Провадження № 1-кп/946/32/22
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

Іменем України

про застосування примусових заходів виховного характеру

18 травня 2022 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянув в місті Ізмаїлі Одеської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру про суспільно небезпечні діяння, що підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК), відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000484, відносно неповнолітнього, який не досяг віку кримінальної відповідальності,

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Муравлівка Ізмаїльського району Одеської області, громадянина України, учня 9 класу загальноосвітньої школи №3 І-ІІІ ступенів м.Ізмаїл Одеської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,

сторона захисту: особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів виховного характеру, ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 , законна представниця неповнолітнього ОСОБА_6 ,

інші учасники судового провадження: потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового розгляду були повідомлені належним чином, що підтверджується довідками про доставку судових повісток про виклик до суду в електронній формі через SMS-повідомлення. Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про можливість за відсутності потерпілих з`ясувати всі обставини судового розгляду, відповідно до ст. 325 Кримінально-процесуального кодексу України (далі КПК), дійшов висновку про проведення судового розгляду без їх участі.

У судове засідання також не з`явилися представники служби у справах дітей та уповноваженого підрозділу органів Національної поліції, що відповідно до ч. 1 ст. 500 КПК не перешкоджає судовому розгляду.

Суть питання. що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається
1.20 грудня 2021 року до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області надійшло клопотання сторони обвинувачення про застосування примусових заходів виховного характеру про суспільно небезпечні діяння, що підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК, відносно неповнолітнього, який не досяг віку кримінальної відповідальності, ОСОБА_3 .

Встановлені судом обставини
2.07.02.2021 в післяобідній час, точного часу не встановлено, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто після досягнення одинадцятирічного віку, але до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність за ч. 3 ст. 185 КК, діючи з іншою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, переліз через паркан та незаконно проник на територію дачної ділянки АДРЕСА_3 , де шляхом пошкодження вікна проник до приміщення будинку, звідки таємно викрав електронасос марки «Ручеек-техноприбор-1» вартістю 516,66 грн, що належить ОСОБА_7 , після чого залишив місце вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на зазначену суму.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у житло.

3. Крім того, 07.02.2021 в після обідній час, точного часу не встановлено, ОСОБА_3 , діючи разом з іншими особами, матеріали відносно яких виділені в окреме проавдження, переліз через паркан та незаконно проник на територію дачної ділянки АДРЕСА_4 , та незаконно проник на горище садового будинку, де шляхом пошкодження стелі на горищі, проник до зазначеного будинку, звідки таємно викрав будівельний косинець МТ-2035 350 мм вартістю 106,66 грн, пилу (ножівку) марки «Stayer» вартістю 93,33 грн, електрообігрівач марки «Keiros home» моделі 106268.1 вартістю 160 грн, бензопилу марки «Богатир СS 4500» вартістю 1 050 грн, самокат марки «RE:ACTION» вартістю 443,33 грн, дитячі ролики марки «Cool Slide» вартістю 333,33 грн, спінінг марки «Siweida Q17» вартістю 250 грн, котушку марки «Feather FZ 2000» вартістю 180 грн, а також п`ять дерев`яних закидушок з волосінню, два подовжувача, металеву скриньку, саморобний молоток, молоток з дерев`яною ручкою, дві викрутки, плоскогубці з червоною ручкою, 12 фрагментів кранів для опалення, палатку чорного кольору, які не мають для потерпілого матеріальної цінності, після чого залишив місце вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 2 616,65 грн.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у житло.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин
4.Обставини вчинення ОСОБА_3 суспільно небезпечних діянь встановлені судом шляхом дослідження доказів, обсяг яких був визначений відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК. Враховуючи, що учасники судового провадження не піддали сумніву обставини, викладені в клопотанні про застосування примусових заходів виховного характеру, правильно розуміють зміст цих обставин, а також того, що у суду не виникли сумніви у добровільності їх позиції, суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів виховного характеру, ОСОБА_3 та дослідженням документів, що стосуються його особи. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.

5.У судовому засіданні ОСОБА_3 , який відповідно до копії свідоцтва про народження народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , повністю визнав обставини вчинення суспільно небезпечних діянь, щиро розкаявся в їх вчиненні, не піддавши сумніву обставини, викладені в клопотанні, зокрема, спосіб викрадення, характеристику та вартість майна, яким він заволодів, та пояснив, що він сидів з друзями на майданчику по АДРЕСА_5 , куди прийшли ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які сказали, що вони знайшли будиночок, і покликали його із собою, він пішов з ними. Наступного дня, 07.02.2021, через вікно проникли у сусідній будиночок, звідки винесли насос та стіл, які перенесли у свій будиночок. Після цього пішли до іншого сусіда та зайшли у будинок через дах, проламавши стелю, звідки взяли бензопилу, ролики, самокат, вудочки, насос, палатку та інше майно, яке перенесли спочатку у будиночок, а після цього додому до нього. Далі його друзі взяли вказане майно до себе. Вчинив вказані дії за ініціативою ОСОБА_9 та ОСОБА_10 для того, щоб мати з ними дружбу, вони казали йому, що викрадене майно можна продати, а на виручені кошти придбати солодощі. На даний час з вказаними особами він вже не спілкується, зрозумів те, що вчинив, повністю змінив свою поведінку, коло спілкування, відношення до навчання та до матері. Висловив обіцянку, що у майбутньому ніколи не вчинить подібних дій.

6.Законна представниця неповнолітнього, стосовно якого передбачається застосування примусових заходів виховного характеру, ОСОБА_6 , яка відповідно до копії свідоцтва про народження є матір`ю неповнолітнього ОСОБА_3 , зазначила, що вона має контроль над своїм сином, завжди з ним спілкується, після проведеної бесіди, її син повністю змінив своє ставлення як до навчання так і до неї. Неповнолітній виховується в її сім`ї без батька разом з молодшими братом та сестрою. Вона погоджується взяти під свій нагляд сина, і вона зможе його здійснювати, а також зможе позитивно вплинути на сина.

7.За місцем навчання ОСОБА_3 характеризується негативно, оскільки за два роки навчання у школі показав низький та середній рівень навчальних досягнень, систематично пропускає заняття без поважних причин, під час освітнього процесу знаходить різні відмовки, щоб вийти з уроку, і, зазвичай, не повертається на заняття. З учнями класу не здружився, бо завжди відсутній у школі. Батьки ОСОБА_3 у розлученні. Хлопчик мешкає з мамою, яка впливу на сина не має: з її слів, він її принижує, обзиває, штовхає, відповідає їй, що йому навчання не потрібне. Батько ОСОБА_3 відсторонився від виховання дитини. Родина Ліпіліних була на засіданні координаційної ради міськвиконкому з питання виховання дітей. До шкільних доручень ОСОБА_3 ставиться безвідповідально, не реагує на зауваження класного керівника, неодноразово викритий у брехні.

Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали, і положення закону, яким суд керувався
8.Згідно ч. 2 ст. 97 КК, примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.
9.Частиною 2 ст. 105 КК передбачена можливість застосування судом до неповнолітнього таких примусових заходів виховного характеру: 1) застереження; 2) обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього; 3) передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання; 4) покладення на неповнолітнього, який досяг п`ятнадцятирічного віку і має майно, кошти або заробіток, обов`язку відшкодування заподіяних майнових збитків; 5) направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення, але на строк, що не перевищує трьох років.
10.Відповідно до ст. 498 КПК, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
11.А згідно ч. 1 ст. 501 КПК, під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння; 2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від одинадцяти років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння; 3) чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.
12.Зі змісту ст. 22 КК випливає, що кримінальній відповідальності за крадіжку (стаття 185 КК) підлягають особи, яким до вчинення вказаного діяння виповнилося чотирнадцять років.
13.Аналіз вищезазначених доказів дає підстави суду зробити висновок, що кожний доказ є належним, допустимим та достовірним. У сукупності усі вищезазначені докази є взаємопов`язаними та достатніми для висновку про те, що мали місце суспільно небезпечні діяння, що підпадають під ознаки ч. 3 ст. 185 КК, за кваліфікуючими ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у житло.

14.Також досліджені докази свідчать про те, що вказані діяння вчинені саме неповнолітнім ОСОБА_3 у віці 13 років, тобто у віці від одинадцяти років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за ці діяння.

15.У зв`язку з викладеним, враховуючи наведені положення закону, а також відомості про особу неповнолітнього, його ставлення до вчинених ним діянь, умови його життя та виховання, а також згоду матері неповнолітнього ОСОБА_6 , суд дійшов висновку про наявність підстав для постановлення ухвали про застосування відносно неповнолітнього ОСОБА_3 примусових заходів виховного характеру, передбачених п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 105 КК, у виді застереження та передачі під нагляд матері.

Мотиви ухвалення інших рішень при постановленні ухвали
16.Оскільки застосовані заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна мають значення для іншого кримінального провадження, яке здійснюється відносно інших осіб в загальному порядку, то питання про них слід вирішити в іншому кримінальному провадженні. Також, враховуючи, що вказані суспільно небезпечні діяння вчинені ОСОБА_11 спільно з іншими особами, які досягли віку кримінальної відповідальності, то питання про процесуальні витрати має бути вирішене також в рамках іншого кримінального провадження, що здійснюється в загальному порядку.

Керуючись ст. ст. 369 372, 375, 484 487, 498, 500, 501 КПК, суд

постановив:
1.Застосувати стосовно неповнолітнього ОСОБА_3 примусові заходи виховного характеру, передбачені п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 105 КК, у виді застереження та передачі під нагляд матері ОСОБА_6 строком на один рік.

2.Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня її оголошення.

3.Ухвала не може бути оскаржена в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК.

4.Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

5.Учасники судового провадження мають право отримати копію ухвали в суді, а неповнолітньому та прокурору вручити копію ухвали негайно після її проголошення.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1