Справа №522/6169/18
Провадження 1-кп/522/2084/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2022 року Місто Одеса

Приморський районний суду міста Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі судовий розгляд у кримінальному провадженні №0000915 від 26.11.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Коростень, Житомирської області, українця, громадянина Російської Федерації, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, має на утримані малолітню доньку, працюючого водієм ПП «ВКП Проспект», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_5 ,

захисник - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 , ОСОБА_10

потерпілі - ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

представник потерпілої - ОСОБА_13 , ОСОБА_9

обвинувачений - ОСОБА_4 ,

УСТАНОВИВ:

25.11.2017р. приблизно о 23.20 годині водій ОСОБА_4 порушив пункти: 2.3. б), 8.4. в), розділ 33 «Дорожні знаки» «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, які зобов`язують водія:

п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов 'язаний:

б)«Бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 8.4. «Дорожні знаки (додаток 1) поділяються на групи:

в) заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в

русі»;

Розділ 33 «Дорожні знаки» 3.Заборонні.

3.21«В`їзд заборонено». Забороняється в`їзд усіх транспортних засобів з метою: запобігання зустрічному руху транспортних засобів на ділянках доріг з одностороннім рухом».

Так, в зазначений день та час водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем «MERCEDES-BENZ GL 350 CDI», р/н НОМЕР_1 , рухався в темний час доби по асфальтованому, сухому дорожньому покриттю Фонтанської дороги в Приморському районі міста Одеси, де організований двосторонній рух і проїзна частина має по дві смуги руху в протилежних напрямках, з боку вулиці Леваневського у напрямку вулиці Бернардацци, на освітленій вуличним ліхтарним освітленням ділянці горизонтального профілю, зі швидкістю близько 60 км/год.

При наближенні до перехрестя із вулицею Авдєєва-Чорноморського, у місці, де проїзна частина Фонтанської дороги розділяється парковою зоною із архітектурно-скульптурною композицією «Похищение Европы» на дві окремі проїзні частини навколо парка, із організованим одностороннім рухом на кожній у протилежних напрямках, про що учасників дорожнього руху інформували відповідна дорожня розмітка та дорожні знаки, водій ОСОБА_4 , рухаючись вперше на даній ділянці дороги та не знаючи напевно маршруту, вкрай уважним не був, за дорожньою обстановкою не слідкував, заходів, що виключають виникнення і розвиток аварійної ситуації не вжив, чим виявив злочинну самовпевненість, тобто передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків легковажно розраховував на їх відвернення, а саме: проігнорував вимоги закріпленого на металевому тросі над проїзною частиною заборонного дорожнього знаку 3.21. «В`їзд заборонено», який забороняв в`їзд усіх транспортних засобів, що рухалися з боку вулиці Леваневського у напрямку вулиці Бернардацци, виїхав на зустрічну половину проїзної частини Фонтанська дорога і проїхав під вказаний заборонний знак, рухаючись проти організованого одностороннього руху та створюючи своїми діями небезпеку у русі для інших учасників.

У той самий час по Фонтанській дорозі, у зустрічному для водія ОСОБА_4 напрямку, зі швидкістю близько 50 км/год, по своїй половині проїзної частини рухався автомобіль «BMW-320 D», р/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_14 ..

Отримуючи об`єктивні ознаки можливого виникнення і розвитку аварійної ситуації, що виразилося в наявності зустрічного автомобіля, водій ОСОБА_4 невірно оцінив дорожню обстановку, яка склалася, при відсутності яких- небудь перешкод технічного або іншого характеру своєчасно не зменшив швидкість руху керованого транспортного засобу аж до його зупинки та, рухаючись напроти будинку №73/75 по Фонтанській дорозі, допустив зіткнення на зустрічних курсах передньою лівою кутовою частиною автомобіля «MERCEDES-BENZ GL 350 CDI» з передньою лівою кутовою частиною автомобіля «BMW-320 D».

В результаті ДТП малолітньому пасажиру автомобіля «BMW-320 D» ОСОБА_11 , згідно з висновком судово-медичної експертизи № 224 від 12.02.2018, заподіяні тілесні ушкодження, а саме: закрита черепно-мозкова травма до складу якої входять - забій м`яких тканин лобної та скроневої областей зліва, перелом лобної та скроневої кісток зліва з переходом на основу черепу, забій головного мозку середньої важкості, які, у відповідності до п.2.1.3 «б» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критеріями небезпеки для життя.

Пасажиру автомобіля «BMW-320 D» ОСОБА_12 , згідно з висновком судово-медичної експертизи № 225 від 12.02.2018, спричинені тілесні ушкодження, а саме: закритий перелом зовнішнього виростка лівої великогомілкової кістки, відрив сухожилок розгиначів нігтьових фаланг 2-3-го пальців лівої кисті, які викликали тривалий розлад здоров`я строком понад 21 день і за цим критерієм, відповідно до п. 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995, відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Згідно з висновком судової автотехнічної експертизи з дослідження обставин ДТП № 41-А від 22.02.2018 водій автомобіля «MERCEDES-BENZ GL 350 CDI», р/н НОМЕР_3 , ОСОБА_4 мав технічну можливість запобігти ДТП, шляхом належного виконання вимог пункту 8.4. в) та дорожнього знака. 3.21«Правил дорожнього руху» України, і саме його фактичні дії знаходяться в причинному зв`язку з ДТП, оскільки водій автомобіля «BMW-320 D», р/н НОМЕР_2 , ОСОБА_14 не мав технічної можливості уникнути пригоди і перебував у аварійній ситуації.

За наведених обставин

ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.286 КК України, за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, заподіяли тяжке тілесне ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 не оспорював фактичні обставини справи викладені в обвинувальному акті, визнав свою винуватість в інкримінованому злочині та показав суду, що він дійсно 25.11.2017р., керуючи автомобілем «MERCEDES-BENZ GL 350 CDI», р/н НОМЕР_1 по вул.Фонтанська дорога у м.Одесі, порушив вимоги пункту 8.4. «Правил дорожнього руху» України та не помітив дорожній знак, 3.21«Правил дорожнього руху» України та допустив зіткнення з автомобілем «BMW-320 D», р/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_14 і саме його фактичні дії знаходяться в причинному зв`язку з ДТП.

Крім показань обвинуваченого ОСОБА_4 його винуватість у скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, повністю доведена дослідженими безпосередньо під час судового розгляду наступними доказами:

Показаннями потерпілої ОСОБА_15 , яка показала суду, що 25.11.202017року вони разом з чоловіком та донькою були в гостях у сестри, викликали Убер таксі, приїхав автомобіль «BMW-320 D», р/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_14 . Їхали з дев`ятої на десяту станцію вулиці Фонтанської дороги біля 23 години 20 хвилин. Вона побачила фари автомобіля «MERCEDES-BENZ GL 350 CDI», р/н НОМЕР_1 , сталось ДТП, її донька втратила свідомість, їх забрала «швидка». Автомобіль «BMW-320 D» рухався зі швидкістю 40-50 км/год. З якою швидкістю рухався автомобіль «MERCEDES-BENZ GL 350 CDI» вона не знає. Вона сиділа на передньому пасажирському сидінні, не пам`ятає чи біла пристебнута, спрацювала подушка безпеки, вона розбила головою скло, чоловік сидів ззаду, дочка теж за водієм, вони теж не були пристебнуті. Водій таксі, намагався уникнути зіткнення, вивернув кермо і загальмував. В результаті ДТП в неї стався перелом у ділянці коліна, ушкодження у шийному відділі, порвані зв`язки пальців у доньки забій мозку. Обвинувачений декілька разів передавав гроші, всього у розмірі 40 тисяч гривень. На час розгляду справи обвинувачений у повному обсязі відшкодував їй завдану майнову та моральну шкоду, приніс вибачення, тому вона відкликає подану позовну заяву та просить призначити йому покарання не пов`язане із позбавленням волі.

Показаннями свідка ОСОБА_16 , яка показала суду, що ДТП було приблизно о 23 годині вечора, вона зупинилась на дев`ятій станції Фонтанської дороги, тому що ій стало погано. Вона побачила як автомобіль «MERCEDES-BENZ GL 350 CDI» поїхав під знак та сталось зіткнення з автомобілем «BMW-320 D» перед нею. Вона бачила зіткнення з відстані 3-5 метрів. Там був круговий рух односторонній. Мерседес рухався проти руху, під знак «Кирпич». Водій автомобіля «BMW-320 D» намагався від`їхати до бордюру. Вона перша підійшла до них. Спереду сиділа ОСОБА_17 , їй було погано. Потерпіла з дитиною була у в автомобілі «BMW-320 D». Дитина втратила свідомість. Всі були пристебнуті ременями безпеки.

Показаннями свідка ОСОБА_14 , який показав суду, що 25.11.2017р. приблизно о 23.30 він приїхав забрати людей на вул. Костанді у м.Одеса. В нього в автомобілі було троє пасажирів, чоловік, жінка та їх донька. Він їхав по вул.9 станція Фонтанської дороги у м.Одесі, де односторонній рух, приблизно зі швидкістю 50 км/ год побачив світло фар, ДТП сталося дуже швидко, коли він почав повертати. Він побачив автомобіль «MERCEDES-BENZ GL 350 CDI» за 3-5 метрів та не встиг зреагувати. Хто саме був за кермом автомобіля, який скоїв ДТП з БВМ він точно сказати не може, здається що обвинувачений. В автомобілі «MERCEDES-BENZ GL 350 CDI» були чоловік та жінка. Машина була з тонуванням. На тій ділянці дороги видимість не дуже добра. У його автомобілі пасажир спереду був пристебнутий, ззаду ні. Дорога була сухою. Мерседес їхав приблизно зі швидкістю 85-90 км/ч., із автомобіля Мерседес приблизно через 1-2 хв. почали виходити люди.

Крім того, винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, окрім показань потерпілої та свідків, підтверджується наступними дослідженими та проаналізованими судом письмовими доказами, зібраними в ході досудового розслідування, а саме:
-Висновком експерта №883 від 05.02.2018, згідно із яким рульове керування, гальмова система та ходова частина автомобіля «BMW-320 D» номерний знак НОМЕР_2 на момент виникнення події цієї пригоди знаходилися в працездатному стані і дозволяли водію автомобіля змінювати напрямок та характер руху залежно від ситуації, що складається на дорозі.

-Висновком експерта №884-А від 04.01.2018, згідно із яким рульове керування, гальмова система та ходова частина автомобіля «MERCEDES-BENZ» номерний знак НОМЕР_4 на момент виникнення події цієї пригоди знаходилися в працездатному стані і дозволяли водію автомобіля змінювати напрямок та характер руху залежно від ситуації, що складається на дорозі.

-Висновком №885-А від 27.12.2017, згідно із яким у момент первинного контакту автомобіль Mercedes-Benz номерний знак НОМЕР_3 контактував лівою боковою передньою кутовою частиною з лівою боковою передньою частиною автомобіля BMW-320 номерний знак НОМЕР_2 . Кут (а) між поздовжніми осями транспортних засобів у момент первинного контакту орієнтовно був 170... 175°, при відліку кута від поздовжньої осі автомобіля «MERCEDES-BENZ»номерний знак НОМЕР_3 проти ходу годинникової стрілки до поздовжньої осі автомобіля BMW-320 номерний знак НОМЕР_2 . Місце зіткнення автомобіля «MERCEDES-BENZ»номерний знак НОМЕР_3 із автомобілем BMW-320 номерний знак НОМЕР_2 розташовується на ділянці перед утворенням пошкоджень асфальту, які зафіксовані на відстані 2,9 м від правого заднього колеса автомобіля «MERCEDES-BENZ»номерний знак НОМЕР_3 у поздовжньому напрямку та на відстані 2,4 м від лівого краю проїзної частини відносно напрямку руху до 8-ї ст. Фонтану. Встановити розташування транспортних засобів у момент контакту відносно меж проїзної частини не надається можливим з причин, зазначених в дослідницькій частині до цього питання.

-Висновком №225 від 14.12.2017, згідно із яким на підставі даних судово-медичної експертизи ОСОБА_12 , 1966 р.н., даних медичної документації на її ім`я, у неї малися наступні тілесні ушкодження: закритий перелом зовнішнього виростка лівої великогомілкової кістки, відрив сухожилок розгиначів нігтьових фаланг 2-3-го пальців лівої кисті.Вказані ушкодження спричинені дією тупих твердих предметів, якими могли бути частини салону легкового автомобіля в умовах ДТП (зіткнення автомобілів).

Враховуючи дані медичної документації слід вважати, що ушкодження виникли незадовго до звернення за медичною допомогою, тобто могли бути спричинені 25.11.2017 р. Вказані ушкодження спричинили тривалий розлад здоров`я строком понад 21 день і за цим критерієм згідно п. 2.2.2 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом №6МОЗ України від 17.01.1995 р.,відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

-Висновком №224 від 14.12.2017, згідно із яким на підставі даних судово-медичної експертизи ОСОБА_11 , 2007 р.н., даних медичної документації, у неї виявлені наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма до складу якої входять - забій м`яких тканин лобної та скроневої областей зліва, перелом лобної та скроневої кісток зліва з переходом на основу черепу, забій головного мозку середньої важкості. Вказані ушкодження спричинені дією тупих твердих предметів, яким бути частини салону легкового автомобіля в умовах ДТП (зіткнення автомобілів). Враховуючі дані медичної документації слід вважати, що ушкодження і незадовго до звернення за медичною допомогою, тобто могли бути спричинені 25.11.2017 р.. Закрита черепно-мозкова травма до складу якої входять: забій м`яких тканин лобної та скроневої областей зліва, перелом лобної та скроневої кісток зліва з переходом на основу черепу, забій головного мозку середньої важкості згідно з п.2.1.3 «б» Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом №6МОЗ України від 17.01.1995 р., відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

-Висновком №41-а від 22.02.2018, у даній дорожній обстановці, водій автомобіля «MERCEDES-BENZ» номерний знак НОМЕР_3 ОСОБА_4 повинен був діяти у відповідності до вимог дорожнього знака 3.21 Правил дорожнього руху України. Згідно із комплексом вихідних даних, зазначеним у постанові про призначення судової експертизи, водій автомобіля «MERCEDES-BENZ» номерний знак НОМЕР_3 ОСОБА_4 мав технічну можливість шляхом виконання вимог п. 8.4. в) та безпосередньо дорожнього знаку 3.21 Правил дорожнього руху України запобігти зіткнення автомобілем «BMW-320» номерний знак НОМЕР_2 . У даній дорожній ситуації, водій автомобіля «BMW-320» номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_18 з моменту виникнення небезпеки для руху повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України. Згідно із комплексом вихідних даних, зазначеним у постанові про призначення судової експертизи, водій автомобіля «BMW-320» номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_18 не мав технічну можливість запобігти зіткнення з автомобілем «MERCEDES-BENZ» номерний знак НОМЕР_3 шляхом екстреного гальмування. У даній дорожній ситуації, з технічної точки зору, в діях водія автомобіля «MERCEDES-BENZ» номерний знак НОМЕР_3 ОСОБА_4 вбачається невідповідність вимогам п. 8.4. в) та дорожнього знаку 3.21 Правил дорожнього руху України, яка знаходиться в причинному зв`язку з виникненням події цієї пригоди.

- Речовими доказами:
- автомобілем «MERCEDES-BENZ GL 350 CDI», р/н НОМЕР_1 , яким керував обвинувачений ОСОБА_4 та який має зовнішні механічні пошкодження;
- автомобілем «BMW-320 D» р/н НОМЕР_2 , яким керував свідок ОСОБА_14 та який має зовнішні механічні пошкодження;
- СD-R диск «ALERUS» з відеозаписом відеофайлів ДТП за участю водія ОСОБА_14 та водія ОСОБА_4 ;
Наведені докази суд вважає достатніми для ухвалення обвинувального вироку.

Досліджені безпосередньо в суді докази, які суд поклав в основу вироку, узгоджуються між собою, зібрані у порядку, встановленому ст.93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст.87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 не оспорював фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті. Його показання узгоджуються із показаннями потерпілої та свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_14 а також висновками експертів.

З огляду на викладене, суд визнав за недоцільне досліджувати інші докази щодо фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті, які сторони не оспорюють.

Правова оцінка фактичної та юридичної підстав кваліфікації діяння, інкримінованого ОСОБА_4 стороною обвинувачення злочину, дають підстави дійти висновку про наявність у діях обвинуваченого складу злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 в межах пред`явленого обвинувачення за ч.2 ст.286 КК України, за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, заподіяли тяжке тілесне ушкодження.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить з наступного.
При призначені покарання обвинуваченому суд керується положеннями ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, відсутність обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

Так, згідно із приписами ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети та принципів справедливості і індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.

Відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч.2 ст.286 КК України є тяжким злочином проти безпеки руху та експлуатації транспорту, який характеризується необережністю.

ОСОБА_4 є громадянином Російської Федерації, з середньо-спеціальною освітою, одружений, має на утримані малолітню доньку, працює водієм ПП «ВКП Проспект», позитивно характеризується за місцем роботи, зареєстрований та мешкає у Житомирській області, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Під час кримінального провадження обвинувачений у повному обсязі відшкодував заподіяну потерпілим майнову та моральну шкоду, будь-яких претензій від останніх не має. Потерпілі відкликали позовну заяву та просять призначити обвинуваченому покарання із застосуванням ст. 75 ККУ.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування заподіяної шкоди шляхом надання грошових коштів.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно ст.67 КК України, не встановлено.

Відповідно до роз`яснень викладених Пленумом Верховного Суду України у постанові «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Обвинувачений свою провину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та не заперечував вчинення ним порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесне ушкодження та заподіяло тяжке тілесне ушкодження.

З огляду на викладене, враховуючи тяжкість і характер вчиненого злочину, особу обвинуваченого, його поведінку, яка свідчить про реальне каяття, думку потерпілих та відшкодування збитків, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 за вчинений ним злочин, передбачений ч.2 ст.286 КК України, покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням , оскільки на думку суду його подальше виправлення можливе без ізоляції від суспільства, вважаючи дане покарання достатнім для попередження вчинення нових злочинів.

Судом також враховано, що в результаті порушення ПДД обвинуваченим малолітньому пасажиру автомобіля «BMW-320 D» ОСОБА_11 було завдано тяжкі тілесні ушкодження за критеріями небезпеки для життя, а також пасажиру автомобіля «BMW-320 D» ОСОБА_12 було завдано тілесні ушкодження середньої тяжкості, тому вважає за необхідне застосувати додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на два роки.

Приймаючи таке рішення, суд, серед іншого враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004 у справі №1-33/2004.

Вимога додержуватись справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена і в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року), статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Щодо цивільних позовів.

1. Прокурором в інтересах держави в особі КУ «Одеська обласна дитяча клінічна лікарня» заявлено цивільний позов, в якому прокурор просить стягнути з обвинуваченого на користь держави в особі КБУ «Одеська обласна дитяча клінічна лікарня» кошти у розмірі 9423,06 грн. в рахунок відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_11 ..
2. Крім того прокурором в інтересах держави особі КНП «Міська клінічна лікарня №11» ОМР заявлено цивільний позов, в якому прокурор просить стягнути з обвинуваченого на користь держави в особі КНП «Міська клінічна лікарня №11» ОМР кошти у розмірі 3213,72 грн. в рахунок відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_12 ..

Прокурор в судовому засіданні підтримав позови та просив задовольнити його в повному обсязі.
Суд вважає, що позовні вимоги прокурора підлягають задоволенню у повному обсязі, з огляду на наступне.
Питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України N 545 від 16 липня 1993 року.
Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування.
Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого.
В матеріалах кримінального провадження наявна довідка-розрахунок №149/2 від 16.02.2018 року , згідно із якою КУ «Одеська обласна дитяча клінічна лікарня» витратила на лікування потерпілої ОСОБА_11 грошові кошти у загальному розмірі 9423,06 грн..
Крім того в матеріалах кримінального провадження наявна довідка-розрахунок №01-83/2243 від 28.12.2017 року, згідно із якою КУ «Одеська обласна дитяча клінічна лікарня» витратила на лікування потерпілої ОСОБА_12 грошові кошти у загальному розмірі 3213,72 грн..
Таким чином, витрати лікувальних закладів на стаціонарне лікування потерпілих підтверджені відповідним доказом, який не визиває сумнівів.
Згідно із ст.1206 ЦКУ особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.
За таких обставин позови прокурора в інтересах держави підлягають задоволенню у повному обсязі.

3. Представником потерпілої ОСОБА_11 ОСОБА_19 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого майнової шкоди у розмірі 4270 гривень та моральної шкоди у розмірі 1 мільйон гривень, завданої злочином.
4. Потерпілою ОСОБА_12 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого майнової шкоди у розмірі 3743 гривень та моральної шкоди у розмірі 500 000 гривень, завданої злочином.
Відповідно до письмових заяв ОСОБА_19 та ОСОБА_12 від 18.08.2022 року моральних та матеріальних претензій до обвинуваченого вони не мають, просили позовні заяви не розглядати, оскільки обвинувачений добровільно відшкодував збитки. Враховуючи викладене, суд залишає подані позови без розгляду.

Щодо інших питань.
Процесуальні витрати у розмірі 7256,10 гривень та 26150, 40 гривень, пов`язані із залученням експерта, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави у повному обсязі на підставі п.3 ч.1 ст. 118 КПКУ.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.
Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.1-90 КК України, ст.ст.1-380 КПК України, ст. 1206 ЦКУ, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 (два) роки.
На підставі ст.75 КК України, звільнити засудженого від відбування основного покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки.

На підставі п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, покласти на обвинуваченого наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Покласти нагляд за особою, звільненою від відбування покарання з випробуванням, на орган з питань пробації за місцем його проживання.

Позов прокурора в інтересах держави в особі КНП «Міська клінічна лікарня №11» ОМР про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі Комунальної бюджетної установи КНП «Міська клінічна лікарня №11» ОМР (65006, м.Одеса, вул.Академіка Воробйова, 5-Гр/р: 1143, 1143, , МФО: 828011, ГУДКСУ в Одеській області) - 3213 ( три тисячі двісті тринадцять) гривень 72 копійки у рахунок відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої.
Позов прокурора в інтересах держави в особі КУ «Одеська обласна дитяча клінічна лікарня» про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі Комунальної бюджетної установи КУ «Одеська обласна дитяча клінічна лікарня» ОМР (65006, м.Одеса, вул.Академіка Воробйова, 5-Г, р/р: 1143, 1143, , МФО: 828011, ГУДКСУ в Одеській області) - 9423 (дев`ять тисяч чотириста двадцять три) гривні 06 копійок у рахунок відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої.
Цивільні позови ОСОБА_11 ОСОБА_19 , та потерпілої ОСОБА_12 про відшкодування майнової та моральної шкоди - залишити без розгляду.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у загальному розмірі 7256,10 гривень та 26150, 40 гривень.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 26.11.2017 року з автомобілія «MERCEDES-BENZ GL 350 CDI», р/н НОМЕР_1 , автомобіля «BMW-320 D» р/н НОМЕР_2 .

Речові докази:
-СD-R диск «ALERUS» з відеозаписом відеофайлів- зберігати у матеріалах кримінального провадження.
-Автомобіль «MERCEDES-BENZ GL 350 CDI», р/н НОМЕР_1 , автомобіль «BMW-320 D» р/н НОМЕР_2 - вважати повернутими власникам.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляції через Приморський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка тримається під вартою у той же строк з дня отримання копії вироку.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя:

19.08.2022