Справа № 194/946/22
Номер провадження 1-кс/194/238/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2022 року Суддя Тернівського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , скаржника ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СВ ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області із скаргою бездіяльність слідчого СВ ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

В обґрунтування скарги посилається на те, що 26.07.2022 року до ЧЧ ВП№1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області з Павлоградської окружної прокуратури надійшов матеріал: повідомлення ОСОБА_4 про кримінальне правопорушення від 19.07.2022 року; справа №186/1013/19; супровідний лист від 25.07.2022 року №04/63-90-5-22, для організації розгляду справи по суті та прийняття відповідного рішення. 15.08.2022 року він звернувся до ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області для надання йому витягу з ЄРДР, з приводу вказаного повідомлення від 19.07.2022 року, яке стосується невиконання судового рішення ухвали Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 09.06.2022 року. Однак станом на 15.08.2022 року слідчим органом ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області відомості до ЄРДР не внесено. У зв`язку з чим, просить зобов`язати слідчий орган ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області внести відомості в ЄРДР та надати йому витяг з ЄРДР.

Скаржник ОСОБА_4 в судовому засіданні свою скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні надав супровідний лист, яким матеріал, направлено до ВП №7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області для організації розгляду справи по суті та прийняття відповідного рішення, у зв`язку з чим, просить залишити скаргу без задоволення.

Ухвалою слідчого судді ОСОБА_1 від 16.08.2022 року відкрито провадження по скарзі.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.

Статтею 303 КПК України закріплено право певного кола осіб на оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування.

Зокрема, п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Статтею 1 КПК України передбачено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим Кодексом та іншими законами України.

Частиною 6 ст. 9 КПК України визначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.

Разом з тим це питання може бути вирішено через застосування ч. 6 ст. 9 КПК та положень засади диспозитивності, зокрема, ч. 3 ст.26 КПК, згідно з якою слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що не тільки винесені на їх розгляд сторонами, але й віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Підсудність - це сукупність юридичних властивостей кримінального провадження, на підставі яких кримінальний процесуальний закон визначає, в якому саме суді і в якому складі суддів має розглядатися і вирішуватися по суті справа. Підсудність виступає процесуальним інститутом, що має велике значення для належного відправлення правосуддя у кримінальному провадженні. Правила про підсудність випливають із основних засад судочинства, передбачених ст. 129 Конституції України, засад кримінального провадження, визначених у гл. 2 КПК, а також засад організації судової влади, окреслених розд. 1 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів". Вони безпосередньо ґрунтуються на принципах побудови системи судів загальної юрисдикції, встановлених ч. 1 ст. 17 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів", а саме територіальності, спеціалізації та інстанційності.

За нормами КПК вбачається, що законодавець у більшості випадків прямо зазначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування (п.18 ч.1 ст. 3, ч. 7 ст. 100, ч. 2 ст. 132, ч. 1 ст. 184, ч. 1 ст. 192, ч. 2 ст. 199, ч. 1 ст. 201, ч. 3 ст. 244, ч. 10 ст. 290 КПК України). З урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК України правильним є застосування зазначеного правила і до розгляду клопотань та скарг, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом, в тому числі скарг, поданих в порядку ст.ст. 303-307 КПК України.

З аналізу статей глави 26 КПК України вбачається, що територіальна підсудність скарг не визначена, однак, відповідно до норм КПК України клопотання, заяви, скарги під час досудового розслідування розглядає слідчій суддя місцевого суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування. З урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК України, зазначене правило слід застосовувати і до розгляду скарг, клопотань, територіальна підсудність, щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.04.2013 року № 223-559/0/4-13).

Згідно з пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція) «кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом». А відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

За допомогою правил про підсудність забезпечується також рівність всіх громадян перед законом і судом (ст. 24 Конституції України та ст. 10 КПК України). Будучи одним з проявів цієї конституційної засади, чітко встановлена законом підсудність набуває ознак суб`єктивного права людини на законного суддю, тобто права будь-якої людини знати наперед, який саме суд і в якому складі відповідно до закону правомочний здійснювати стосовно нього судове провадження, якщо така необхідність виникне.

Важливість суворого дотримання правил про підсудність доводиться і практикою Європейського суду з прав людини.

Як вбачається з поданої до слідчого судді скарги, заявник звертається саме до слідчого судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області зі скаргою на бездіяльність Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, яке знаходиться у м. Дніпро по просп. Д.Яворницького буд. 21а.

Згідно супровідного листа Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області від 25.07.2022 року №04/63-90-5-22, начальнику ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області направлено за належністю заяву ОСОБА_4 для організації розгляду справи по суті та прийняття рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

З дослідженого у судовому засіданні супровідного листа ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області від 16.08.2022 року №48.1-6177 до ВП №7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області направлено матеріал, який зареєстровано у ЄО за №3212 від 27.07.2022 року за заявою ОСОБА_4 для організації розгляду справи по суті та прийняття відповідного рішення.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга на рішення, дії та/чи бездіяльність слідчого, прокурора повертається, якщо скарга не підлягає розгляду в цьому суді.

Згідно до правового висновку викладеного у Постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 31.05.2021 року у справі № 646/3986/19 провадження № 51-3335 кмо 20, зазначено, що на практиці нерідко виникають ситуації, які не знаходять чіткої законодавчої регламентації, що цілком може обумовити необхідність ухвалення рішення, яке прямо не передбачене процесуальним законом у межах відповідної процедури. На це, зокрема, вказують і положення ч. 6ст. 9 КПК України: «у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу».

Однією із таких ситуацій і є постановлення суддею ухвали про повернення скарги у випадках, якщо скарга не підлягає розгляду в цьому суді, або з інших підстав, не передбачених процесуальним законом для даної процедури.

Постановлення суддею ухвали про повернення скарги у зв`язку з недотриманням при поданні такої скарги вимог щодо підсудності, не призводить ні до встановлення обмежень конституційних прав особи, ні до неможливості оскарження вже встановлених правообмежень, ані до перешкоджання здійсненню ефективного досудового розслідування чи кримінального провадження в цілому, зокрема, з огляду й на те, що вказане рішення судді не створює жодних перепон щодо повторного звернення заявника з відповідною скаргою до повноважного суду.

Таким чином, оскільки питання направлення скарг, у зв`язку з порушенням підсудності, КПК України не передбачено, відтак, скаргу слід повернути як таку, що не підлягає розгляду в цьому суді.

Постановляючи ухвалу про повернення скарги у випадку, якщо така скарга не підлягає розгляду в цьому суді, слідчий суддя діє в межах механізму, передбаченого ч. 6 ст. 9 КПК, та не виходить за межі своїх процесуальних повноважень, передбачених нормами КПК. Більш того, своїм рішенням про повернення такої скарги слідчий суддя не допускає можливості прийняття рішення поза межами своїх повноважень, передбачених кримінальними процесуальними нормами.

На підставі вище зазначеного, діючи в межах механізму, передбаченого ч. 6 ст. 9 КПК України, суддя вважає, що скарга ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СВ ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, підлягає поверненню, як така, що не підлягає розгляду в Тернівському міському суді Дніпропетровської області, як суду в межах територіальної підсудності якого можуть розглядатися такі справи, оскільки з урахуванням передбаченого порядку визначеного ст. 33 КПК України, та того, що дана скарга подана заявником на бездіяльність Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, яке знаходиться у м. Дніпро, у зв`язку з тим, що розгляд даної скарги підпадає під підсудність Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, на території якого знаходиться орган досудового розслідування ВП №7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 9, 33, 303, 304 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СВ ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР - повернути.

Роз`яснити скаржнику, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1