа на місці події, даних спектрофотометричного дослідження склоподібного тіла ока, треба думати, що смерть ОСОБА_9 настала між 05.00-07.00 17.05.2020 року (т. 1 а.п. 185-192).

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_11 підтвердив обставини, встановлені вказаним висновком.

Висновком експерта № 406/к від 07.12.2020 року підтверджено весь комплекс тілесних ушкоджень за висновком експерта № 2000 від 1 липня 2020 року (т. 2 а.п. 54-69).

Відповідно до протоколу слідчого експерименту від 03.07.2020 року за участю ОСОБА_7 останній показав в якій кімнаті квартири АДРЕСА_2 він знаходився ввечері 16.05.2020 року. Показав, що сидів на дивані, коли двері спальні ОСОБА_9 відчинились і звідти вийшла фігура жінки, яка йшла, простягаючи руки в напрямку обвинуваченого. Він заштовхав її назад до кімнати за допомогою милиці. Штовхав тонкою частиною милиці, яку тримав у правій руці, 3-4 рази. Після цього, він знову сів на те саме місце. Через деякий час двері з кімнати ОСОБА_9 знову відчинились та звідти появилася та сама фігура, вже зі скривавленим обличчям, та мовчки направилась в його бік. Він знову почав її відштовхувати милицею. Після того, як фігура висмикнула милицю і милиця впала на підлогу, ОСОБА_7 , привставши з дивану, взяв дерев`яний стілець, який був під рукою, та почав відмахуватись цим стільцем від фігури, доки та не впала. Якою стороною стільця, в які частини тіла та скільки разів він бив не пам`ятає. Після того, як фігура впала, сів назад на диван та в подальшому нічого не пам`ятає (т. 1 а.п. 177-183).

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 245 від 24.06.2020 року ОСОБА_7 виявляв та виявляє у теперішній час психічний розлад у вигляді психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності. У період здійснення інкримінованого йому правопорушення ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв, а перебував у стані гострої алкогольної інтоксикації. Підекспертний у момент правопорушення не виявляв характерних феноменологічних ознак фізіологічного афекту, а знаходився в стані алкогольного сп`яніння, тому він міг усвідомлювати свої дії й керувати ними. За своїм психічним станом у цей час він також може усвідомлювати свої дії й керувати ними. Примусових заходів медичного характеру не потребує. Потребує протиалкогольного лікування (т. 1 а.п. 236-245).

Висновками експертів № 1607 від 28.05.2020 року та № 1609 від 12.06.2020 року визначено приналежність крові ОСОБА_7 та ОСОБА_9 (т. 1 а.п. 193-194, 229-231).

Висновками експерта №1609 від 12.06.2020 року, № 1610 від 18.06.2020 року, № 1613 від 25.06.2020 року, № 1614 від 18.06.2020 року, № 1615 від 25.06.2020 року, №1636 від 18.06.2020 року, №1672 від 06.07.2020 року встановлено, що в марлевому тампоні зі змивом, що вилучений під час огляду місця події, у двох марлевих тампонах зі змивом з підлоги спальні та з контрольним змивом, в слідах на наволочці та на фрагменті полімерної плівки з місця події, на халаті, футболці, штанах та трусах ОСОБА_9 , у двох марлевих тампонах зі змивами з долонь рук ОСОБА_9 , на двох марлевих тампонах зі змивами з правої та лівої кистей рук ОСОБА_9 , сорочці верхній, штанах ОСОБА_7 знайдена кров людини та виявлені антигени, що не виключає походження крові від потерпілої ОСОБА_9 та (або) ОСОБА_7 , при наявності у нього на момент скоєння злочину тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечею (т. 1 а.п. 195-206, 225-235).

Відповідно до висновку експерта №8-407 від 09.07.2020 року встановлені генетичні ознаки зразка крові трупу ОСОБА_9 та генетичні ознаки зразка букального епітелію ОСОБА_7 .

На фрагментах деревини, милиці, двох ніжках від стільця, стільці з двома ніжками встановлена наявність слідів крові людини.

На милиці, тростині, сидінні стільця з двома ніжками, табуреті встановлена наявність клітин з ядрами.

Встановлені генетичні ознаки слідів крові людини на фрагментах деревини, клітин з ядрами на милиці, слідів крові людини на милиці, слідів крові людини на двох ніжках від стільця, слідів крові людини на стільці з двома ніжками, клітин з ядрами на сидінні стільця з двома ніжками, клітин з ядрами на табуреті.

Генетичні ознаки клітин з ядрами на тростині не встановлені у зв`язку з недостатньою кількістю ДНК.

Генетичні ознаки клітин з ядрами на милиці є змішаними, походять більше ніж від двох осіб, не містять домінуючих генетичних ознак та не підлягають ідентифікації.

Генетичні ознаки слідів крові людини на фрагментах деревини, милиці, двох ніжках від стільця, стільці з двома ніжками належать особі жіночої генетичної статі.

Генетичні ознаки клітин з ядрами на сидінні стільця з двома ніжками, табуреті є змішаними, походять більше ніж від однієї особи, серед яких є особа чоловічої генетичної статі, та не містять домінуючих генетичних ознак.

Генетичні ознаки слідів крові людини на фрагментах деревини, милиці, двох ніжках від стільця, стільці з двома ніжками співпадають між собою.

Генетичні ознаки клітин з ядрами на сидінні стільця з двома ніжками, клітин з ядрами на табуреті співпадають між собою та містять генетичні ознаки слідів крові людини на фрагментах деревини, милиці, двох ніжках від стільця, стільці з двома ніжками.

Генетичні ознаки слідів крові людини на фрагментах деревини, милиці, двох ніжках від стільця, стільці з двома ніжками співпадають з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_9 .

Ймовірність випадкового співпадіння генетичних ознак слідів крові людини на фрагментах деревини, ніжці від стільця, стільці з двома ніжками та зразка крові ОСОБА_9 складає 1,75x10-34. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 5,71x1033 осіб.

Ймовірність випадкового співпадіння генетичних ознак слідів крові людини на милиці, ніжці від стільця та зразка крові ОСОБА_9 складає 4,62x10-30. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 2,16x1029 осіб.

Генетичні ознаки клітин з ядрами на сидінні стільця з двома ніжками, табуреті містять генетичні ознаки зразка крові ОСОБА_9 .

Генетичні ознаки слідів крові людини на фрагментах деревини, милиці, двох ніжках від стільця, стільці з двома ніжками не співпадають з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_7 (т. 1 а.п. 207-224).

На переконання колегії суддів, сукупність досліджених доказів у логічному їх поєднанні не викликає жодного сумніву у доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, винуватість ОСОБА_7 в інкримінованому злочині доведена за критерієм «поза розумним сумнівом».

Загальні доводи сторони захисту про недоведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину є спростовними сукупністю досліджених доказів, а саме показаннями потерпілої, свідків, які узгоджуються із письмовими доказами, наведеними у вироку та достатньо проаналізованими судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 94 КПК України.

Отже, висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин справи та кваліфікації дій обвинуваченого ґрунтуються на належних, допустимих та достовірних доказах, які між собою взаємозв`язані, є достатніми і обґрунтовано покладені в основу обвинувального вироку.

Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_7 не душив ОСОБА_9 та не мав умислу на її вбивство, колегія суддів вважає неспроможними.

Так, під час допиту в суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 вказував, що в той день в квартирі знаходились лише він з матір`ю, жодних інших осіб, окрім них, в квартирі не було, він знаходився в своїй кімнаті, де вживав спиртні напої та дивився телевізор, а його матір ОСОБА_9 знаходилась в своїй кімнаті, де також дивилась телевізор.

При цьому, ОСОБА_7 не заперечував факту нанесення ударів милицею та дерев`яним табуретом фігурі, яка вийшла з кімнати матері та направилась в його бік.

Надані обвинуваченим показання повністю узгоджуються з висновками експертів № 2000 від 1 липня 2020 року та № 406/к від 07.12.2020 року, в яких описано комплекс тілесних ушкоджень, частина яких могла бути завдана ОСОБА_7 при здійсненні ним ударів милицею та табуретом.

Наявність на тілі потерпілої комплексу тілесних ушкоджень, описаних у вказаних висновках експертиз узгоджується з тим механізмом завдання ударів по фігурі, який ОСОБА_7 описав під час проведення слідчого експерименту від 3 липня 2020 року.

Як вбачається з висновків експертів № 2000 від 1 липня 2020 року та № 406/к від 07.12.2020 року тілесні ушкодження ОСОБА_9 у вигляді пошкоджень органів шиї тупим предметом з численними переломами кісток гортанно-глотки, що призвело до розвитку механічної асфіксії, були спричинені через незначний час після спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, милицею та дерев`яним табуретом, про які він зазначив під час допиту в судовому засіданні.

Вказане, у поєднанні із фактом відсутності в квартирі, де було виявлено труп ОСОБА_9 , будь-яких сторонніх осіб, окрім ОСОБА_7 та самої ОСОБА_9 , свідчить про те, що тілесні ушкодження в області шиї потерпілої ОСОБА_9 були завдані саме обвинуваченим ОСОБА_7 , що також підтверджується висновком експерта №3-523 від 03.06.2020 року (т.2 а.п. 47-50).

Не погоджується колегія суддів й з твердженням захисту про відсутність умислу у ОСОБА_7 на завдання смерті ОСОБА_9 , оскільки як було встановлено в судовому засіданні з показань потерпілої ОСОБА_13 , свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_17 , обвинувачений ОСОБА_7 періодично зловживав спиртними напоями та, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, принижував ОСОБА_9 , завдавав їй тілесні ушкодження, закривав на балконі, пропонуючи потерпілій вистрибнути.

Таким чином, показання потерпілої та свідків, у поєднанні з фактом вживання ОСОБА_7 спиртних напоїв безпосередньо перед вбивством ОСОБА_9 , свідчить про наявність раптово виниклого у нього умислу на спричинення смерті потерпілої.

Сукупність нанесених тілесних ушкоджень свідчить про певну тривалість таких дій з боку обвинуваченого, що поряд із характером завданих тілесних ушкоджень, вчинених за допомогою стороннього предмету, та їх локалізацією, вказує на наявність умислу на вбивство.

Також про наявність умислу на вбивство потерпілої свідчить й поведінка ОСОБА_7 після вчинення кримінального правопорушення. Так, обвинувачений не вжив жодних заходів для своєчасного виклику швидкої медичної допомоги або надання первинної допомоги, а пішов назад до своєї кімнати. Не дивлячись на відсутність у квартирі сторонніх осіб, по приїзду вранці свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 обвинувачений заперечував про його причетність до вбивства своєї матері.

На переконання колегії суддів, версія обвинуваченого про те, що він захищався від «зомбі» є способом уникнення від відповідальності за скоєне, адже як встановлено з висновку судово-психіатричної експертизи № 245 від 24.06.2020 року, ОСОБА_7 у момент скоєння правопорушення не виявляв характерних феноменологічних ознак фізіологічного афекту, а знаходився в стані алкогольного сп`яніння та міг усвідомлювати свої дії й керувати ними.

Про усвідомлення ОСОБА_7 того факту, що він завдає ударів своїй матері, свідчить те, що під час події в квартирі перебували лише сам ОСОБА_7 та потерпіла ОСОБА_9 , яка знаходилась в своїй кімнаті, про що було вказано самим обвинуваченим.

Наявність описок у вироку, на які посилається обвинувачений в своїй апеляційній скарзі, не спотворюють змісту доказів і можуть бути усунуті в порядку ст. 379 КПК України.

В матеріалах провадження наявний медичний висновок експерта щодо виявлення стану сп`яніння № 2560 (т. 2 а.с.37), а тому доводи обвинуваченого про відсутність аналізів на стан сп`яніння є неприйнятними.

До того ж, сам обвинувачений не заперечував факту вживання ним в той день горілки до означеної події.

Твердження обвинуваченого про те, що під час досудового розслідування не було проведено експертизу горілки, яку він вживав та якою, нібито, отруївся, не спростовують факту вчинення вбивства ОСОБА_9 саме обвинуваченим.

Стосовно доводів обвинуваченого про те, що висновок експерта № 2000 містить припущення щодо часу настання смерті ОСОБА_9 , колегія суддів зазначає, що місцевий суд, формулюючи обвинувачення, визнане судом доведеним, не посилався на час настання смерті потерпілої ОСОБА_9 через неможливість його точного встановлення в ході судового розгляду.

Посилання обвинуваченого на те, що з шиї потерпілої не було взято зразків для встановлення предмету, яким було зроблено здавлювання не спростовує висновку місцевого суду про доведеність провини обвинуваченого в інкримінованому злочині, оскільки наявна сукупність інших доказів, які відповідають критерію достатності для даного висновку, і одночасно не впливає на кваліфікацію дій обвинуваченого.

Доводи обвинуваченого щодо неправомірних дій експерта ОСОБА_10 під час проведення огляду трупа на місці події, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки огляд проведено у відповідності до вимог ст. 238 КПК України та Інструкції про порядок залучення працівників органів досудового розслідування поліції та Експертної служби Міністерства внутрішніх справ України як спеціалістів для участі в проведенні огляду місця події, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 03.11.2015 року № 1339.

Посилання обвинуваченого, що під час допиту в судовому засіданні експерта ОСОБА_11 йому не надали можливості висловитися стосовно того, щоб експерт переглянув відеозапис огляду трупу і висловив своє відношення щодо дій експерта ОСОБА_10 , є безґрунтовними, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 356 КПК України експерту можуть бути поставлені лише запитання, що стосуються достовірності складеного ним висновку.

Щодо доводів обвинуваченого про те, що вирок суду побудований на висновку експерта № 8-407 від 09.07.2021 року, то вони є неприйнятними, оскільки місцевий суд надав оцінку вказаному висновку у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами.

Отже, висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин справи та кваліфікації дій обвинуваченого ґрунтуються на належних, допустимих та достовірних доказах, які між собою взаємозв`язані, є достатніми і обґрунтовано покладені в основу обвинувального вироку.

З огляду на обставини, встановлені під час апеляційного розгляду, на переконання колегії суддів, висновок суду про доведеність винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджується доказами, дослідженими у судовому засіданні, яким суд першої інстанції дав належну оцінку в їх сукупності та які докладно викладені у вироку.

Покарання обвинуваченому судом першої інстанції призначено у відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законний та обґрунтований вирок, колегія суддів не вбачає.

З урахуванням обставин, встановлених під час апеляційного розгляду, колегія суддів доходить висновку, що вирок суду є законним та обґрунтованим, а тому підстави для його скасування відсутні, у зв`язку з чим апеляційні скарги сторони захисту задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок колегії суддів Запорізького районного суду Запорізької області від 20 грудня 2021 року відносно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 115 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня оголошення, а засудженою особою, яка утримується під вартою, в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4