Номер провадження: 11-сс/813/920/22
Справа № 496/1862/21 1-кс/496/1067/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.07.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваної ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , діючої в інтересах захисту підозрюваної ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 30.06.2022 року відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Веселинове Миколаївської області, українки, громадянки України, з вищою економічною освітою, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 ,раніше не судимої,
підозрюваної у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.2, ч.3 ст. 191 КК України, в рамках кримінального провадження № 0000041, внесеного до ЄРДР 02.03.2021року,

установив
Зміст оскаржуваного судового рішення
Слідчий звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором, про застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання цілодобово.
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 30.06.2022 року було частково задоволено клопотання заступника начальника СВ ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 та відносно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною їй залишати своє місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з 21.00 години до 07.00 години та покладанням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчим та прокурором доведена необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний час доби, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не сприятиме запобіганню ризикам, передбаченим п.п.1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України.
Зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
В апеляційній скарзі захисник вважає рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим, з огляду на наступне.

Підозра, висунута ОСОБА_8 є необґрунтованою, ризики, заявлені слідчим недоведеними.

Крім того, захисник зазначає, що слідчим суддею взагалі не взято до уваги доводи сторони захисту щодо необґрунтованості клопотання слідчого.

На підставі цього, захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого в повному обсязі.

Позиції учасників апеляційного розгляду
Заслухавши суддю-доповідача; підозрювану та її захисника, які підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги підозрюваної; дослідивши матеріали судового провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги та провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції
Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у виді домашнього арешту визначені положеннями ст.ст. 177, 178, 181 КПК України.
Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до приписів ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Під час розгляду клопотання про відмову у застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту та застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту в певний період доби щодо підозрюваної ОСОБА_8 слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, на даній стадії досудового розслідування, вказують на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною інкримінованих кримінальних правопорушень та наявність ризику, передбаченого ст.177 КПК України, що на думку колегії суддів свідчить про необхідність забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків. Слідчий суддя врахував те, що ОСОБА_8 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась та з достатньою повнотою мотивував своє рішення про можливість застосування до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту в певний період часу, як такого, що забезпечить виконанням останньою покладених на неї процесуальних обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком слідчого судді.

Так, мотивуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_8 слідчий суддя послався в ухвалі на матеріали провадження, долучені до клопотання слідчого.

Слідчий суддя дійшов висновку, що на даному етапі досудового розслідування в матеріалах кримінального провадження наявні вагомі докази, які об`єктивно обґрунтовують підозру ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих їй злочинів.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», колегія суддів враховує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Зокрема, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine) від 21.04.2011, заява № 42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч.1 ст. 366 КК України, за кваліфікуючими ознаками: внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, та ч. 2 ст. 191 КК України, за кваліфікуючими ознаками: заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих їй злочинів підтверджується протоколами допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , протоколом обшуку та іншими матеріалами клопотання в сукупності.
Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що підозра ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 366, ч.2, 3 ст. 191 КК України є обґрунтованою.
За загальною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, в рішенні по справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182, щодо терміну «обґрунтована підозра», зазначено, що підозра є обґрунтованою, коли існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення [6].
Апеляційний суд вважає, що на даному етапі досудового розслідування вказані докази є вагомими та достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих їй злочинів. При цьому, відповідно до статей 89, 94 КПК України та Глави 28 КПК України питання про встановлення вини підозрюваної у вчиненні інкримінованих їй злочинів, оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності і допустимості відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення, а підстав для визнання доказів недопустимими, відповідно до ст.87 КПК України в ході апеляційного розгляду не встановлено.
У справі «Ферарі-Браво проти Італії», ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою».
Враховуючи той факт, що слідчий суддя на цьому етапі провадження лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані у слідчого судді були підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 злочинів, передбачених ч.1 ст. 366, ч.2, 3 ст. 191 КК України.
З огляду на вищевикладене доводи апеляційної скарги захисника щодо недоведеності підозри відносно ОСОБА_8 апеляційний суд вважає необґрунтованими.
Матеріали справи не містять даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваної під домашнім арештом, а сторона захисту не надала доказів, що обраний запобіжний захід не може бути застосований до підозрюваної ОСОБА_8 .

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що з огляду на те, що кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, слідчий суддя лише на підставі розумної та об`єктивної оцінки отриманих доказів визначає чи виправдовують вони в своїй сукупності факт проведення досудового розслідування та чи дозволяють встановити причетність особи до вчинення злочину, яка є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.
Слідчий суддя вказав, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце, підтверджуються достатніми, на даному етапі розслідування доказами, і у висновках, які зробив орган досудового розслідування, чогось необґрунтованого чи довільного не встановлено. Не виявлено таких обставин і апеляційним судом.
Не погоджуючись із доводами захисника про те, що стороною обвинувачення не було доведено наявності ризиків, які були б підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний час доби, колегія суддів наголошує на таких обставинах.
У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Колегія суддів вважає, що в даному кримінальному провадженні існують доведені прокурором ризики того, що підозрювана може здійснити спроби переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, перешкоджати кримінальному провадженню, обумовлені тим, що: остання обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 366, ч.2, 3 ст. 191 КК України, одне з яких є тяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, не працює, не заміжня, утриманців немає, що свідчить про відсутність у неї міцних соціальних зв`язків, тому наявний ризик того, що вона може переховуватися від органів досудового розслідування.
Також апеляційний суд погоджується з тим, що доведений ризик, що ОСОБА_8 , може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, які вже допитані на стадії досудового розслідування, однак можуть під незаконним впливом підозрюваного змінити свої покази під час судового розгляду.
Крім того, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що знайшов своє підтвердження ризик, передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, з огляду на те, що підозрювана ОСОБА_8 , працювавши в КП «Благоустрій», знайома з кожним з вказаних осіб, до того ж, як вбачається з протоколу огляду предметів від 28.05.2022 року, в телефонній розмові погрожувала ОСОБА_10 .
Разом з цим, за результатами апеляційного перегляду, судом встановлено, що слідчий суддя не мотивував свого рішення щодо обґрунтованості покладення деяких обов`язків передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, а тому таке рішення колегія суддів визнає немотивованим та необґрунтованим.
Судом апеляційної інстанції встановлені обставини, які тягнуть за собою скасування ухвали слідчого судді та прийняття апеляційним судом нової ухвали, оскільки слідчим суддею не в повній мірі було враховано данні про особу підозрюваної ОСОБА_8 , а саме те, що: остання вперше притягується до кримінальної відповідальності; має постійне місце проживання та працевлаштувалася до ТОВ «Украгро-прайм», що розташоване в м. Одеса, де на даний час проходить стажування, що свідчить про міцні соціальні зв`язки.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що заборона залишати місце проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду, певним чином завадить підозрюваній працювати, що буде порушувати її право на працю, які гарантовані Конституцією України.

За наведених обставин апеляційний суд вважає, що запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний час доби з покладенням обов`язків, які будуть стимулювати підозрювану на виконання визначених процесуальним законом обов`язків, буде цілком достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки останньої.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.

З урахуванням встановлених апеляційним судом обставин, апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, оскаржена ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту та із застосуванням до підозрюваної запобіжного заходу у виді домашнього арешту в певний час доби, з покладенням на неї обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 196, 403, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , діючої в інтересах захисту підозрюваної ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 30.06.2022 року відносно ОСОБА_8 , підозрюваної у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.2, ч.3 ст. 191 КК України, в рамках кримінального провадження № 0000041, внесеного до ЄРДР 02.03.2021 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого заступника начальника СВ Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно підозрюваної ОСОБА_8 за матеріалами кримінального провадження № 0000041 від 02.03.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 366, ч.2, 3 ст. 191 КК України задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Покласти на підозрювану ОСОБА_8 наступні обов`язки:

-не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з 21.00 год до 07.00 год;

-зобов`язати підозрювану ОСОБА_8 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;

-не змінювати без дозволу слідчого, прокурора або суду місце свого проживання;

-утримуватися від спілкування з наступними особами: ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_15 ;

-не відвідувати місце розташування офісних приміщень Комунального підприємства «Благоустрій», що знаходиться за адресою: Одеська область, Одеський район, село Нерубайське, вулиця Зелена, 1 ;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну .

В іншій частині клопотання залишити без задоволення.

Ухвалу апеляційного суду надіслати до Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області для виконання.

Строк дії ухвали до 31.07.2022 року, в межах строку досудового розслідування.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4