Провадження № 1-кс/761/9197/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 серпня 2022 року місто Київ
Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , представника власника майна адвоката ОСОБА_3 , секретаря судового засідання ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_2 , про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0007615, відомості про яке внесені до ЄРДР 15.12.2020,
ВСТАНОВИВ:
В провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_2 , про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0007615, відомості про яке внесені до ЄРДР 15.12.2020.
Своє клопотання прокурор обґрунтовує тим, що СВ Шевченківського УП ГУНП у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0007615 від 15.12.2020 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України, щодо обставин заволодіння групою осіб за попередньою змовою нерухомим майном, шляхом обману із підробленням та використанням підроблених офіційних документів.
17 серпня 2022 року, на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва, проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , за місцем мешкання ОСОБА_5 .

В ході проведення санкціонованого обшуку виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Apple Iphone 6», 16 GB, сірого кольору, із коробкою, IMEI: НОМЕР_1 ; технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_3 ; договір купівлі-продажу АДРЕСА_3 на 3 арк.; документація на зазначену квартиру на 5 арк.; витяг з ЄДРРПНМ на 1 арк.; акт приймання-передачі на АДРЕСА_3 на 1 арк.; планшет марки «Apple iPad 64 GB», с/н: НОМЕР_2 , imei: НОМЕР_3 .

17.08.2022 постановою слідчого Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , вказані речі та документи визнано речовим доказом в даному кримінальному провадженні.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав частково, просив накласти арешт на вилучений під час обшуку мобільний телефон та ноутбук, у зв`язку із визнанням їх речовими доказами та необхідність проведення їх експертних досліджень, долучив додаткові документи.

Представник власника майна, адвокат ОСОБА_3 , заперечував щодо задоволення клопотання оскільки воно є необґрунтоване, зазначивши, що обшук проводився за місцем проживання матері ОСОБА_5 ОСОБА_7 , яка є власницею квартири та проживає у ній. Обшук проводився за відсутності власника житла, шляхом пошкодження вхідних дверей до приміщення. За наслідками обшуку не було віднайдено тих речей і документів, щодо яких слідчим суддею в ухвалі надавався прямий дозвіл, натомість, всупереч положенням ст. 168 КПК України незаконно було вилучено технічні засоби. Просив відмовити у задоволенні клопотання, оскільки прокурором не доведено відповідності вилученого майна критеріям ст. 98 КПК України, та причетність власника тимчасово вилученого майна ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, яке розслідується.

Слідчий суддя, заслухавши учасників, вивчивши клопотання, дослідивши матеріали надані в його обґрунтування, заперечення представника власника майна, вважає що клопотання задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Слідчим суддею встановлено, СВ Шевченківського УП ГУНП у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0007615 від 15.12.2020 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України.
У відповідності до ухвали від 25.07.2022 слідчим суддею надано дозвіл на проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 , з метою відшукання та вилучення правовстановлюючих документів, на підставі яких здійснювались реєстраційні дії, щодо об`єктів нерухомого майна за адресою: 1) АДРЕСА_4 ; 2) АДРЕСА_5 , приміщень № 55, 3) АДРЕСА_6 , загальною площею 300,4 кв.м; 4) АДРЕСА_7 загальною площею 29,6 кв.м; 5) АДРЕСА_5 , приміщення, загальною площею 228,2 кв.м., інших правовстановлюючих документів щодо об`єктів нерухомого майна розташованих за адресою: АДРЕСА_5 .
За наслідками обшуку, документи та речі, щодо яких надавався дозвіл на відшукання та вилучення віднайдено не було, натомість слідчим прийнято рішення про вилучення мобільного телефону та планшету.
Постановою слідчого від 19.08.22 року призначено комп`ютерно-технічну експертизу вилученої електронної техніки, а саме: мобільного телефону «Apple Iphone 6» та планшету марки «Apple iPad 64 GB», с/н: НОМЕР_2 , проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.
Статтею 131 КПК України арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч. 3 ст. 132 КПК України застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

В той же час, частиною 2 ст. 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду. Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.
Згідно зі ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відтак належить врахувати положення ч. 11 ст. 170 КПК України, відповідно до якої заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, а також ч. 4 ст. 173 КПК України, відповідно до якої слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб. Вказані обставини, разом із розумністю та співрозмірністю обмеження права власності завданням кримінального провадження слідчий суддя оцінюватиме за допомогою критеріїв, що випрацювані практикою Європейського суду з прав людини щодо застосування положень статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Досліджуючи існування на момент розгляду клопотання про накладення арешту зазначених складових, слідчий суддя відмічає, що наданими прокурором матеріалами, достатньою мірою підтверджується наявність факту вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, 358 КК України, в той же час прокурором в судовому засіданні не доведено, належності вилученої під час проведення обшуку техніки ОСОБА_5 , не доведено можливої причетності до обставин, які є предметом досудового розслідування ОСОБА_7 , не доведено інших підстав, визначених в ст. 168 ч. 2 КПК України, які б надали слідчому судді достатньо даних щодо відповідності вилученої техніки, чи інформації, що може на ній міститися положенням ст. 98 КПК України, у зв`язку із чим слідчий суддя не вбачає підстав для накладення арешту.

Керуючись вимогами ст. ст. 26,131, 132, 167, 168, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_2 про арешт тимчасово вилученого майна, що було вилучене в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_8 - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1