Дата документу 16.09.2022 Справа № 554/8936/22
Номер провадження 1-кп/554/1075/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 вересня 2022 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Полтаві кримінальне провадження №0000333 від 19.03.2022за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Полтава, громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, безробітного, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 09.07.2019 Ленінським районним судом м.Полтави за ч.1 ст.186 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

15 липня 2022 року, близько 19 години 30 хвилин, обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи в салоні тролейбусу №130, який рухався по маршруту №7 (Інститут зв`язку - с. Розсошенці через м/н Алмазний) діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, здійснив крадіжку гаманця у якому знаходилися грошові кошти готівкою у розмірі 8000 гривень, банківські картки: банку «УКРГАЗБАНК» (код ЄРДПОУ 23697280) відкриті на ім`я ОСОБА_5 , у кількості 2 штук та картка банку ПАТ «ПриватБанк» (код ЄРПОУ 14360570) у кількості 1 штука, які належали потерпілому, чим спричинив останньому матеріального збитку на суму 8000 (вісім тисяч) гривень.

Після цього ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

16 липня 2022 року близько 21 год. 45 хв. продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 , розрахувався банківською карткою банку «УКРГАЗБАНК» (КОД ), відкритою на ім`я ОСОБА_5 , у магазині мережі «АТБ» (код ЄРПОУ 30487219), що за адресою: АДРЕСА_2 , тобто здійснив крадіжку електронних грошей, що малися на рахунку відкритого на ім`я ОСОБА_5 , у банку «УКРГАЗБАНК», чим спричинив останньому матеріального збитку на суму 341 гривня 20 копійок.

Після цього ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник. Своїми умисними діями заподіяв ОСОБА_5 матеріальних збитків на загальну суму 8341 гривня 20 копійок.

Кваліфікація дій обвинуваченого судом
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах військового стану.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин
Допитаний в ході судового розгляду матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтвердивши факт його скоєння за обставин, викладених вище. Щиро розкаявся у вчиненому та просив його суворо не карати, зазначивши, що усвідомив неправильність своїх дій.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, при визначенні покарання просив обвинуваченого суворо не карати, оскільки останній повністю відшкодував йому завдані збитки.

Оскільки обставини справи ніким із учасників судового розгляду не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає та їм роз`яснено про позбавлення права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, суд вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, вважає повністю доведеною, а тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнає за недоцільне дослідження доказів стосовно цих обставин справи.

Мотиви призначення покарання
При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами статей 65 67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після цього, наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним й достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обставиною, які пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування збитків.

Обставин, які обтяжують його покарання, суд не знаходить.

Так, суд враховує характер та ступінь тяжкості злочину, який відноситься до тяжких злочинів.

Крім того, суд бере до уваги особу обвинуваченого, який раніше судимий, неодружений, однак має постійное місце реєстрації, під наглядом у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Слід зазначити, що злочин вчинений обвинуваченим є тяжким, однак, мета покарання - це те, чого прагне держава, застосовуючи його, щодо особи, яка вчинила злочин. Покарання повинно володіти силою впливу та стримування, що полягає не у жорстокості, а у невідворотності та можливої швидкості.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Стівен Вілкокс та Скотт Херфорд проти Сполученого Королівства, заяви № 43759/10 та №43771/12», зазначає, що хоча, в принципі, питання належної практики з призначення покарань в значній мірі виходить за рамки Конвенції, Суд допускає, що грубо непропорційний вирок (діяння та покарання) може кваліфікуватися як жорстоке поводження, що суперечить статті 3 Конвенції, в момент його винесення.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обвинуваченого обставин, характеристику його особи, щире розкаяння у вчиненому, відшкодування завданих збитків, з врахуванням ставлення обвинуваченого до вчинення діяння та його наслідків, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 75 та ст.76 КК України і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Вирішення цивільного позову
Цивільний позов по матеріалах кримінального провадження не заявлений.

Мотиви інших рішень
Судові витрати відсутні.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 370, 373, 374, 615 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України, а саме: DVD-R диск зберігати при матеріалах справи, речі повернути власнику за належністю.

Вирок може бути оскаржено в Полтавський апеляційний суд через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1