Справа № 297/1328/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 травня 2022 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду судове кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000326 від 10 травня 2019 року, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Приборжавське Іршавського району Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, в порядку ст. 89 КК України не судимого, громадянина України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

встановив:

09 травня 2019 року приблизно о 21:00 годині, ОСОБА_5 , знаходячись в будинку АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_6 , розпиваючи в одній із кімнат алкогольні напої, спровокував словесну суперечку з останнім, в результаті чого ОСОБА_6 вдарив ОСОБА_5 в обличчя та вигнав з будинку.

Того ж вечора 09 травня 2019 року, у період з 21.30 год. по 22.30 год., ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою помсти, повернувся до будинку ОСОБА_6 , де зайшовши до приміщення кухні, підійшов до сплячого на диванні ОСОБА_6 та наніс йому металевим ломом приблизно три удари по голові, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді важкої відкритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку ІІ ст., множинних вдавлених багатоуламкових депресійних переломів лобно-скроневої ділянки справа, гострої епідуральної гематоми справа, пневмоцефалії, гемоліквореї, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент виникнення, а також перелому верхніх щелепних кісток з обох боків по типу Лефор 3, що відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості та забійних ран голови, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тяжкому тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що в травні 2019 року, ввечері, точної дати та часу вже не пам`ятає, знаходився за місцем проживання ОСОБА_6 , з яким розпивав алкогольні напої. В ході словесної суперечки, яка виникла з останнім, ОСОБА_6 вдарив його в обличчя та вигнав з будинку. Через деякий час, він повернувся до будинку ОСОБА_6 , та зайшовши до приміщення кухні, з метою помсти, наніс останньому, який спав на дивані, удари металевим ломом по голові. Покинув будинок, думаючи, що ОСОБА_6 від нанесених ударів помер. Ствердив, що протиправні дії вчинив перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. У вчиненому розкаявся, обіцяв у майбутньому подібного не вчиняти.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання в судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви просив розглянути справу без його участі.
Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, з допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих даних обвинуваченого. При цьому, судом учасникам було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_5 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто в умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, є доведеною, а юридична кваліфікація його дій за зазначеною статтею правильною.
Обираючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.
Те, що обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому розкаявся, за місцем проживання характеризується посередньо (а.с. 116), в порядку ст. 89 КК України є не судимим (а.с. 114), суд відповідно до ст. 66 КК України, враховує, як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 ..
Те, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, суд відповідно до п. 13 ч 1 ст. 67 КК України, враховує, як обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 (а.с. 118).
Як вбачається з досудової доповіді, наданої Берегівським РВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області, ОСОБА_5 в порядку ст. 89 КК України є не судимим, до адміністративної відповідальності не притягався, враховуючи спосіб життя обвинуваченого, інформацію, що характеризує його особистість, середній ризик вчинення повторного правопорушення, середній ризик небезпеки для суспільства, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (а. с. 68-71).

На підставі вищевикладеного, враховуючи особу винного та конкретні обставини справи, суд вважає призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 121 КК України, у виді позбавлення волі.

Разом з тим, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, ступінь суспільної небезпечності такого, а також особу винного, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, а також враховуючи сукупність всіх обставин справи, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 без ізоляції його від суспільства є не можливим.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити що належить вчинити з речовими доказами і документами.

Долю речових доказів суд вважає вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Судові витрати відсутні.
Цивільний позов не заявлено.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

Визнати винним ОСОБА_5 у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Речові докази: 2 змиви речовини бурого кольору, схожих на кров, які упаковані до паперових конвертів; 1 змив речовини бурого кольору з металевого лома, який упаковано до паперового конверту; металевий лом довжиною приблизно 55 см. на поверхні якого наявні сліди речовини бурого кольору схожої на кров, який упакований до паперових конвертів та поміщений до картонної коробки; клаптик покривала розмірами приблизно 20х20 см., який поміщено до паперового конверту; наволочку з-під покривала, яка поміщена до паперового конверту; змиви з кистів рук та зрізи нігтів з обох рук ОСОБА_5 , які поміщені до 4 паперових конвертів, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області, після набрання вироком законної сили, - знищити.

Вирок оголошений і може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя ОСОБА_7