ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/2829/21 Номер провадження 11-кп/814/360/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

його захисника адвоката ОСОБА_8

та потерпілого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава кримінальне провадження № 0000272 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Київського районного суду м.Полтава від 18 листопада 2021 року,-

В С Т А Н О В И Л А:
Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, українець, уродженець м. Полтави, з повною загальною середньою освітою, розлучений, має на утриманні неповнолітню доньку, офіційно не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,-

визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст. 115 КК України та призначено покарання у вигляді 7 років позбавлення волі.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 тримання під вартою залишено без змін до набрання вироком суду законної сили.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 рахувати з 04.04.2021 року.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь Бюджетно-фінансового управління виконавчого комітету Полтавської міської ради кошти в сумі 20 846 грн. 61 грн. на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_9 .

Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 11.11.2019 року.
Вирішено питання речових доказів.
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
За вироком суду, 04 квітня 2021 року близько 14 год. 40 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого проживання, а саме у квартирі АДРЕСА_2 , в ході спільного відпочинку, який супроводжувався вживанням алкогольних напоїв, будучи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи умисел на умисне протиправне заподіяння смерті своєму знайомому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті потерпілого і бажаючи їх настання, лезом кухонного ножа, який тримав у правій руці, завдав останньому один удар у життєво важливу частину тіла, а саме в область грудної клітки зліва, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 тілесне ушкодження у вигляді: рани м`яких тканин грудної клітки зліва, яка проникає в грудну та черевну порожнини з пересіченням хрящового краю VІ ребра зліва та ушкодженням серця, перикарда, діафрагми, печінки, малого сальника і підшлункової залози, з розвитком гемопневмотораксу, гемоперитонеум та геморрагічного шоку ІІІ ступеня, яке кваліфікується, як ТЯЖКЕ тілесне ушкодження по ознаці небезпеки для життя.
Незважаючи на те, що ОСОБА_7 вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті ОСОБА_9 не настали з причин, що не залежали від волі ОСОБА_7 , оскільки цього ж дня о 14 год. 47 хв. невстановлена особа викликала на місце події швидку медичну допомогу, бригадою якої потерпілий був доставлений до хірургічного відділення КП «1-А МКЛ ПМР», де останньому було проведено операцію.

Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали.
Не погоджуючись з рішенням суду захисником в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подано апеляційну скаргу, якою просить змінити вирок суду, перекваліфікувати дії з ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України на ч.1 ст.121 КК України та призначити покарання із застосуванням підставі 69 КК України.
В обгрунтування апеляційної скарги зазначає про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, істотне порушення КПК та невідповідність призначеного покарання обвинуваченому.
Позиції учасників апеляційного провадження.
Обвинувачений та його захисник підтримали апеляційну скаргу з підстав наведених у ній.

Потерпілий вважає за можливе звільнити ОСОБА_7 з під варти, так як вони друзі багато років і він будь-яких претензій до обвинуваченого не має.

Прокурор заперечувала проти задоволення апеляційної скарги.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Відповідно до положень ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Частиною 2 статті 94 КПК України визначено, що жоден доказ не має наперед встановленої сили. При постановленні вироку суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин кримінального провадження в їх сукупності, керуючись законом, повинен оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення та для вирішення питань, зазначених у ст. 374 КПК України.

Колегія суддів вважає, що висновок суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджується доказами, дослідженими у судовому засіданні, яким суд дав належну оцінку в їх сукупності та які докладно викладені у вироку.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції згідно з положеннями ст. 337 КПК України всебічно, повно, неупереджено й безпосередньо з`ясував всі обставини кримінального провадження, перевірив надані докази, отриманими на підставі змагальності сторін та свободи у доведенні їх переконливості, які досліджені в судовому засіданні та оцінені з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності й взаємозв`язку, у зв`язку з чим дійшов висновку про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України.

Доводи апеляції про необхідність перекваліфікації дій обвинуваченого з ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 на ч.1 ст. 121 КК України є неспроможним, так як наведені у вироку докази, зокрема протокол огляду місця пригоди, показання свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 і інші та дані висновку судово медичної експертизи стосовно ОСОБА_9 вказують на умисні дії ОСОБА_7 направлені на позбавлення життя ОСОБА_9 .

Так свідок ОСОБА_10 вказав, що події були в квартирі ОСОБА_7 , який наніс удар ножом в область грудної клітки зліва ОСОБА_9 , який сидів на дивані.

З показань свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та інших вбачається, що вони є сусідами ОСОБА_7 і до них з проханням викликати швидку допомогу ОСОБА_7 не звертався.

Відповідно до висновку судово медичної експертизи у ОСОБА_9 встановлено тілесне ушкодження у вигляді рани м`ягких тканин грудної клітини зліва, яка проникає в грудну та черевну порожнини та ушкодження серця, печінки і інші, яке кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження.

Враховуючи наведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно кваліфікував дії ОСОБА_7 за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України, як закінчений замах на вбивство, так як удар був нанесений ножом, з досить великою силою в небезпечну область грудної клітки людини, де знаходяться життєво важливі органи, а тому апеляційна скарга сторони захисту про необхідність перекваліфікації дій обвинуваченого на ч.1 ст. 121 КК України, як нанесення тяжких тілесних ушкоджень не підлягає до задоволення.

Покарання обвинуваченому судом першої інстанції призначено у відповідності до вимог ст. 50, 65 КК України, а тому підстав для його пом`якшення не вбачається.

Враховуючи, що обвинуваченому за даний злочин призначено необхідне й достатнє покарання у виді позбавлення волі, колегія суддів не вбачає підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законний та обґрунтований вирок, колегією суддів не встановлено, у зв`язку з чим відсутні підстави для зміни чи скасування вироку суду.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Київського районного суду м. Полтави від 18 листопада 2021 року стосовно ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом 3-х місяців з моменту проголошення , а засудженим - у той же строк з моменту отримання копії судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду.

С У Д Д І:
ОСОБА_2 . ОСОБА_13 . ОСОБА_4 .