Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

03 травня 2022 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

розглянувши у судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від 09 листопада 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 09 листопада 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання в.о. начальника державної установи (далі - ДУ) «Полицька виправна колонія №76» та спостережної комісії при Вараській райдержадміністрації про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 .

Мотивував своє рішення суд тим, що поведінка засудженого та його ставлення до праці не є достатньо сумлінними, а тому він не довів своє виправлення.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_5 просить вказану ухвалу скасувати та задовольнити клопотання про його умовно-дострокове звільнення. Обґрунтовує свої вимог тим, що судом було порушено його права, та не взято до уваги характеристику з колонії, наявні заохочення, а враховано лише стягнення. Зазначив, що він одружений, має неповнолітню дитину, працевлаштований, хворіє, у зв`язку з чим перебуває на обліку у лікаря.

Заслухавши суддю-доповідача, засудженого ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 , які підтримали вимоги цієї скарги та просили її задовольнити, міркування прокурора про безпідставність апеляційних вимог, перевіривши матеріали судової справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить таких висновків.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до ч.2 ст.81 Кримінального кодексу України (далі - КК), умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 засуджений 22.07.2009 Апеляційним судом Рівненської області за ч.4 ст.187, п.п.4,6,13 ч.2 ст.115, ч.1 ст.70 КК на 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 26.01.2016 на підстав ч.5 ст.72 КК зараховано строк попереднього ув`язнення з 10.01.2009 по 12.11.2009 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання 10.01.2009.

Кінець строку відбування покарання 08.03.2023.

На даний час ОСОБА_5 відбуває покарання у державній установі «Полицька виправна колонія №76», куди прибув 18.12.2020.

За приписом пункту 3 ч.3 ст.81 КК, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

Отже умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 можливе з 08.06.2019.

Водночас, як вбачається з характеристики, наданої адміністрацією установи, засуджений ОСОБА_5 під час перебування у ДУ «Луцький слідчий ізолятор» один раз притягувався до дисциплінарної відповідальності, заходи заохочення не застосовувались. Під час відбування покарання у ДУ «Маневицька виправна колонія №42» 7 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності та 8 разів піддавався заходам заохочення. Під час відбування покарання у ДУ «Цуманська виправна колонія №84» 8 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, заходи заохочення не застосовувались.

За час відбування покарання у ДУ «Полицька виправна колонія №76» стягнень не має, характеризується позитивно, дотримується умов відбування покарання, правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, працевлаштований на виробництві установи на посаді електрогазозварник, дотримується вимог пожежної безпеки і безпеки праці, підвищує свій загальноосвітній рівень, бере участь у програмі диференційно-виховного впливу на засуджених, на профілактичних обліках в установі не перебуває, двічі був заохочений наказом начальника установи.

Згідно з умовами ст.81 КК умовно-дострокове звільнення від покарання можливо при обов`язковій та одночасній наявності в їх сукупності підстав та умов. При цьому головним та вирішальним є не факт відбування певної частини покарання, а виправлення засудженого.

При цьому, згідно роз`яснень, які містить п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 року №2 умовно - дострокове звільнення від відбування покарання, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Під сумлінною поведінкою засудженого слід розуміти зразкове дотримання вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації установи виконання покарань, відсутність порушень дисципліни, товариське ставлення до інших засуджених, а під сумлінним ставленням до праці - участь у суспільно корисній роботі, добросовісне виконання трудових обов`язків, використання форм і методів отримання доходів, які допустимі з точки зору не лише індивідуальних, а й суспільних інтересів (сплата податків, обов`язкових платежів тощо), підвищення кількісних і якісних показників у роботі, ощадливе ставлення до обладнання та інструментів, додержання правил охорони праці та техніки безпеки.

Колегія суддів звертає увагу, що висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку вцілому та ставленню до праці за весь період знаходження у виправних установах.

Як убачається з довідки про наявність заохочень та стягнень у засудженого ОСОБА_5 під час перебування та відбування покарання в установах, до нього 16 разів застосовувались заходи стягнення, у тому числі тричі у виді поміщення до ДІЗО та неодноразово у виді суворої догани. Хоча на даний час вказані стягнення погашені у встановленому законом порядку, однак факт неодноразового притягнення засудженого до дисциплінарної відповідальності, на думку колегії суддів, не може свідчити про виправлення засудженого.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції, повно і всебічно дослідивши надані йому матеріали, врахував зазначені обставини справи, зробив обґрунтований висновок про відсутність підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_5 , оскільки він не довів своє виправлення.

Зважаючи на вказане, апеляційний суд дійшов висновку, що ухвала місцевого суду є законною та обґрунтованою, постановленою з дотриманням вимог закону про кримінальну відповідальність, тому підстав для її скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від 09 листопада 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3