Справа №: 288/1021/18
Провадження № 1-кп/272/34/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2022 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

потерпілого - ОСОБА_4
представника потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченого - ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Андрушівка кримінальне провадження № 0000221по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Попільня, Попільнянського району, Житомирської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , не працюючого, одруженого, маючого на утриманні 3-х малолітніх дітей, раніше не судимого,

за ч.1 ст. 122 КК України,
ВСТАНОВИВ :

07 липня 2018 року, близько 00 год. 30 хв., у ОСОБА_6 на прилеглій території до будинку культури по АДРЕСА_3 на грунті раптово виниклих неприязних відносин, виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .
Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_6 , перебуваючи 07 липня 2018 року, близько 00 год. 30 хв. на прилеглій території до будинку культури по АДРЕСА_3 умисно наніс удар долонею лівої руки в обличчя ОСОБА_4 , від якого останній впав до низу. Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_6 , дочекавшись поки ОСОБА_4 встав, знову умисно наніс йому два удари кулаком правої та лівої руки в обличчя, після чого ОСОБА_6 повалив на землю ОСОБА_4 і умисно наніс один удар кулаком правої руки в обличчя. Після того, як ОСОБА_4 піднявся і сів на асфальтоване покриття, ОСОБА_6 підійшов до нього ззаду і наніс удар правою ногою в обличчя від якого останній втратив свідомість.
Внаслідок протиправних дій ОСОБА_6 , ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді черепно-лицевої травми - садна обличчя, травматичний двобічний відкритий злам нижньої щелепи в ділянці 5-12 зубів та закритий злам лівого суглобового відростка нижньої щелепи, струс головного мозку, що відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості як такі, що не є небезпечними для життя, але призвели до тривалого розладу здоров`я.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину визнав повністю та пояснив, що 07. 07. 2018 він разом з дружиною були на святкуванні дня села в с. Попільня, де зустріли друзів. Пішли на танцювальний майданчик до будинку культури потанцювати. Вони стали в круг і танцювали. Через деякий час підійшов невідомий йому чоловік, як потім стало відомо це був ОСОБА_8 , який був в стані алкогольного сп`яніння та став разом з ними танцювати. Потім ОСОБА_4 підійшов з боку до його дружини , яку взяв за груди. ОСОБА_6 не стримався підійшов до нього, долонею лівої руки вдарив в обличчя і він впав. Підбігли люди і почали тримати ОСОБА_6 . Семенаш піднявся і почав лізти битись. ОСОБА_6 вирвався від хлопців і наніс ОСОБА_9 два удари кулаком в обличчя і в груди. Потім почув в свою сторону погрози з боку потерпілого і ще вдарив його лежачого ногою в обличчя. Після того, як він вирвався від хлопців які його тримали, почалась бійка , і вони разом з потерпілим обоє падали на землю. Він розкаюється у вчиненому, приходив до потерпілого на роботу, вибачався, але порозуміння не знайшли.
Вина обвинуваченого доведена показаннями потерпілого, свідків та письмовими доказами.
Показаннями потерпілого ОСОБА_4 , який в судовому засіданні пояснив, що 07.07.2018 року в с. Попільня, Попільнянського району, Житомирської області святкували день села. Він також знаходився на святкуванні біля будинку культури, де відпочивали компаніями та він випив 200 300 гр. спиртного Близько 24 години пішов на танцювальний майданчик танцювати. Нікого не штовхав, не зачіпав і ніяких бійок не провокував. Близько 00 год.30 хв. він отримав удар кулаком в обличчя. Вже потім він дізнався що це був ОСОБА_10 , якого раніше він не знав. За що він його вдарив він не знає, але від отриманого удару, ОСОБА_4 впав на асфальт. Піднявшись він зробив спробу підійти до нього і запитати, за що він його вдарив. ОСОБА_11 вів себе дуже агресивно, весь час намагався його вдарити. Там було багато людей, які його стримували. Після того як ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_6 , він схватив його за одяг і почав йому наносити удари двома руками. Далі ОСОБА_11 повалив його на асфальт і перебуваючи зверху над ним вдарив кулаком руки по обличчю, а саме по зубам. В цей час ОСОБА_6 почали від нього відтягувати і ОСОБА_6 відійшов. Він піднявся на коліна, і тут відчув удар в обличчя і втратив свідомість, опритомнів вже в лікарні. Після подання позовної заяви ОСОБА_6 відшкодував йому матеріальну шкоду та 2000 грн. на відшкодування моральної шкоди.
Показаннями свідка ОСОБА_12 яка пояснила, що в липні 2018 року вона була присутня біля будинку культури, коли святкували день села. ОСОБА_4 танцював біля неї, не пам`ятає щоб він когось зачіпав. Потім десь відійшов. Конфлікту вона не бачила, а лише почула крик та побачила що лежить ОСОБА_4 . Хтось сказав, що його вдарив ОСОБА_6 . Коли підійшла, побачила, що в ОСОБА_4 з рота іде кров і відразу відійшла.
Показаннями свідка ОСОБА_13 , який в судовому засіданні дав показання про те, що разом із своєю дружиною та дружиною ОСОБА_6 танцювали в одному колі на святкуванні дня села 07.07.2018 року біля будинку культури в с. Попільня Попільнянського району, Житомирської області. Підійшов ОСОБА_4 та почав зачіпати жінку ОСОБА_6 непристойними рухами. Підійшов ОСОБА_6 і вдарив ОСОБА_4 рукою в обличчя. , після чого той впав. ОСОБА_4 встав і направився до ОСОБА_6 і ОСОБА_6 знову наніс удар від якого потерпілий впав. Потім ОСОБА_13 разом із своєю дружиною відійшли і що було далі він не бачив. В той вечір ОСОБА_4 був п`яний, неадекватний і до всіх приставав.
Протоколом огляду місця події від 12.07.2018 року, в ході якого оглянуто територію, прилеглу до Будинку культури по АДРЕСА_3 (т.1 а.с.202-206).
Висновком експерта від 25.07.2018 року №139 відповідно до якого згідно даних представлених на експертизу медичних документів у ОСОБА_4 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: черепно-лицевої травми - садна обличчя, травматичний двобічний відкритий злам нижньої щелепи в ділянці 5-12 зубів та закритий злам лівого суглобового відростка нижньої щелепи, струс головного мозку, що утворились від дії твердого тупого предмету, можливо в термін, що вказаний в описовій частині ухвали, відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості як такі, що не є небезпечними для життя, але призвели до тривалого розладу здоров`я. Виявлена у ОСОБА_4 черепно-лицева травма могла утворитись внаслідок нанесення одного удару рукою та одного удару ногою ( т.1 а.с.207-208).
Протоколом проведення слідчого експерименту від 29.07.2018 року за участю підозрюваного ОСОБА_6 , який добровільно розповів та відтворив, що 07.07.2018 року близько 24 години він разом з дружиною ОСОБА_14 вирішили піти на святкування дня села в с. Попільня. Разом з ними на святі були ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 з дружиною, прізвищ яких не знає. В с. Попільня вони замовили шашлики, а в той час коли їх готували, вони вирішили піти на танцювальний майданчик до будинку культури потанцювати. Вони стали в круг і танцювали. Через деякий час до ОСОБА_6 ззаду підійшов невідомий йому чоловік в білій кепці, як він пізніше дізнався, що це був ОСОБА_8 , і вщипнув його за сідницю. ОСОБА_6 на це не звернув уваги так як ОСОБА_18 був в стані алкогольного сп`яніння, вони лише гуртом посміялись. Пройшло декілька хвилин і ОСОБА_18 знову проходив мимо його і жестами рук і голови, він так зрозумів, провокував бійку, але ОСОБА_6 знову не звернув на це уваги , лише попередив, що якщо він не перестане його задівати, то ударить. Після цих слів ОСОБА_18 відійшов в сторону і ОСОБА_6 вирішив,що він все зрозумів і чіплятись більше не буде. Через деякий час близько 00 год. 30 хв. ОСОБА_18 підійшов з боку до його дружини і руки положив її на груди. Його дружина ОСОБА_19 повернулась до нього, а він присів і почав махати руками. Після того як він встав, ОСОБА_6 не стримався підійшов до нього і долонею лівої руки вдарив в обличчя, удар прийшовся по зубам і частково по правій щоці та ОСОБА_18 впав на асфальт. Через 10-15 секунд він піднявся і підійшов до ОСОБА_6 . Він, не знаючи намірів потерпілого, наніс йому два удари кулаком в обличчя, один правою рукою, другий лівою, потім взявши за одяг повалив його на асфальт і перебуваючи зверху на ньому вдарив кулаком правої руки в обличчя, а саме по зубам. В цей час його почали відтягувати від ОСОБА_20 , а він його не відпускав, тримав за ногу, але ОСОБА_6 ногу вирвав і відійшов. ОСОБА_18 піднявся і сів на асфальт, викрикнувши в його адресу погрозу. Погроза ОСОБА_6 сильно образила і він обійшов людей, які стояли біля ОСОБА_4 , і правою ногою наніс удар ОСОБА_21 в обличчя, удар прийшовся на його думку в праву сторону обличчя. Після цього удару його відвели до магазину і що було далі з ОСОБА_4 він не знає. ( т.1 а.с.209-215).
Протоколом проведення слідчого експерименту від 27.07.2018 року за участю потерпілого ОСОБА_4 , який добровільно розповів та відтворив на статистові, що 06.07.2018 року він святкував день села в с. Попільня. Він посидів із знайомими , випив грам 250-300 горілки і близько 24 години пішов до будинку культури на танцювальний майданчик танцювати. ОСОБА_4 деякий час танцював в одній компанії потім в іншій, нікого не чіпав і ніяких бійок не провокував. 07.07.2018року близько 00 год.30 хв. він вже мав думку йти додому і в цей час від незнайомого йому хлопця отримав удар кулаком в обличчя, а саме по зубам і правій щоці. Як ОСОБА_4 пізніше дізнався це був ОСОБА_10 . За що він його вдарив він не знає, але від отриманого удару, ОСОБА_4 впав на асфальт. Піднявшись, він зробив спробу підійти до нього і запитати, за що він його вдарив. Біля нього стояли люди, які заважали підійти до нього. ОСОБА_11 вів себе дуже агресивно, весь час намагався його вдарити. Після того як ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_6 він схватив його за одяг і почав наносити ОСОБА_4 удари кулаком руки по обличчю, близько двох ударів. Далі ОСОБА_11 повалив ОСОБА_4 на асфальт і перебуваючи зверху над ним вдарив кулаком руки по обличчю, а саме по зубам. В цей час його почали від ОСОБА_4 відтягувати і він відійшов. ОСОБА_4 піднявся і сів на асфальт не розуміючи, що взагалі відбувається. Через деякий час ОСОБА_4 відчув удар в обличчя і втратив свідомість. На його думку удар був нанесений ззаду і ногою ( т.1 а.с.216-222).
Протоколом перегляду та безпосередньо дослідженим відеозаписом від 24.07.2018 року із відеокамери, що була розміщена на опорі лінії електромережі навпроти Будинку культури у с. Попільня. На даному відеозаписі зафіксовано моменти нанесення ОСОБА_6 ударів потерпілому (т.1 а.с.229 234).

Оцінюючи докази, досліджені в судовому засіданні, суд прийшов до висновку про доведеність вини обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення та вважає, що своїми умисними діями, що виразились в умисному середньої тяжкості тілесному ушкодженні, тобто умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_6 згідно ст. 67 КК України, не встановлено.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 згідно ст. 66 КК України, є активне сприяння розкриттю злочину.
Суд не визнає пом`якшуючою обставиною щире каяття обвинуваченого та погоджується з доводами представника потерпілого з приводу того, що щире каяття обвинуваченого є формальним.
Так, щире каяття повинно ґрунтуватися на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась, та нести кримінальну відповідальність за вчинене, а також зазначена обставина має знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.
Щире каяття, характеризуючи ставлення винної особи до вчиненого нею кримінального правопорушення, означає, що особа визнає свою вину, дає правдиві показання, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, що склалася, співчуває потерпілому, демонструє готовність понести відповідне покарання.
Як зазначив Верховний Суд у постанові від 27 квітня 2021 року у справі № 520/16394/16-к (провадження № 51-26км18), факт визнання засудженим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, не може безумовно свідчити про щире каяття з приводу вчиненого як обставину, що пом`якшує покарання. Адже щире каяття передбачає, окрім визнання особою факту вчинення кримінальних протиправних діянь, ще й щирий жаль з цього приводу та осуд своєї поведінки.
Однак, як встановлено під час розгляду справи, поведінка обвинуваченого вказувала на те, що обвинувачений у вчиненому не розкаявся, не зробив для себе відповідних висновків, не оцінив негативних наслідків своїх дій для потерпілого, хоча про це і заявляв у судових дебатах та в останньому слові, однак дій, які вказували б на щире каяття не було,
ОСОБА_6 визнав свою вину в умовах її очевидної доведеності. При цьому весь час намагався перекласти причину виникнення події на потерпілого та на його провокативні дії.
Після скасування апеляційним судом ухвали суду про передачу обвинуваченого на поруки трудовому колективу та звільнення від кримінальної відповідальності не вчинив жодних спроб на продовження відшкодування шкоди потерпілому, хоч про це і зазначалось в ухвалі апеляційного суду.
Очевидною для суду є також поведінка обвинуваченого щодо затягування розгляду справи, що суд розцінює як намагання уникнути відповідальності.
Таким чином, щире каяття обвинуваченого ОСОБА_6 є сумнівним та його не можна враховувати при призначенні покарання як обставину, що його пом`якшує.
Згідно ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.
У відповідності до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Призначаючи ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст.122 КК України суд враховує ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, відношення винного до скоєного, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, характеризується позитивно, має на утриманні троє малолітніх дітей, відшкодував потерпілому матеріальну шкоду та частково моральну. Суд також враховує думку потерпілого, який просив застосувати саму сувору міру покарання обвинуваченому. Також суд враховує зміст досудової доповіді органу пробації, згідно якої виправлення ОСОБА_6 можливе без позбавлення волі або обмеження волі.
Аналізуючи сукупність зазначених обставин, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, внаслідок чого йому слід призначити покарання за ч. 1 ст. 122 КК України у вигляді обмеження волі з застосуванням іспитового строку. Дане покарання, на думку суду, буде необхідне та достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів та відповідатиме вимогам ст..ст. 50, 65 КК України.
Потерпілим було заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 1722,07 грн., однак в судовому засіданні потерпілий та його представник підтвердили, що обвинувачений йому повністю відшкодував матеріальну шкоду, тому в частині стягнення матеріальної шкоди суд відмовляє.

Крім того потерпілий заявив цивільний позов про стягнення з обвинуваченого 50 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, посилаючись на розлад фізичного та душевного здоров`я та моральні страждання, які спричинені протиправною поведінкою обвинуваченого. При цьому потерпілий підтвердив, що обвинувачений відшкодував йому 2000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Вирішуючи заявлений потерпілим цивільний позов про відшкодування моральної шкоди, суд прийшов до висновку про необхідність стягнення моральної шкоди з обвинуваченого, оскільки у судовому засіданні доведено, що саме внаслідок умисних дій останнього потерпілий отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує тяжкість тілесних ушкоджень, тривалість лікування потерпілого, яка згідно наданих доказів складає десять днів, моральні страждання потерпілого пов`язані із станом його здоров`я, та приходить до висновку про часткове задоволення цивільного позову в частині відшкодування моральної шкоди, задовольняючи її в сумі 20000 грн. вважаючи що вона відповідає засадам розумності та справедливості.
Речові докази та процесуальні витрати відсутні. Запобіжний захід до набрання вироком законної сили суд вважає за можливе не обирати.
На підставі наведеного і керуючись ст..ст..368-371. 374, КПК України суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним за ч.1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у вигляді обмеженням волі на строк два роки.
На підставі ст.75, 76 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на два роки , зобов`язавши його періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Цивільний позов потерпілого задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 20 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.
На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Андрушівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1