Справа № 169/94/22
Провадження № 1-кп/169/50/22
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2022 року смт Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Дніпро Дніпропетровської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, має повну загальну середню освіту, одружений, є громадянином України, судимості не має,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 263 та частиною другою статті 15, частиною першою статті 201 Кримінального кодексу України, та угоду про визнання винуватості, укладену між начальником відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та Державної прикордонної служби Волинської обласної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 20 серпня 2021 року на ринку « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у місті Дніпро придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи холодну зброю, а саме: ніж з коротким клинком колюче-ріжучої дії, виготовлений по типу мисливських ножів загального призначення, два ножі з коротким клинком колюче-ріжучої дії, виготовлені промисловим способом та два метальні ножі, які, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно без передбаченого законом дозволу переніс до місця свого проживання у селі Старі Кодаки Дніпровського району Дніпропетровської області, та, спланувавши поїздку до Республіки Польща, приховав 30 серпня 2021 року у сумці з-під ноутбука, яку переніс до власного автомобіля марки «Opel Vivaro», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Надалі, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, слідуючи 31 серпня 2021 року автомобілем марки «Opel Vivaro», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з села Старі Кодаки Дніпровського району Дніпропетровської області до митного поста «Ягодин» Волинської митниці (село Старовойтове, Ковельський район, Волинська область), здійснив незаконне носіння без передбаченого законом дозволу вищевказаної холодної зброї, яка знаходились у сумці з-під ноутбука в салоні зазначеного транспортного засобу, до моменту її виявлення інспектором Волинської митниці під час проведення митного контролю та вилучення дізнавачем відділу поліції № 1 Ковельського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області в ході огляду місця події.

Такі дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за частиною другою статті 263 Кримінального кодексу України, як носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Крім того, ОСОБА_5 31 серпня 2021 року близько 11 години, слідуючи з України до Республіки Польща власним автомобілем марки «Opel Vivaro», реєстраційний номер НОМЕР_1 , смугою митного оформлення «зелений коридор» митного поста «Ягодин» Волинської митниці (село Старовойтове, Ковельський район, Волинська область), діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, намагався незаконно, з приховуванням від митного контролю, перемістити через митний кордон холодну зброю, а саме: ніж з коротким клинком колюче-ріжучої дії, виготовлений по типу мисливських ножів загального призначення, два ножі з коротким клинком колюче-ріжучої дії, виготовлені промисловим способом та два метальні ножі.

Діючи у такий спосіб, з метою утруднення виявлення вказаної вище холодної зброї під час проходження митного контролю, ОСОБА_5 приховав її до сумки з-під ноутбука, яка знаходилась у зазначеному транспортному засобі та не повідомив про наявність зброї інспектору митниці під час усного опитування, виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки під час проходження митного контролю ця зброя була виявлена інспектором Волинської митниці та надалі вилучена дізнавачем відділу поліції № 1 Ковельського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразились у закінченому замаху на контрабанду зброї, тобто спробі її переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною другою статті 15, частиною першою статті 201 Кримінального кодексу України.

17 січня 2022 року між прокурором та обвинуваченим укладено угоду про визнання винуватості, за змістом якої обвинувачений взяв на себе зобов`язання беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні злочинів, передбачених частиною другою статті 263 та частиною другою статті 15, частиною першою статті 201 Кримінального кодексу України, сторони узгодили, що покарання обвинуваченому за вчинення злочину, передбаченого частиною другою статті 263 Кримінального кодексу України, призначається у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, за вчинення злочину, передбаченого частиною другою статті 15, частиною першою статті 201 Кримінального кодексу України, із застосуванням частин першої, другої статті 69 Кримінального кодексу України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі п`ятдесяти дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 18003 (вісімнадцять тисяч три) гривні; на підставі частини першої статті 70 Кримінального кодексу України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі п`ятдесяти дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 18003 (вісімнадцять тисяч три) гривні; обвинувачений погоджується з такими видом і мірою покарання. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 Кримінального процесуального кодексу України, та наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 Кримінального процесуального кодексу України.

Заслухавши учасників судового провадження, які просили затвердити угоду про визнання винуватості, перевіривши угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та закону, суд дійшов до такого висновку.

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 314 Кримінального процесуального кодексу України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до положень частин другої, четвертої статті 469 Кримінального процесуального кодексу України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Частиною п`ятою статті 469 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що один із злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно до положень статті 12 Кримінального кодексу України є нетяжким, а другий тяжким, правову кваліфікацію кримінальних правопорушень органом досудового розслідування здійснено правильно, угоду про визнання винуватості укладено після повідомлення ОСОБА_5 про підозру, потерпілих у кримінальному провадженні немає, узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим Кримінальним кодексом України, та вимогам статей 69, 70 Кримінального кодексу України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам статті 472 Кримінального процесуального кодексу України та її умови не суперечать іншим вимогам закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Вимоги пункту 9 частини другої статті 52 Кримінального процесуального кодексу України щодо обов`язкової участі захисника у разі укладення угоди про визнання винуватості дотримані.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені пунктом 1 частини четвертої статті 474 Кримінального процесуального кодексу України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені частиною другою статті 473 Кримінального процесуального кодексу України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, яке буде йому призначено у разі затвердження угоди судом.

Обґрунтованих і достатніх підстав вважати, що укладення угоди між сторонами не було добровільним, тобто є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а також, що фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим відсутні чи останній не має можливості виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, судом встановлено не було, що не заперечував у підготовчому судовому засіданні і сам обвинувачений.

Умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, інкриміновані обвинуваченому кримінальні правопорушення підпадають під категорію кримінальних правопорушень, щодо яких передбачена можливість укладення угоди про визнання винуватості.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , та про наявність передбачених законом підстав для затвердження угоди і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Питання про долю речових доказів і документів суд вирішує відповідно до вимог статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 06 жовтня 2021 року на вісім ножів, відповідно до вимог частини четвертої статті 174 Кримінального процесуального кодексу України слід скасувати.

Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертизи, на підставі положень статті 124 Кримінального процесуального кодексу України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись статтями 314, 370, 374, 472-475 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 17 січня 2022 року між начальником відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та Державної прикордонної служби Волинської обласної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 263, частиною другою статті 15, частиною першою статті 201 Кримінального кодексу України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання:

за частиною другою статті 263 Кримінального кодексу України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень;

за частиною другою статті 15, частиною першою статті 201 Кримінального кодексу України, на підставі статті 69 Кримінального кодексу України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі п`ятдесяти дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 18003 (вісімнадцять тисяч три) гривні.

На підставі частини першої статті 70 Кримінального кодексу України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі п`ятдесяти дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 18003 (вісімнадцять тисяч три) гривні.

Речові докази:

- три ножі, які належать до коротко-клинкової холодної зброї колюче-ріжучої дії, два метальні ножі, які належать до метальної холодної зброї, що знаходяться в спеціалізованому пакеті експертної служби МВС України № 0803840 на зберіганні у відділі господарського забезпечення УСБУ у Волинській області, знищити;

- три ножі, які не належать до холодної зброї і знаходяться в спеціалізованому пакеті експертної служби МВС України № 0803839 на зберіганні у відділі господарського забезпечення УСБУ у Волинській області, повернути обвинуваченому ОСОБА_5 .

Документи: світлокопію акту про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу UA 205020/2021/600625, світлокопію контрольного талону для проходження по «зеленому коридору», світлокопію контрольного талону № 223457 для проходження по «червоному коридору», залишити в матеріалах кримінального провадження № 0000289.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 жовтня 2021 року на вісім ножів, скасувати.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 3432 (три тисячі чотириста тридцять дві) гривні 40 (сорок) копійок.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Турійський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України.

Головуючий