КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/3274/2022 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 вересня 2022 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтро Трейд» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Кордванс» адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 11 серпня 2022 року,
за участю:
прокурора ОСОБА_7 ,

представника власника майна ТОВ «Кордванс» - адвоката ОСОБА_8 ,
представника власника майна ТОВ «Інтро Трейд» та ТОВ «Кордванс» адвоката ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 11.08.2022 року задоволено клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва першого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 про накладення арешту на майно та накладено арешт на предмети, речі та документи, що вилучені 04-06.07.2022 року за результатами проведення обшуку у приміщеннях, які розташовані за адресою: вул. Закревського Миколи, 34-Е, зареєстрованого на праві власності за ОСОБА_10 , що використовується службовими особами ТОВ «Віктрум» (), ТОВ « Інтертабако» (), ТОВ «Інтро Трейд» (), ТОВ «Вектор ЛД» (), ТОВ «Київ Маркет Солюшн» (), ТОВ «Кордванс (), ТОВ «Фаберік Груп» (), ТОВ «Невосвіт» (), ТОВ «Градус-Т» (), ТОВ «Артвега Систем» (), ТОВ «Корвет Корп» () (перелік майна згідно резолютивної частини ухвали).
Не погоджуючись з такими висновками слідчого судді, представник майна ТОВ «Інтро Трейд» та ТОВ «Кордванс» адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просив ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 11.08.2022 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна відмовити.
Як вважає сторона захисту, оскаржувана ухвала постановлена із порушенням норм матеріального та процесуального права, є необґрунтованою та невмотивованою, а тому підлягає скасуванню.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що слідчі Державного бюро розслідувань під час проведення обшуку проникли до приміщення тричі, тобто 4, 5 та 6 липня, в той час, коли ухвала надає право проникнути до володіння особи лише один раз, чим на думку представника порушили вимоги ч. 1 ст. 235 КПК України.
Як зазначає апелянт обставини, викладені у клопотанні не підтверджуються доданими до письмовими доказами, базуються на показах двох зацікавлених свідків, що є ідентичні за змістом, що свідчить про їх надуманість. При цьому один зі свідків, який є оперуповноваженим територіального управління ДБР, був учасником обшуку, що свідчить про суттєве порушення умов проведення слідчої дії.
Представник звертає увагу суду, що наявна в матеріалах роздруківка висновку аналітичного дослідження, який не має обов`язкових реквізитів таких, як підпис та печатка, не може вважатися допустимим доказом. Крім того в ньому зазначено,що він носить ймовірний характер, оскільки аналіз зроблено без первинної документації, підтверджуючих експертиз, інших матеріалів, які мають суттєве значення та можуть вплинути на кінцевий результат.
Апелянт також наголошує, що прокурор звернувся до суду з клопотанням про арешт майна з пропуском строку, визначеного ч. 5 ст. 171 КПК та зазначає, що прокурор вже звертався до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва з аналогічними клопотаннями, за результатом розгляду яких було двічі відмовлено та один раз задоволено. Таким чином прокурор звернувся з аналогічним клопотанням чотири рази, замість виконання вимог п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України, відповідно до якого тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за ухвалою слідчого судді чи суду у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.
Заслухавши доповідь судді, пояснення представників власників майна, які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити в повному обсязі, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів, наданих до суду апеляційної інстанції, головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0000414 від 21.06.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 364 КК України, за фактом зловживання службовим становищем службовими особами Державної податкової служби України, які з метою одержання неправомірної вигоди умисно не вживають заходів відповідного правового реагування стосовно окремих комерційних структур, що спричинило тяжкі наслідки.
04-06.07.2022 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 04.07.2022 року проведено обшук у приміщеннях, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого на праві власності за ОСОБА_10 , що використовується службовими особами ТОВ «Віктрум» (), ТОВ « Інтертабако» (), ТОВ «Інтро Трейд» (), ТОВ «Вектор ЛД» (), ТОВ «Київ Маркет Солюшн» (), ТОВ «Кордванс (), ТОВ «Фаберік Груп» (), ТОВ «Невосвіт» (), ТОВ «Градус-Т» (), ТОВ «Артвега Систем» (), ТОВ «Корвет Корп» (), за результатами якого виявлено та вилучено речі, предмети та документи.
06.07.2022 року постановою слідчого вилучені під час обшуку речі, предмети та документи визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000414 від 21.06.2022 року.
11.08.2022 року прокурор другого відділу процесуального керівництва першого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене 04-06.07.2022 року за результатами проведення обшуку у приміщеннях, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .
Клопотання сторони обвинувачееня мотивовано необхідністю накладення арешту з метою забезпечення збереження речових доказів.
11.08.2022 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва задоволено клопотання прокурора.
Задовольняючи дане клопотання, слідчий суддя встановив, що вилучені речі та документи відповідають критеріям ст. 98 КПК України, мають доказове значення для вказаного кримінального провадження. Врахував наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, доведеність необхідності такого заходу забезпечення кримінального провадження та прийшов до висновку, що клопотання прокурора про накладення арешту на вищевказане майно є обґрунтованим, а отже підлягає задоволенню.
Колегія суддів з таким рішенням слідчого судді погодитись не може з огляду на наступне.
Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Застосовуючи заходи забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні про арешт майна, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції» та «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.
Кримінальний процесуальний закон передбачає обов`язкові вимоги, яким має відповідати клопотання арешт майна і перевірку відповідності клопотання вказаним вимогам покладено на слідчого суддю. Серед таких вимог згідно п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України зокрема є те, що клопотання про арешт майна має бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.
Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.
Статтею 98 КПК України визначено що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення зберегли на собі його сліди або містять інші відомості які можуть бути використані як доказ факту чи обставин ще встановлюються під час кримінального провадження в тому числі предмети що були об`єктом кримінально протиправних дій гроші цінності та інші речі набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. Накладаючи арешт на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Однак, зазначених вимог закону прокурор та слідчий суддя не дотрималися.
Як вбачається зі змісту наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів, 04-06.07.2022 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 04.07.2022 року проведено обшук у приміщеннях, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст. 235 КПК України, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Як вбачається з вхідного номеру Печерського районного суду міста Києва, яким зареєстровано клопотання прокурора про арешт майна, процесуальний керівник звернувся до суду 11.08.2022 року, тобто з порушенням вимог ч. 5 ст. 171 КПК України.
Крім того, під час перегляду ухвали слідчого судді колегією суддів встановлено, що прокурор вже неодноразово звертався до Печерського суду з аналогічним клопотанням про накладення арешту на майно, вилученого під час проведення обшуку 04-06.07.2022 року. У справах № 757/16442/22-к та 757/16800/22-к було відмовлено у задоволенні клопотань сторони обвинувачення. Не зважаючи на це прокурор не повернув вилучене майно власникам, як того вимагає ч. 1 ст. 169 КПК України, а втретє звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на вищевказане майно, яке було задоволено у справі 757/17150/22-к та в подальшому за клопотанням представника власника майна було скасовано у справі 757/18144/22-к в порядку ст. 174 КПК України.
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 11.08.2022 року всупереч вимогам закону задоволено аналогічне клопотання про арешт вилученого під час обшуку майна, яке подано прокурором вчетверте.
Кримінальний процесуальний закон України не передбачає можливість повторного звернення з аналогічним клопотанням про арешт майна, вилученого під час обшуку, а навпаки містить імперативну норму щодо повернення такого майна власнику у випадку, якщо сторона обвинувачення не звернеться до суду з клопотанням про арешт майна протягом 48 годин з моменту вилучення та у випадку відмови у задоволенні клопотання про арешт цього майна.
За таких обставин колегія суддів приходить до остаточного висновку, що прокурор, будучи особою, функціями якої згідно з п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про прокуратуру» є нагляд за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство, не дотримався вимог закону під час звернення до суду з клопотанням по арешт майна.
Виходячи з вищенаведеного колегія суддів не може погодитись з висновком слідчого судді про доцільність накладення арешту на майно, вилучене під час проведення обшуку у приміщеннях, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .
Таким чином, існування правової підстави для арешту вказаного майна не підтверджується відповідними доказами.
На підставі викладених обставин, які свідчать про неповноту та однобічність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню як незаконна, а апеляційна скарга - задоволенню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання прокурора за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами користувача майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження.
Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтро Трейд» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Кордванс» адвоката ОСОБА_6 , задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 11.08.2022 року, якою задоволено клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва першого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 про накладення арешту на майно та накладено арешт на предмети, речі та документи, що вилучені 04-06.07.2022 року за результатами проведення обшуку у приміщеннях, які розташовані за адресою: вул. Закревського Миколи, 34-Е, зареєстрованого на праві власності за ОСОБА_10 , що використовується службовими особами ТОВ «Віктрум» (), ТОВ « Інтертабако» (), ТОВ «Інтро Трейд» (), ТОВ «Вектор ЛД» (), ТОВ «Київ Маркет Солюшн» (), ТОВ «Кордванс (), ТОВ «Фаберік Груп» (), ТОВ «Невосвіт» (), ТОВ «Градус-Т» (), ТОВ «Артвега Систем» (), ТОВ «Корвет Корп» () (перелік майна згідно резолютивної частини ухвали), скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва першого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 про накладення арешту на майно, що вилучене 04-06.07.2022 року за результатами проведення обшуку у приміщеннях, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого на праві власності за ОСОБА_10 , що використовується службовими особами ТОВ «Віктрум» (), ТОВ « Інтертабако» (), ТОВ «Інтро Трейд» (), ТОВ «Вектор ЛД» (), ТОВ «Київ Маркет Солюшн» (), ТОВ «Кордванс (), ТОВ «Фаберік Груп» (), ТОВ «Невосвіт» (), ТОВ «Градус-Т» (), ТОВ «Артвега Систем» (), ТОВ «Корвет Корп» () (перелік майна згідно резолютивної частини ухвали), відмовити.
Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
СУДДІ:

_________________ _____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4