Єдиний унікальний номер 185/3979/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2022 року. м. Павлоград.

Павлоградського міськрайонний суд

Дніпропетровської області у складі головуючого

судді Тимченка С.О.,

секретаря Білого А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Павлоград кримінальне провадження, що внесене в ЄРДР за № 00000132 від 30.03.2021 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою технічною освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , 2012 року народження та ОСОБА_3 , 2015 року народження, працюючого гірничим майстром ШУ «Павлоградське» шахта «Павлоградська», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідно до ст. 89 КПК України, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

за участю:

прокурора Дорошевича Я.Р.,

обвинуваченого ОСОБА_1 ,

захисника Бакумова О.С.,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представника потерпілої - Савченка С.А.,

В С Т А Н О В И В :

30.03.2021року о 18.00 год., ОСОБА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, проходив повз занедбану будівлю, розташовану в районі ВСК «Юність» по вул. Заводська, 22 м. Павлограда Дніпропетровської області, біля якої знаходилася компанія неповнолітніх, а саме: ОСОБА_5 , 2004 р.н., ОСОБА_6 , 2004 р.н., ОСОБА_7 , 2007 р.н., ОСОБА_8 , 2007 р.н. та ОСОБА_9 , 2005 р.н.. Підійшовши до останніх ОСОБА_1 почав з ними розмову, та провокувати останніх на конфлікт, під час якого неповнолітні ОСОБА_6 та ОСОБА_5 намагалися його заспокоїти. В цей час ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, дістав з лівої кишені куртки складний ніж, який вирішив використати в якості знаряддя злочину, після чого, утримуючи його в лівій руці, замахнуся ним на ОСОБА_6 .. З метою припинення конфлікту, ОСОБА_5 , який знаходився поряд, схопив за праву руку ОСОБА_1 , та прохав його заспокоїтися. В цей час у ОСОБА_1 виник злочинний умисел, направлений на умисне вбивство ОСОБА_5 , тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині. Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на умисне вбивство ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , знаходячись навпроти останнього, тримуючи в лівій руці ніж, використовуючи його в якості знаряддя злочину, діючи умисно, бажаючи настання смерті неповнолітнього ОСОБА_5 , почав наносити удари ножем останньому, а саме в область правого плеча, лівої сідниці та один удар ножем із значною силою в життєво важливий орган грудну клітину - область серця. Своїми умисним діями ОСОБА_1 спричинив неповнолітньому потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді: колото-різаного поранення на передній поверхні грудної клітини в проекції мечоподібного відростку грудини на рівні 5-6 міжребер`я з пораненням внутрішніх органів грудної клітини, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності для життя. Тілесні ушкодження у вигляді колото-різаних поранень правого плеча та лівої сідниці за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень. Тілесне пошкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини зліва з пораненням грудини, лівої легені з лівостороннім гемотораксом (600мл.), перикарду та серця з гемоперикардом (185мл.), яке ускладнилось гострою крововтратою, перебуває в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті ОСОБА_5 . Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_5 помер неподалік від місця скоєння злочину, а саме біля ВСК «Юність» по вул. Заводська 22А, м. Павлограда Дніпропетровської області.

Дії обвинуваченого ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст. 115 КК України як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Обвинувачений ОСОБА_1 в судовому засіданні свою провину у скоєнні злочину не визнав, та суду показав, що 30.03.2021, приблизно о 18 годині, він, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння проходив повз ВСК «Юність», по вул. Заводська, 22 м. Павлограда. В цей час він побачив компанію молодих людей, із яких раніше йому не відомі хлопець та дівчина гучно розмовляли, та хлопець не добре себе поводив з дівчиною, а саме кричав на неї. Дівчина при цьому мовчала. Він підійшов до хлопця, та сказав, що не треба так розмовляти з дівчатами. Надалі між ним, хлопцем який розмовляв із дівчиною, та іншими хлопцями виникла словесна сварка. Один із хлопців його штовхнув, і так як йому не було куди діватись, він дістав ножа, який тримав у лівій руці, так як лівша, що б налякати хлопців. Один із хлопців у ту мить був за 1 метр від нього, а трохи надалі перебував інший хлопець. Він відчув для себе погрозу на той час, так як біля нього було 3 хлопці. Один з хлопців, як пізніше йому стало відомо ОСОБА_5 , схопив його за руку, намагаючись перекинути назад. В цей момент він наніс останньому удари ножем, та не пам`ятає саме куди. Перший удар він наніс ОСОБА_5 , падаючи назад на спину. Другий удар наніс коли вже був на колінах. Третій удар був у процесі боротьби, який було нанесено випадково, та куди бив, не пам`ятає. Ніж був гострий, тому сили він не прикладав. Його руки були у крові, тому він не міг подзвонити у швидку. Цілі вбивати хлопця у нього не було. Погоджується із тим, що наніс ОСОБА_5 тяжкі тілесні ушкодження. З висновками експерта він погоджується. Під час захисту, та коли тримав опір від нападників, він собі спричинив тілесні ушкодження, а саме порізав собі руку коли тримав у ній ніж, але ні до кого претензій не має. З боку працівників поліції на досудовому слідстві на нього не було тиску ані фізичного, ані психологічного. Просить вибачення у потерпілої, та по відшкодуванню завданих збитків останній, він покладається на розсуд суду. Просить суд призначити йому мінімальне покарання.

Суд оцінює показання обвинуваченого недостовірними в тій частині, щовін відчув погрозу, йому не було куди діватись, як тільки нанести тілесні ушкодження ножем ОСОБА_5 , та робив це, щоб налякати хлопців, не мав наміру на спричинення смерті останнього, та заявленими з метою уникнути відповідальності за скоєне, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи, не підтверджуються дослідженими в суді доказами.

Вина обвинуваченого у скоєні інкримінованого йому злочину підтверджується його ж показами, даними в судовому засіданні, а саме про те, що він 30.03.2021 року, відчувши для себе погрозу з боку 3 хлопців, дістав ножа, яким наніс 3 удари ОСОБА_5 , ідентичними показами свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , а саме, що ОСОБА_1 , чіпляючись до хлопців, та який у подальшому наніс удари ножем ОСОБА_5 , показами експерта ОСОБА_11 про те, що при розтині трупу ОСОБА_5 були виявлені колото-різані рани, проникаючі у грудну клітину, легенів та серця, які призвели до загибелі у результаті кровопролиття. Вказані тілесні ушкодження заподіяні були з достатньою силою.

В пункті 22 постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 07.02.2003 року «Про судову практику про злочини проти життя та здоров`я особи» зазначено, що суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного при розгляді кримінальних проваджень проти життя та здоров`я особи. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненою діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.

Так, потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що в той день вона дізналася від своєї сестри, що її син ОСОБА_12 помер від ножового поранення. За яких обставин це трапилось, їй не відомо. По характеру син спокійний. Просить суд призначити обвинуваченому саме сурове покарання, та її позов задовольнити в повному обсязі, так як вона від злочину обвинуваченого втратила саме найцінніше це дитину.

Неповнолітній свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що обвинуваченого вона раніше не знала, а з загиблим хлопцем вони були друзями. 30.03.2021року, приблизно о 18 годині, вона разом із друзями ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , хлопцем на ім`я ОСОБА_12 , прізвище якого не знає, ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 перебували біля ВСК «Юність», по вул. Заводська, 22 м. Павлограда. В цей час до них підійшов ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, який віддав свій телефон ОСОБА_18 , наголосивши при цьому, що це тепер її телефон. Остання повернула телефон ОСОБА_1 , наголосивши, що він їй не потрібен. ОСОБА_1 сказав ОСОБА_19 , що той веде себе не добре, та пішов на нього. ОСОБА_5 побачив у ОСОБА_1 ніж, який той дістав із кишені штанів, тримав у лівій руці, та сказав: «Не дури», намагався обвинуваченого спинити, хватаючи його за праву руку. Провокацій не було у бік обвинуваченого, та ніхто його не чіпав. Вона бачила як обвинувачений наніс 2 удари, один за другим у грудну клітину та біля плеча ОСОБА_20 . Останній пішов за кут будівлі, де йому намагалися допомогти, та хтось викликав швидку медичну допомогу. ОСОБА_1 , при цьому кудись пішов.

Неповнолітній свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що загиблий був її товаришем, а обвинуваченого вона раніше не знала. 30.03.2021 року, приблизно о 18 годині, вона разом із друзями ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 перебували біля ВСК «Юність», по вул. Заводська, 22 м. Павлограда. В цей час до них підійшов обвинувачений у нетверезому стані, та прохав ОСОБА_23 розбалакувати його телефон, та вона погодилася. Потім йому повернули телефон, але він відмовлявся його брати, сказав, що це не його телефон, але пізніше взяв його. ОСОБА_24 та ОСОБА_6 гралися, та останній налякав її позаду. Обвинувачений сказав, що з дівчатами не можна так поводитися, та почав дратися з ОСОБА_25 , просив щоб той показав йому прийоми, та заліз на нього. Це було схоже на боротьбу. ОСОБА_6 зняв із себе обвинуваченого, попрохав заспокоїтися та поговорити, сказав що це був жарт, відійшовши у інший бік. ОСОБА_5 в цей час сидів на сходах, на відстані приблизно 5-7 метрів від них, та розмовляв з ОСОБА_26 . Обвинувачений став йти в сторону ОСОБА_27 . Де був в цей час ОСОБА_28 , вона не бачила. Обвинувачений дістав ніж, який був маленький, розклав його, та пішов до хлопців. ОСОБА_29 схопив обвинуваченого за праву руку, сказав щоб той заспокоївся, але обвинувачений розвернувся та наніс останньому три удари ножем, а саме в плече, грудну клітину, та в ногу. Потім повернувся в бік ОСОБА_27 , та той відразу втік. Обвинувачений зібрав свої речі та пішов в невідомому напрямку.

Неповнолітній свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що загиблий був його товаришем, а обвинуваченого він раніше не знав. 30.03.2021 року, приблизно о 18 годині, він з компанією: ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_28 , ОСОБА_33 були на покинутій будівлі, біля ВСК «Юність», по вул. Заводська, 22 м. Павлограда. В цей час до них підійшов обвинувачений у стані алкогольного сп`яніння, та попрохав розблокувати йому мобільний телефон, але у них не вийшло, йому вони повернули його обвинуваченому. ОСОБА_24 відійшла поговорити по телефону, а ОСОБА_33 її налякав зі спини. Обвинувачений підбіг до ОСОБА_34 , кажучи, що так не можна спілкуються з дівчатами. Обвинуваченого ніхто не чіпав, та його просили заспокоїтись. Обвинувачений дістав із своєї кишені ніж, який тримав у лівій руці, та пішов з ним на ОСОБА_27 . В цей час ОСОБА_5 схопив обвинуваченого за руку, та запитав, що він робить. Потім обвинувачений пішов, а за ним пішов ОСОБА_6 . Коли він підійшов до них, то побачив у ОСОБА_35 рану. Спочатку були удари ножем, а потім кулаками від чого у ОСОБА_35 було зламане перенісся. Сварка була між обвинуваченим та ОСОБА_25 , але так трапилось, що на шляху підвернувся ОСОБА_5 , тому на нього і прийшлися удари.

Неповнолітній свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що з ОСОБА_36 вони були друзі, а чоловіка, який вчинив злочин, він не знає. В кінці березня 2022 року, приблизно о 19 годині, він з компанією, а саме: ОСОБА_21 , ОСОБА_36 , та з дівчатами на ім 'я ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 перебували на покинутій будівлі, біля ВСК «Юність», по вул. Заводська, 22 м. Павлограда. В цей час до них підійшов обвинувачений у стані алкогольного сп`яніння та попрохав розбалакувати йому мобільний телефон. Вони відповіли, що не знають пароль. Потім хлопці почали бавитися з дівчатами, щипалися. Обвинувачений дивився спочатку, а потім повідомив, що з дівчатами так не поводяться, накинувся на нього з кулаками. ОСОБА_40 почали кричати, що у обвинуваченого ніж. Дійсно обвинувачений тримав у лівій руці ніж, та намагався на нього напасти, замахувався лівою рукою, але промахнувся, так як він ухилився. ОСОБА_28 схопив обвинуваченого за руку, після того як останній вдарив того ножем, якого він не бачив, а бачив лише лезо. Коли приїхала швидка медична допомога, то ОСОБА_5 вже помер.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що з ОСОБА_36 були знайомі, а обвинуваченого раніше він не знав. В кінці березня 2022 року, приблизно о 19 годині, він катався на велосипеді в районі покинутої будівлі, біля ВСК «Юність», по вул. Заводська, 22 м. Павлограда де побачив знайомого ОСОБА_27 , з яким привітався, та поїхав далі. Про причину того, що трапилося дізнався по телефону, а потім ОСОБА_6 йому розповів, що обвинувачений підійшов до їх компанії з проханням розблокувати мобільний телефон. Всі із компанії гралися, та обвинувачений заступався за дівчат, бо йому щось не сподобалось. Далі ОСОБА_6 розповів, що він відійшов, так як побачив ніж у обвинуваченого, а потім побачив як останній наніс удар ножем по тілу ОСОБА_35 .

Свідок ОСОБА_41 в судовому засіданні пояснила, що обвинувачений є її чоловіком. Їй невідомо з якою метою її чоловік наніс смертельний удар ножем ОСОБА_20 . Характеризує чоловіка як спокійну людину, люблячого батька. Спиртні напої чоловік інколи вживав, але відкритих конфліктів не було.

Експерт ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що вона працює судово-медичним експертом, та робила розтин трупу покійного ОСОБА_5 . Тілесні ушкодження були у виді колото-різаних ран, проникаючих у грудну клітину, легенів та серця, які призвели до загибелі у результаті кровопролиття. Зазначені тілесні ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечні для життя та призвели до загибелі. Тілесні ушкодження заподіяні були з достатньою силою, так як проникнення було глибоке, рановий канал досягав 3 см. знизу догори. На правому плечі на верхній третині також були виявлені рани, але не проникаючі. Крім того, були поранення у сідницю. Також на обличчі були ушкодження, а саме лобна сторона, та перенесся. Механізм нанесення тілесних ушкоджень, а саме на передній поверхні грудної клітини в проекції мечоподібного відростку грудини на рівні 5-6 міжребер`я є колото-різаною раною і заподіяне сплощеним колючо-ріжучим предметом, з шириною клинка не більше 17,5 мм., у напрямку спереду-назад, справа-наліво, знизу-вверх, з пошкодженням шкіри, підшкірно-жирової клітковини, грудини, лівої легені, перикарду та серця, який сліпо закінчується в порожнині правого шлуночку серця.

Аналіз показань обвинуваченого, потерпілої, свідків, експерта, викладених вище, на думку суду є допустимими та об`єктивними. Відсутність будь-яких протиріч між ними, дають підстави дійти висновку щодо їх логічності, послідовності та правдивості, підтверджують обставини, що підлягають доказуванню і впливають на оцінку дій обвинуваченого, та підтверджують його вину в інкримінованому йому злочину.

Крім того, вина обвинуваченого у скоєні даного кримінального правопорушення підтверджується письмовими доказами, а саме:

- протоколом огляду місця події від 30.03.2021 року, та фото таблиці до нього, відповідно до якого в присутності понятих та за участю спеціаліста, було оглянуто відкриту ділянку місцевості, яка знаходиться за адресою: м. Павлоград, вул. Заводська, 22 СК «Юність», де за три метри від будівлі СК «Юність» було виявлено труп чоловіка, який лежав на спині, голова повернута праворуч, біля якого знаходились куртки червоного та синього кольорів. На футболці, в якій був одягнутий труп, було виявлено речовину бурого кольору, схожу на кров. Також було виявлено тілесні ушкодження: 2 рани на поверхні грудної клітини та на задній поверхні лівої сідниці. Від трупу на відстані 17 м. виявлено сліди червоного кольору. Також сліди червоного кольору було виявлено при вході до покинутої будівлі. (Том №2 а.с. 8-28);

- лікарським свідоцтвом про смерть № 239 від 31.03.2021року, відповідно до якого смерть у відношенні ОСОБА_5 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 в районі ВСК «Юність» по вул. Заводська, 22-а м. Павлограда, у результаті нападу з метою убивства та нанесення ушкоджень. (Том №2 а.с. 106);

- протоколом огляду від 31.03.2021року, та фототаблицею до нього, відповідно до якого, в присутності понятих, в районі ВСК «Юність» по вул. Заводська, 22-а м. Павлограда, було оглянуто речі ОСОБА_5 , де на трусах було виявлено пошкодження та слід РБК, на футболці пошкодження в районі грудної клітини та слід РБК, на штанах пошкодження у вигляді дірки ззаду в районі лівого стегна та слід РБК, на кросівках слід РБК. (Том №2 а.с. 107-110);

- висновком експерта № 239 від 30.04.2021 року, відповідно до якого, зроблено такі висновки: На підставі даних судово-медичної експертизи трупу ОСОБА_42 , 2004 р.н., з огляду на відомі обставини справи, викладені в постанові про призначення судово-медичної експертизи, дані додаткових методів дослідження та у відповідності до поставлених запитань експерт прийшов до висновків. 1. "Чи є на тілі трупу ОСОБА_35 , ІНФОРМАЦІЯ_3 тілесні ушкодження? Якщо є, то який їх характер, локалізація, механізм утворення та ступінь тяжкості?" Відповідь: " При експертизі трупу ОСОБА_5 виявлені наступні тілесні ушкодження: проникаюча колото-різана рана на передній поверхні грудної клітини в проекції мечоподібного відростку грудини на рівні 5-6 міжребер`я (рана №1); непроникаючі колото-різані рани на зовнішній поверхні правого плеча у верхній третині (рана №2); на лівій сідниці в проекції верхньо-внутрішнього квадранту (рана №3); садна в лобній ділянці справа, на спинці носа; поранення грудини, лівої легені з лівостороннім гемотораксом (600 мл.), перикарду та серця з гемоперикардом (185мл). Тілесне ушкодження на передній поверхні грудної клітини в проекції мечоподібного відростку грудини на рівні 5-6 міжребер`я (рана №1), згідно судово-медико- криміналістичного дослідження - є колото-різаною раною і заподіяне сплощеним колючо-ріжучим предметом, з шириною клинка протягом поринулої частини не більше 17,5 мм., який мав гостре лезо та обух, товщиною близько 1,8 мм.; тілесне ушкодженні на зовнішній поверхні правого плеча у верхній третині (рана №2), згідно судово - медико-криміналістичного дослідження - є колото-різаною раною і заподіяне сплощеним колюче-ріжучим предметом, з шириною клинка протягом поринуло частини не більше 18,0 мм., який мав гостре лезо та обух, товщиною близько 1,8-2,0 мм. Додатковий розріз шкіри міг утворитись при подальшому зануренні, або вилученні клинкового знаряддя з рани, з тисненням на його ріжучу крайку та з незначною зміною його положення. Не виключена можливість спричинення пошкоджень №1 та №2 одним травмуючим предметом; тілесне ушкодження на лівій сідниці в проекції верхньо - внутрішнього квадранту (рана №3), також є колото-різаною раною і заподіяне колюче - ріжучим предметом. Тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення на передній поверхні грудної клітини в проекції мечоподібного відростку грудини на рівні 5-6 міжребер`я (рана №1) з пораненням внутрішніх органів грудної клітини за своїм характером відноситься до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності для життя, згідно п.2.1.1 а), п.2.1.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» наказ №6 «Про розвиток та вдосконалення судово - медичної служби України» від 17.01.1995 р. Тілесні ушкодження у вигляді колото-різаних поранень правого плеча та лівої сідниці за своїм характером відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я впродовж більше шести днів, але не більше як три тижні (21 день), згідно п.2.3.1. а), п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» наказ №6 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 17.01.1995 р. відносно живих осіб. Тілесні ушкодження у вигляді саден в лобній ділянці справа, на спинці носа утворилися від дії твердого предмету, що діяв за ударним механізмом та по дотичній з місцем прикладання діючої сили у вищезазначені області, та за своїм характером відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень згідно п.2.3.2. б) «Правил судово - медичного визначення ступеня тяжкості ушкоджень» Наказ №6 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 17.01.1995 р. відносно живих осіб. Від вищезазначеної рани (№1) на передній поверхні грудної клітини в проекції мечоподібного відростку на рівні 5-6 міжребер`я розповсюджується рановий канал довжиною до 7,5 см. у напрямку спереду-назад, справа-наліво, знизу-вверх, з пошкодженням на своєму протязі шкіри, підшкірно-жирової клітковини, грудини, лівої легені, перикарду та серця, який сліпо закінчується в порожнині правого шлуночку серця." 2. "Яка мінімальна кількість травмуючих дій зумовила спричинення кожного з тілесних ушкоджень, виявлених при експертизі трупу?" Відповідь: "Враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень ОСОБА_5 було спричинено не менше чотирьох травмуючих дій." 3. "Чи могли утворитись дані тілесні ушкодження при падінні з висоти власного росту?" Відповідь: "Враховуючи характер, кількість та механізм спричинення тілесних ушкоджень, а саме, колото-різаних поранень, виключається можливість їх утворення при падінні з висоти власного зросту. Тілесні ушкодження у вигляді саден обличчя, враховуючи їх характер та локалізацію, могли утворитися при падінні з висоти власного зросту." 4. "Які з тілесних ушкоджень спричинені при житті, а які після смерті?" Відповідь: "Враховуючи морфологічні ознаки виявлених тілесних ушкоджень наявність крововиливів, результатів судово-гістологічного дослідження, всі вони є прижиттєвими." 5. "Яка безпосередня причина настання смерті померлого?" Відповідь: "Смерть ОСОБА_5 настала внаслідок проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини з пораненнями грудної, лівої легені з лівостороннім гемотораксом (600 мл.), перикарду та серця з гемоперикардом (185 мл.), яке ускладнилось гострою крововтратою, що й призвело до безпосередньої причини смерті, та дана травма перебуває в прямому причинно-наслідковому зв`язку з її настанням. Даний висновок підтверджується морфологічною картиною, виявленою при розтині трупу, характерною для даного виду смерті, а також судово-гістологічним дослідженням шматочків внутрішніх органів від трупу, при якому виявлено: свіжий інфільтруючого характеру, розповсюджений крововилив, порушення цілісності вісцеральної плеври з крововиливом у ній та розповсюдженням на легеневу паренхіму, гостра емфізема легень, плями Мінакова під ендокардом, нерівномірність кровонаповнення внутрішніх органів, клітини Краєвського в печінці, світло клітинна мікроаденома наднирника." 6. "Який час настання смерті останнього?" Відповідь: "Згідно трупних явищ, виявлених при експертизі трупу, смерть ОСОБА_5 настала в межах 14-20 годин до початку проведення розтину." 7. "Чи перебувають виявлені при експертизі трупу тілесні ушкодження в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті?" Відповідь: "Тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення на передній поверхні грудної клітини в проекції мечоподібного відростку грудини на рівні 5-6 міжребер`я (рана №1) з пораненням внутрішніх органів грудної клітини, перебуває в прямому причино-наслідковому зв`язку з настанням смерті. Тілесні ушкодження у вигляді колото-різаних поранень правого плеча та лівої сідниці, саден в лобній ділянці справа та на спинці носа - не перебувають в прямому причино-наслідковому зв`язку з настанням смерті". 8. "Чи вживав перед смертю алкогольні або наркотичні речовини? Якщо так, прошу визначити стан сп`яніння на момент смерті". Відповідь: "При судово-токсикологічному дослідженні крові від трупу ОСОБА_5 , 2004 р.н. - етиловий спирт та його сурогати не виявлені. При судово-токсикологічному дослідженні печінки з жовчним міхуром на наявність наркотичних речовин від трупу ОСОБА_5 , 2004 р.н. не виявлені: похідні барбітуратової кислоти, фенотіамізину, 1,4-бенздіазепіну, піразолону; морфін, кодеїн, мета дон, димедрол, трамадол, ефедрин, амітриптилін, клозапін. При судово-імунологічному дослідженні крові від трупу ОСОБА_5 , 2004 р.н. встановлена група 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0. (Том №2 а.с. 117-127);

- висновком експерта № 283 від 16.04.2021року, відповідно до якого на питання слідчого : «Яка групова приналежність крові підозрюваного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ? Відповідь експерта: "В зразку крові підозрюваного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлена група крові АВ за ізосерологічної системою АВ0. (Том №2 а.с. 133-134);

- висновком експерта № 283/1 від 14.04.2021року, відповідно до якого на питання слідчого : «Яка групова приналежність крові постраждалого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ? Відповідь експерта: "Згідно «Акту судово-медичного дослідження» № 265 від 02.04.2021 відділення судово-медичної експертизи» ДОР»: «При судово-медичному імунологічному дослідженні зразка крові трупа ОСОБА_5 , 2004 р.н. (Висновок експерта « (АКТ( № 239 від 31.03.2021) встановлена група 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0. (Том №2 а.с. 136-137);

- висновком експерта № 283/а від 29.04.2021, відповідно до якого зроблено такі підсумки: Згідно «Висновку експерта №283/1 за 2021 рік кров трупа ОСОБА_35 належить до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В. Згідно «Висновку експерта №283 від 16.04.2021 року «В зразку крові підозрюваного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , встановлена група крові АВ за ізосерологічною системою АВО». При подальшому дослідженні в його крові виявлений супутній антиген Н." Питання слідчого: 3) "Чи мається кров людини на марлевих тампонах, за використанням яких зроблено змиви з обох рук підозрюваного ОСОБА_1 ?» Відповідь експерта №1: "На доставлених для дослідження двох марлевих тампонах зі змивами з обох рук ОСОБА_1 (об`єкти №№1,2) встановлена наявність крові людини без домішку поту." Питання слідчого: «4) Якщо є, то яка їх групова належність?» Відповідь експерта №2 " При серологічному дослідженні слідів крові на двох марлевих тампонах зі змивами з обох рук ОСОБА_1 (об`єкти №№1,2) виявлені антигени А,В,Н ізосерологічної системи АВО. Одержані дані серологічного дослідження не виключають можливості походження слідів крові на двох марлевих тампонах зі змивами з обох рук ОСОБА_1 (об`єкти №№1,2) від особи (осіб) з групою крові АВ з супутнім антигеном Н, або можлива суміш крові осіб з групами крові А з ізогемаглютиніном анти-В і супутнім антигеном Н, В з ізогемаглютиніном анти-А з супутнім антигеном Н, АВ з супутнім антигеном Н і 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В." Питання слідчого: «5). Чи можуть виявлені сліди походити від постраждалого ОСОБА_35 або від підозрюваного ОСОБА_1 ?» Відповідь експерта №3: "На підставі отриманих результатів дослідження слідів крові на двох марлевих тампонах зі змивами з обох рук ОСОБА_1 (об`єкти №№1,2) і з урахуванням групової приналежності крові потерпілого ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_1 , сліди крові на двох марлевих тампонах зі змивами з обох рук ОСОБА_1 (об`єкти №№1,2) можливо належать підозрюваному ОСОБА_1 , груповій характеристиці крові якого властиві антигени А,В,Н. Крім того, в слідах крові на двох марлевих тампонах зі змивами з обох рук ОСОБА_1 (об`єкти №№1,2) можлива суміш крові потерпілого ОСОБА_5 , груповій характеристиці крові якого властивий антиген Н, який є основним групо специфічним антигеном в групі крові 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, і підозрюваного ОСОБА_1 , груповій характеристиці крові якого властиві антигени А.В.Н. (Том №2 а.с. 139-142);

- висновком експерта № 283/4 від 26.04.2021, відповідно до якого зроблені такі підсумки: Згідно «Висновку експерта» відділення судово-медичної імунології КЗ «ДОБ СМЕ» ДОР» №283/1 за 2021 кров постраждалого ОСОБА_35 ІНФОРМАЦІЯ_3 , належить до групи 0 з ізогемаглютинінами анти А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0. Згідно «Висновку експерта» відділення судово-медичної імунології КЗ «ДОБ СМЕ» ДОР» №283 за 2021 кров підозрюваного ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , належить до групи АВ за ізосерологічною системою АВ0. При подальшому дослідженні зразка його крові виявлений супутній антиген Н. Питання слідчого: «12) Чи є на наданих на дослідження речах: штанах спортивних синього кольору, футболці чорного кольору, кросівках білого кольору, які належать постраждалому ОСОБА_20 , кров людини?" Відповідь експерта: "В більшості слідів на спортивних штанах (об`єкти №№1- 5), на футболці (об`єкти №№7-9) та на парі кросівок (об`єкти №№10-13) ОСОБА_5 встановлена наявність крові людини. В одному сліді на спортивних штанах (об`єкт №6) наявність крові не встановлено." Питання слідчого: 13) "Якщо є, то яка їх групова належність, та чи належить ця кров постраждалому ОСОБА_5 , чи підозрюваному ОСОБА_1 .?» Відповідь експерта: "При серологічному дослідженні слідів крові на спортивних штанах (об`єкти №№1-5) та на футболці (об`єкти №№7-9) ОСОБА_5 виявлений антиген Н, а в чотирьох слідах крові на штанах (об`єкт №№1-4) та в усіх слідах крові на футболці (об`єкти №№7-9), ще і ізогемаглютиніни анти - А і анти-В, що не виключає можливості походження крові у зазначених об`єктах від особи (осіб) групи крові 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, в тому числі можливо і від ОСОБА_5 , оскільки виявлений антиген Н властивий його груповій характеристиці крові. Оскільки антигени А і В, які є групоспецифічними антигенами, що характерні для крові підозрюваного ОСОБА_1 в слідах крові об`єктів №№1-5,7-9 не виявлені, даних про присутність його крові в вказаних слідах не отримано за ізосерологічною системою АВО. На парі кросівок (об`єкти №№10-13) ОСОБА_5 виявлені антигени А, В і Н, що не виключає можливості походження крові у зазначених об`єктах від особи (осіб) групи крові АВ з супутнім антигеном Н, в тому числі можливо і від ОСОБА_1 , оскільки виявлені антигени А,В і Н властиві його груповій характеристиці крові. Також не виключена можливість домішку крові у зазначених об`єктах від ОСОБА_5 , оскільки один із виявлених антигенів, а тобто антиген Н, властивий його груповій характеристиці крові. (Том №2 а.с. 144-148);

- висновком експерта № 283/3 від 30.04.2021року, відповідно до якого зроблені такі підсумки: Згідно «Висновку експерта» відділення судово-медичної імунології КЗ «ДОБ СМЕ`ДОР» №283/1 від 14.04.2021: «Згідно «Акту судово-медичного дослідження №265 від 02.04.2021 відділення судово-медичної імунології КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи »ДОР»: «При судово - медичному імунологічному дослідженні зразка крові трупа ОСОБА_35 , 2004 р.н. («Висновок експерта (АКТ) №239 від 31.03.2021року) встановлена група 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною. системою АВ0», при цьому групоспецифічним антигеном крові потерпілого ОСОБА_5 , 2004 року народження є антиген Н ізосерологічної системи АВ0. Згідно «Висновку експерта» відділення судово-медичної імунології КЗ «ДОБ СМЕ`ДОР» №283 від 16.04.2021: «В зразку крові підозрюваного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , встановлена група АВ за ізосерологічною системою АВ0». Таким чином групоспецифічними антигенами крові підозрюваного ОСОБА_1 , 1979 року народження є антигени А і В, при подальшому серологічному дослідженні його зразка крові, в ньому виявлений ще й супутній антиген Н ізосерологічної системи АБО." Питання слідчого: «6) Чи є на наданих на дослідження речах: плашці тарою 1 літр, чохлі з мобільного телефону, куртці, портфелі, чоботах, штанах, які належать підозрюваному ОСОБА_1 , кров людини?» Відповідь експерта: "В слідах на чохлі з мобільного телефону (об`єкт №5), в слідах на куртці підозрюваного ОСОБА_1 (об`єкти №№6-33), на поверхнях рюкзака, названого слідчим портфелем (об`єкти №№34-44), в слідах на його спортивних штанах (об`єкти №№53-61) встановлена наявність крові людини. В слідах на пляшці (об`єкти №№1,2) і на парі чобіт підозрюваного ОСОБА_1 (об`єкти №№45,49) знайдена кров, видова належність якої не встановлена. В решті слідів на вищевказаній пляшці (об`єкти №№3,4) і на вищевказаній парі чобіт (об`єкти №№46-48,50-52) кров не знайдена. Питання слідчого: «7) Якщо є, то яка їх групова належність?» Відповідь експерта: "При серологічному дослідженні об`єктів №№5-44,53-61 виявлені антигени А, В і Н, що не виключає можливості утворення вказаних слідів за рахунок крові особи (осіб) з групою АВ, з супутнім антигеном Н, за ізосерологічною системою АБО. Однак, не виключена можливість суміші крові в цих слідах від двох і більш осіб з виявленими антигенами, а саме: від осіб з групою крові АВ, з супутнім антигеном Н, А з ізогемаглютиніном анти-В, з супутнім антигеном Н, В з ізогемаглютиніном анти-А, з супутнім антигеном Н і 0 з ізогемаглютині- нами анти-А і анти-В, всі за ізосерологічною системою АБО. Оскільки видова належність крові об`єктів №№1,2,45,49 не встановлена, тому групова належність її не визначалась. Питання слідчого: «8) Чи можуть виявлені сліди походити від постраждалого ОСОБА_35 , або - від підозрюваного ОСОБА_1 ?» Відповідь експерта: "Оскільки сліди об`єктів №№5-44,53-61 могли бути утвореними за рахунок крові особи (осіб) з групою крові АВ, з супутнім антигеном Н, за ізосерологічною системою АВО, тому не виключена можливість утворення всіх вказаних слідів за рахунок крові підозрюваного ОСОБА_1 , оскільки кров його належить саме до вказаної групи. Оскільки в слідах об`єктів №№5-44,53-61, крім антигену Н, який є групоспецифічним для крові потерпілого ОСОБА_35 , виявлені ще антигени А і В, які не властиві його крові, тому кров його може бути присутньою в цих слідах лише в якості домішки до крові особи (осіб), крові якого (яких) властиві виявлені антигени А і В. Таким чином не можна виключити можливість суміші крові в цих слідах підозрюваного ОСОБА_1 і потерпілого ОСОБА_35 . Оскільки видова належність крові об`єктів №№1,2,45,49 не встановлена, внаслідок чого групова належність її не визначалась, тому висловитись за рахунок чиєї саме крові конкретної можуть бути утворені вказані сліди виявилось неможливим. (Том №2 а.с. 150-159);

- висновком експерта № 316 від 07.05.2021, відповідно до якого зроблено такі підсумки: Згідно «Висновку експерта» № 283/1 від 14.04.2021 року, судово-медичної експертизи, виконаної у відділенні судово-медичної імунології КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР», кров трупа ОСОБА_43 належить до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0, основним групоспецифічним антигеном якої є антиген Н вищевказаної системи. Згідно «Висновку експерта» №283 від 16.04.2021 року, судово-медичної експертизи, виконаної у відділенні судово-медичної імунології КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР», кров підозрюваного ОСОБА_44 належить до групи АВ за ізосерологічною системою АВ0. При дослідженні зразку його крові, висушеного на фрагменті марлі, виявлений супутній антиген Н вищевказаної системи." Питання слідчого: «9. Чи маються на наданому на дослідження ножі чорного кольору, вилученого під час затримання ОСОБА_1 , сліди крові, клітини з ядрами, мікрочастинки тканин людини?» Відповідь експерта: "В слідах на поверхні клинка та рукоятки ножа (об`єкти №№1;2), вилученого під час затримання ОСОБА_1 , встановлено наявність крові та виявлений білок людини, також встановлено домішок поту. Також на клинку ножа в об`єкті №1 виявлені окремі ізольовані ядровмісні клітини епітелію. На поверхні рукоятки ножа (об`єкт №2) клітини епітелію з ядрами та мікрочастки тканин людини не виявлені." Питання слідчого: «10. Якщо є, то яка їх групова та статева належність?». Відповідь експерта: "Статева належність крові в об`єктах №№1;2 не встановлена, через відсутність в цитологічних препаратах з даних об`єктів придатних для обліку формених елементів крові. Статева належність клітин в об`єкті №1 не встановлена, через деструктивні зміни в ядрах даних клітин. При встановленні групової належності крові з домішкою поту в об`єктах №№1;2 та клітин в об`єкті №1 виявлені антигени А, В і Н ізосерологічної системи АВ0." Питання слідчого: «11. Чи можуть виявлені сліди походити від постраждалого ОСОБА_35 , або - від підозрюваного ОСОБА_1 ?». Відповідь експерта: "Отриманий результат дослідження не виключає походження крові і поту, виявлених в слідах на поверхні клинка та рукоятки ножа (об`єкти №№1;2), а також клітин, виявлених на поверхні клинка ножа (об`єкт №1) - від особи (осіб) з групою крові АВ з супутнім антигеном Н ізосерологічної системи АВО, у тому числі і від підозрюваного ОСОБА_44 , враховуючи групову належність його крові. Також не виключається і змішування крові та (або) поту, а також клітин в даних об`єктах від осіб, крові яких властиві антигени А, В і Н ізосерологічної системи АВО у будь яких комбінаціях. В останньому випадку не виключається домішок крові та (або) поту в об`єктах №№1;2 , а також клітин в об`єкті №1 від потерпілого ОСОБА_43 , оскільки крові останнього властивий антиген Н ізосерологічної системи АВО, який також був виявлений при серологічному дослідженні слідів на ножі. (Том №2 а.с. 161-165);

- висновком експерта № 414-МК від 19.05.2021року, відповідно до якого зроблено такі висновки. Питання: «Чи могли бути спричинені тілесні ушкодження (проникаюче колото різане поранення грудної клітини з пошкодженням серця та легені) ОСОБА_5 , наданим на дослідження ножем чорного кольору, який був вилучений під час затримання ОСОБА_1 ?" Відповідь: "Пошкодження №1 на шматку шкіри з передньої поверхні грудної клітини та пошкодження №2 на шматку шкіри з правого плеча від трупа ОСОБА_5 , 2004 р.н. могли бути заподіяні клинком представленого на експертизу ножа. (Том №2 а.с. 167-173);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.05.2021 року, відповідно до якого, в присутності понятих свідок ОСОБА_45 впізнала на фото № 3 чоловіка, на якому є ОСОБА_1 , який 30.03.2021року підійшов до «Профілакторію», який розташований за адресою: м. Павлоград, вул. Заводська, 22, та наніс 2 удари ножем ОСОБА_20 , від чого останній помер на місці. (Том №2 а.с. 199-201);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 07.05.2021року, відповідно до якого свідок ОСОБА_45 , за участю спеціаліста, в присутності понятих, біля ВСК «Юність» відобразила події та обставини, що відбувалися 30.03.2021 року о 18.45 год. в районі ВСК «Юність» за адресою: м. Павлоград, вул. Заводська, 22-а, а саме як вона відпочивала з друзями, та підійшов до них чоловік з явними ознаками алкогольного сп`яніння, попрохав розблокувати його телефон, пізніше зробив зауваження ОСОБА_12 , після чого дістав розкладний ніж, яким розмахував перед останнім, та у подальшому наніс один удар у плече, інший удар в грудну клітину, від чого той побіг в сторону будівлі, де і залишився, а чоловік пішов від них по вул. Заводська м. Павлограда (Том №2 а. с. 202-206);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.05.2021 року, відповідно до якого, в присутності понятих, свідок ОСОБА_6 , впізнав на фото № 4 чоловіка, на якому є ОСОБА_1 , який 30.03.2021року о 18.45 год. за адресою: АДРЕСА_3 наніс удар ножем ОСОБА_20 , від чого останній помер. (Том №2 а.с. 207-209);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 07.05.2021року, відповідно до якого свідок ОСОБА_6 , за участю спеціаліста, в присутності понятих, біля ВСК «Юність» відобразив події та обставини, що відбувалися 30.03.2021 року о 18.45 год. в районі ВСК «Юність» за адресою: м. Павлоград, вул. Заводська, 22-а, а саме як він відпочивав з друзями, та підійшов до них чоловік з явними ознаками алкогольного сп`яніння, попрохав розблокувати його телефон, пізніше зробив зауваження ОСОБА_12 , після чого дістав розкладний ніж, яким розмахував перед ним. Останній у той час, схопив чоловіка за праву руку, на що той наніс лівою рукою один удар ОСОБА_20 у грудну клітину, від чого останній побіг в сторону будівлі ВСК «Юність», де і залишився, а чоловік пішов від них по вул. Заводська м. Павлограда (Том №2 а. с. 210-214);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 07.05.2021року, відповідно до якого свідок ОСОБА_8 , за участю спеціаліста, в присутності понятих, біля ВСК «Юність» відобразив події та обставини, що відбувалися 30.03.2021року о 18.45 год. в районі ВСК «Юність» за адресою: м. Павлоград, вул. Заводська, 22-а, а саме як він відпочивав з друзями, та підійшов до них чоловік з явними ознаками алкогольного сп`яніння, попрохав розблокувати його телефон, пізніше зробив зауваження ОСОБА_12 , після чого вони пішли до парапету біля будівлі, де чоловік дістав розкладний ніж, яким розмахував перед ОСОБА_25 . Тоді ОСОБА_5 схопив чоловіка за праву руку, на що останній наніс лівою рукою один удар останньому в область плеча, та він бачив як ніж був в області грудної клітини, який ОСОБА_28 , тримав руками, побіг в сторону будівлі ВСК «Юність», де і залишився, а чоловік пішов від них по вул. Заводська м. Павлограда. (Том №2 а.с. 215-219);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.05.2021 року, відповідно до якого, в присутності понятих, свідок ОСОБА_46 , впізнав на фото № 2 чоловіка, на якому є ОСОБА_1 , та який 30.03.2021року перебував на території «Профілакторію» ВСК «Юність», та наніс удар ножем ОСОБА_20 , від чого останній помер. (Том №2 а.с. 220-222);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 07.05.2021року, відповідно до якого свідок ОСОБА_9 , за участю спеціаліста, в присутності понятих біля ВСК «Юність» відобразила події та обставини, що відбувалися 30.03.2021року о 18.45 год. в районі ВСК «Юність» за адресою: м. Павлоград, вул. Заводська, 22-а, а саме як вона відпочивала з друзями, та підійшов до них чоловік з явними ознаками алкогольного сп`яніння, попрохав розблокувати його телефон, пізніше зробив зауваження ОСОБА_19 , після чого між ними стався конфлікт. Потім чоловік, ОСОБА_28 та ОСОБА_33 пішли до парапету біля будівлі, де чоловік дістав розкладний ніж, яким розмахував перед ОСОБА_25 . Тоді ОСОБА_5 схопив чоловіка за праву руку, на що останній наніс лівою рукою один удар ОСОБА_20 в область плеча, та удар в область грудної клітини, від чого той, тримаючи ніж руками побіг в сторону будівлі ВСК «Юність», де і залишився, а чоловік пішов від них по вул. Заводська м. Павлограда. (Том №2 а.с. 223-227).

- висновком судово-психіатричного експерта № 164 від 07.05.2021, відповідно до якого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період інкримінованого йому діяння на хронічне психічне захворювання, недоумство, тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності або інший хворобливий стан психіки і в даний час також не страждає. Іспитований у період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. У теперішній час він також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними, брати участь у судових засіданнях. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. (Том №2 а.с. 212-215);

Відповідно до висновку експерта № 97 від 31.03.2021 року, на основі даних судово-медичної експертизи ОСОБА_47 , 1979 р.н., з огляду на відомі обставини справи, викладені в постанові про призначення судово-медичної експертизи, наданої медичної документації та у відповідності до поставлених запитань, експерт прийшов до наступних висновків: 1. "Які тілесні ушкодження виявлені у ОСОБА_1 ?" Відповідь: " Згідно наданої медичної документації та об`єктивних даних огляду у ОСОБА_1 виявлені тілесні ушкодження у вигляді різаних ран на зовнішній поверхні другого пальця лівої кисті в проекції середньої фаланги та на долонній поверхні четвертого пальця правої кисті в проекції нігтьової фаланги." 2. "Які їх характер, локалізація і механізм утворення?" Відповідь: "Виявлені тілесні ушкодження у вигляді різаних ран на зовнішній поверхні другого пальця лівої кисті в проекції середньої фаланги та на долонній поверхні четвертого пальця правої кисті в проекції нігтьової фаланги, утворились від дії предмету, який володів ріжучими властивостями та таким предметом могло бути лезо ножа." 3. "Яка ступінь тяжкості тілесних ушкоджень виявлених у ОСОБА_1 .?" Відповідь: "Виявлені тілесні ушкодження за своїм характером відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень згідно п.2.3.2. б) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості ушкоджень» Наказ №6 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 17.01.1995 р. 4. "Яка давність спричинення тілесних ушкоджень, та чи відповідають об`єктивним даним відомості про давність отримання тілесних ушкоджень - 30 березня 2021 року?. Відповідь: "Враховуючи морфологічні ознаки, виявлених тілесних ушкоджень, давність їх утворення може відповідати даті, вказаній в постанові про призначення судово - медичної експертизи та наданої медичної документації на його ім`я, тобто 30.03.2021 р." 5. "Яким способом були спричинені тілесні ушкодження ОСОБА_1 .?" Відповідь: "Виявлені тілесні ушкодження у вигляді різаних ран на зовнішній поверхні другого пальця лівої кисті в проекції середньої фаланги та на долонній поверхні четвертого пальця правої кисті в проекції нігтьової фаланги, утворились від дії предмету, який володів ріжучими властивостями та таким предметом могло бути лезо ножа." 6. "Чи могли такі тілесні ушкодження утворитись власноручно або при падінні з висоти власного зросту?. Відповідь: "Враховуючи характер виявлених тілесних ушкоджень, виключається можливість їх спричинення при падінні з висоти власного зпосту. Локалізація даних тілесних ушкоджень є доступною для спричинення їх власноручною. (Том №2 а.с. 101-102);

Даний висновок в судовому засіданні підтвердив обвинувачений, та суду пояснив, що під час захисту, та коли тримав опір від нападників, він собі спричинив тілесні ушкодження, а саме порізав собі руку коли тримав у ній ніж, але ні до кого претензій не має. Крім того, згідно висновку даної експертизи локалізація даних тілесних ушкоджень є доступною для спричинення їх власноручною.

Щодо позиції обвинуваченого про вчинення злочину внаслідок самозахисту і в умовах вимушеної самооборони, а також відсутності умислу на вчинення умисного вбивства, суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 115 КК України умисне вбивство з об`єктивної сторони характеризується діянням у вигляді посягання на життя іншої людини, наслідком у вигляді смерті людини та причинним зв`язком між вказаними діянням та наслідком, а з суб`єктивної сторони умисною формою вини (прямим або непрямим умислом), коли винний усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті іншої людини і бажає або свідомо припускає її настання.

Такі самі ознаки об`єктивної та суб`єктивної сторони характерні і для умисного вбивства, вчиненого при перевищенні меж необхідної оборони (стаття 118 КК України). Проте, на відміну від умисного вбивства, відповідальність за вчинення якого передбачена статтею 115 КК України, обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони злочину, передбаченого статтею 118 КК України, є мотив діяння, а саме захист винною особою охоронюваних законом прав та інтересів від суспільно небезпечного посягання.

Закріплене в ст. 36 КК України право кожної особи на необхідну оборону є фундаментальною гарантією реалізації конституційного положення про те, що кожний має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань (частина друга ст. 27 Конституції України).

Згідно із частиною першою статті 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту (частина третя статті 36 КК України).

Право на необхідну оборону виникає лише тоді, коли суспільно небезпечне посягання викликає у того, хто захищається, невідкладну необхідність в заподіянні шкоди тому хто посягає для негайного відвернення або припинення його суспільно небезпечного посягання.

Разом з цим, стан необхідної оборони виникає не лише в момент вчинення суспільно небезпечного посягання, а й у разі створення реальної загрози заподіяння шкоди. При з`ясуванні наявності такої загрози необхідно враховувати поведінку нападника, зокрема, спрямованість умислу, інтенсивність і характер його дій, що дають особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу як реальну.

Таким чином, при кваліфікації дій обвинуваченого, суд враховує висновки Верховного суду України, висловлену в рішеннях у справах № 5-12 кс 14, № 5-27 кс 14, № 5-29 кс 14, № 5-34 кс 14, 5-125кс від 17.12.2015, в яких зазначено, що особливістю злочину, вчиненого з перевищенням меж необхідної оборони, є специфіка його мотиву, а саме прагнення захистити інтереси особи, держави, суспільні інтереси, життя, здоров`я чи права того, хто обороняється, чи іншої особи від суспільно небезпечного посягання. Намір захистити особисті чи суспільні інтереси від злочинного посягання є визначальним мотивом не тільки у разі необхідної оборони, а й при перевищенні її меж. При цьому перевищення меж оборони може бути зумовлене й іншими мотивами, наприклад: наміром розправитися з нападником через учинений ним напад, страхом тощо. Проте існування різних мотивів не змінює того, що мотив захисту є основним стимулом, який визначає поведінку особи, яка перевищила межі необхідної оборони. Мотивація дій винного при перевищенні меж необхідної оборони має бути в основному зумовлена захистом від суспільно небезпечного посягання охоронюваних законом прав та інтересів. Таким чином, для вирішення питання про кваліфікацію складу злочину, пов`язаного з умисним позбавленням життя особи, зокрема щодо відсутності чи наявності стану необхідної оборони, перевищення її меж, суд у кожному конкретному випадку, враховуючи конкретні обставини справи, повинен здійснити порівняльний аналіз та оцінити наявність чи відсутність акту суспільно небезпечного посягання й акту захисту, встановити їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання.

У разі, коли визначальним у поведінці особи було не відвернення нападу та захист, а бажання спричинити шкоду потерпілому (розправитися), такі дії за своїми ознаками не становлять необхідної оборони, вони набувають протиправного характеру і мають розцінюватись на загальних підставах.

Також, щоб встановити наявність або відсутність ознак перевищення меж необхідної оборони, необхідно враховувати характер небезпеки, що загрожувала особі, яка захищалася та обставини, що могли вплинути на реальне співвідношення сил, зокрема, місце і час нападу, його раптовість, неготовність до його відбиття, кількість нападників і тих, хто захищався, їх фізичні дані (вік, стать, стан здоров`я) та інші обставини.

Судом встановлено, що події відбувалися в освітленому місці, потерпілий не ніс загрози життю та здоров`ю обвинуваченому, був неповнолітньою особою, з боку якого погроз у сторону обвинуваченого не надходило, як це видно з показів свідків, та у нього фактично були відсутні будь які предмети, які могли би бути застосовані ним для нанесення тілесних ушкоджень обвинуваченому. ОСОБА_1 використовував ніж, та наносячи удари ОСОБА_5 усвідомлював застосування насилля, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого в момент нападу. Наносячи велику кількість ножових поранень, з використанням сили, та у життєво важливі органи, він не міг не усвідомлювати те, що таким способом позбавляє життя ОСОБА_5 і бажав настання смерті останнього. Діями обвинуваченого, а саме нанесенням тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні в момент спричинення і наслідки у виді смерті ОСОБА_5 , стоять у прямому причинному зв`язку. Все вищеперераховане судом у сукупності спростовує доводи обвинуваченого та підтверджує наявність умислу у його діях.

Суд ретельно дослідив докази по справі, які мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного, встановив обставини та спосіб вчиненого злочину, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунків і всі інші обставин, що мали відношення до справи.

Таким чином, оцінюючи зібрані докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтуються на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, на переконання суду вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину є доведеною.

Оцінюючи вказані вище докази, надані сторонами кримінального провадження, суд керується ч. 3 ст. 62 Конституції України, згідно якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь; ч. 2 та ч. 4 ст. 17 КПК України, відповідно до яких ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи; ч. 3 ст. 373 КПК України, згідно якої обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Зазначені докази винуватості ОСОБА_1 сумнівів у достовірності не викликають, викривають обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину. Ці докази суд визнає допустимими і належними, достовірними і достатніми, оскільки у відповідності до ст. 84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому Конституцією та КПК України.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Таким чином, аналізуючи покази обвинуваченого, потерпілої, свідків, експерта зіставляючи ці покази зі здобутими письмовими доказами, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_1 після вживання спиртних напоїв, на грунті конфліктної ситуації з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , після словесної сварки, керуючись прямим умислом, направленим на заподіяння смерті ОСОБА_5 наніс умисно останньому із силою удари ножем, що призвело до смерті., усвідомлював злочинність вчинюваних дій, розумів суспільно-небезпечні наслідки та бажав їх настання.

Після скоєння злочину ОСОБА_1 втік. Відсутність наміру на надання будь-якої допомоги, в тому числі і спеціалізованої медичної, для чого необхідно було б викликати бригаду «швидкої» медичної допомоги, свідчить про його - ОСОБА_1 небажання надати будь-яку допомогу потерпілому, та говорить лише про наявність єдиного умислу та дій, направлених саме на позбавлення життя потерпілого ОСОБА_5 , тобто на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Отже характер, послідовність і динамічність дій обвинуваченого, його поведінка до, під час та після вчинення злочину, локалізація тілесних ушкоджень у потерпілого та механізм їх спричинення, знаряддя злочину, збігаються з ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Також досліджені в судовому засіданні докази свідчать про те, що на час події були відсутні будь-які реальні протиправні посягання, які б були з боку ОСОБА_5 , та направлені на порушення прав та інтересів обвинуваченого. Не маючи об`єктивних причин побоюватися за своє життя, здоров`я, маючи реальну можливість не наносити смертельні удари ОСОБА_5 , обвинувачений навпаки, умисно, протиправно наніс останньому ножеві удари, які привели до загибелі останнього. При цьому в момент інкримінованого злочину обвинувачений не перебував у стані афекту, був постійно при свідомості.

Під час промови в судових дебатах обвинувачений визнав себе виним у повному обсязі, відповідно до обвинувального акту, та у скоєному щиро кається.

Що стосується щирого каяття обвинуваченого про яке ним було заявлено, суд вважає зазначити наступне.

Щире каяття - це обставина, яка відображає психічний стан особи, котра вчинила злочин. Каяття передбачає глибокі внутрішні переживання особою того, що сталося, моральне засудження своєї злочинної поведінки, усвідомлення вини, почуття сорому, докорів сумління. Тобто щире каяття - це передусім морально-психологічне явище, яке виявляється у самозасудженні особою вчиненого нею злочину, його наслідків, прагненні усунути заподіяну шкоду та рішенні особи більше не вчиняти злочинів. Для цього щире каяття, як внутрішнє переживання особи, повинно віднайти свій зовнішній прояв. Основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує фактичні обставини вчиненого злочину, визнає свою вину частково для того, щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим, справжнім.

В даному випадку суд не вбачає в діях обвинуваченого щирого, справжнього каяття, так як останній не усвідомлює своєї провини в повному обсязі, так як на досудовому розслідуванні провину не визнавав, а під час судового розгляду, правдиво не розповідав про фактичні обставини, вчиненого ним злочину.

При оцінці дій обвинуваченого судом повністю врахована практика Європейського суду з прав людини. Зокрема, у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06.12.1998 року, де суд вирішив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». А в цілому суд розцінює позицію обвинуваченого як намагання уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин у повному обсязі.

Також судом враховується, що стороною захисту не надано суду переконливих та об`єктивних доказів, які б спростовували сукупність досліджених доказів, та які переконливо вказують на те, що саме обвинувачений вчинив сформований у обвинувальному акті злочин.

Підстав для визнання доказів, які покладені в основу судового рішення - недопустимими, у суду не має.

З боку представника потерпілої подане клопотання про перекваліфікації дій ОСОБА_1 на п.7 ч.2 ст. 115 КК України.

Суд вважає, що доводи, на які посилається представник потерпілої є неспроможними, оскільки із матеріалів справи, із показів свідків, які на думку суду є правдивими, можна зробити висновок про те, що злочин було вчинено ОСОБА_1 не із хуліганських мотивів. Суд приходить до зазначеного висновку із спрямованості умислу винного, обставин та способу вчиненого злочину, кількістю, характером і локалізацією тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, і всі інші обставин, що мали відношення до справи. Крім того, як свідки, так і обвинувачений стверджують, що спричинення тілесних ушкоджень було пов' язане на грунті сварки. А тому, аналізуючи докази, суд прийшов до висновку про те, що ОСОБА_1 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 115 КК України.

Інших протиріч у досліджених доказах, що мають істотне значення для висновків суду, не встановлено.

Судом створені необхідні умови для виконання сторонами обвинувачення і захисту їх процесуальних обов`язків і здійснення прав, в тому числі і права на захист, досліджені всі представлені сторонами докази.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

У відповідності до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує, що відповідно до статей 3 і 27 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Право на життя є невід`ємним правом людини. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_1 , у відповідності з вимогами ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, віднесення його до категорії особливо тяжких злочинів, ступінь негативних та непоправимих наслідків у вигляді смерті неповнолітньої дитини, дані про особу обвинуваченого, який в силу ст.89 КК України раніше не судимий, вину не визнав, працював гірничим майстром ШУ «Павлоградське» шахта «Павлоградська», відповідно до виробничої характеристики ОСОБА_1 трудолюбивий, чесний має високу працездатність, готовий на підтримку в роботі ланки і дільниці в цілому, одружений, має двох неповнолітній дітей ОСОБА_2 , 2012 року народження, та ОСОБА_3 , 2015 року народження, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, відповідно до довідки КНП «Павлоградська центральна лікарня «Вербської сільської ради» ОСОБА_1 перебуває на диспансерному обліку в кабінеті інфекційних захворювань КЗ «Павлоградська ЦРЛ» ДОР з 09.11.2018 з діагнозом: Хронічний гепатит асоційований з вірусом «С» в мін. ст. активності, фіброз печінки I-II ст.

Обставин, відповідно вимог ст.66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд не встановив.

Обставиною, відповідно до вимог ст.67 КК України, що обтяжує покарання обвинуваченого, є скоєння злочину в стані алкогольного сп' яніння. Суд, приймаючи таке рішення виходить із того, що як обвинувачений так і свідки в судовому засіданні підтвердили той факт, що обвинувачений на час скоєння злочину перебував у стані алкогольного сп' яніння. Крім того, ще також зазначено в обвинувальному акті.

За сукупністю обставин вчинення кримінального правопорушення, ступеня тяжкості, настання в результаті вчинення непоправних наслідків у вигляді смерті неповнолітнього, даних про особу обвинуваченого, зазначених вище, засудження з боку обвинуваченого своїх дій, відношення до скоєного, думки потерпілої щодо застосування покарання, суд дійшов висновку, що відносно обвинуваченого ОСОБА_1 необхідно застосувати реальне покарання лише з ізоляцією його від суспільства у виді позбавлення волі в межах санкції інкримінованої статті Особливої частини Кримінального кодексу України.

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідне та достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішенням, діями чи бездіяльність відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною 2 статті 1167 ЦК України.

Вирішуючи питання щодо визначення розміру моральної шкоди, суд враховує положення п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", а саме, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин.

Потерпіла просить суд стягнути з обвинуваченого на її користь моральну шкоду в сумі 1000000 грн., та як в результаті злочинних дій обвинуваченого вона втратила свого неповнолітнього сина, що призвело до її моральних страждань. яку вона оцінила символічно, бо втрату життя своєї дитини не можливо оцінити.

Виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, з урахуванням характеру, обсягу та тривалості душевних та психічних страждань потерпілої, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог та стягненням з обвинуваченого ОСОБА_1 на користь потерпілої ОСОБА_4 моральної шкоди в сумі 1000000 грн., так як в результаті злочинних дій обвинуваченого вона втратила свого неповнолітнього сина, що призвело до її моральних страждань.

В ході досудового розслідування проводилися судово-медичні експертиза, судово-цитологічна експертиза, судово-імунологічні експертизи, судово-психіатрична експертиза, на проведення яких кошти не витрачались.

Доля речових доказів має бути вирішена на підставі ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 12 (дванадцять) років.

Строк відбуття покарання ОСОБА_1 обчислювати з дня затримання, а саме з 30 березня 2021 року.

Запобіжний захід ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили залишити обраний тримання під вартою в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)».

Речові докази:

- спортивні штани марки «Аdidas» синього кольору, футболку марки «Basics», чорного кольору зі слідами РБК та пошкодженнями в області грудної клітини, носки чорного кольору, труси та кросівки білого кольору, з рожевими передніми вставками, які були вилучені під час огляду 31.03.2021 року, та перебувають в камері схову Павлоградського РВП, передати потерпілій ОСОБА_4 , та зняти з цих речей арешт, накладений ухвалою слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.04.2021року.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди 1000000 грн.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя С.О. Тимченко.