Справа № 729/146/21 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/287/22
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2022 року Чернігівський апеляційний суд у складі:

Головуючого суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Чернігові матеріали кримінального провадження, зареєстровані в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000226, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Козелецького районного суду Чернігівської області від 17 лютого 2022 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська, Дніпропетровської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_9 ,

(у режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_6 ,

(у режимі відеоконференції за програмою EasyCon)

в с т а н о в и в:

Вищевказаною ухвалою місцевого суду ОСОБА_8 продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 17 квітня 2022 року.

Мотивуючи своє рішення, місцевий суд вказав, що заявлені ризики, які виправдовують тримання ОСОБА_8 під вартою, жодним чином не зменшилися, судовий розгляд кримінального провадження продовжується, тому підстав для зміни раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не вбачається.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого просить скасувати ухвалу місцевого суду та постановити нову, якою обрати щодо його підзахисного запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло з 21 години до 7 години та з`являтися за першим викликом до суду. Вважає, що місцевим судом необґрунтовано продовжено запобіжний захід, не враховано обставини справи та особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, одружений, має неповнолітню дитину, в розшук не оголошувався, у вказаному кримінальному провадженні досліджені усі докази, не допитаний лише один свідок, явку якого не може забезпечити сторона обвинувачення. Крім того, вказує, що ОСОБА_8 без доведення вини перебуває під вартою більше року і фактично підставою для тримання його під вартою є лише тяжкість кримінального правопорушення, яке йому інкримінується.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін захисту та обвинувачення, дослідивши матеріали кримінального провадження і перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає її необґрунтованою.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Суд першої інстанції, враховуючи ризики, передбачені ст. 177 КПК України, дійшов правильного висновку про необхідність продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, оскільки всі ті ризики, у зв`язку з якими саме така міра запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 обиралася та продовжувалася, на даний час, дійсно, не зникли.

Колегія суддів враховує, що обставини кримінального провадження, встановлені місцевим судом при застосуванні обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не змінилися, а саме: тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину; продовження існування ризиків, які існували на момент обрання обвинуваченому запобіжного заходу, зокрема ризику переховування від суду, можливості чинити тиск на свідків.

Отже, на переконання колегії суддів, підстави для продовження строку тримання обвинуваченого під вартою є обґрунтованими, а підстави для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 331, 376, 405, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а ухвалу Козелецького районного суду Чернігівської області від 17 лютого 2022 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4