Провадження № 1-кс/761/263/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2022 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 120 211 001 000 026 14,

в с т а н о в и в:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 120 211 001 000 026 14.

Звертаючись з клопотанням в порядку ст.174 КПК України заявник вказує, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15.11.2021 в рамках кримінального провадження № 120 211 001 000 026 14 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, накладено арешт на грошові кошти, що належать ОСОБА_4 .

На обґрунтування доводів клопотання заявник зазначає, що арешт на грошові кошти накладено безпідставно, оскільки арештовані грошові кошти належать третій особі ОСОБА_4 , яка жодного відношення не має до даного кримінального провадження, у зв`язку з чим просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15.11.2021.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав заявлені вимоги, просив задовольнити клопотання з наведених у ньому підстав.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду клопотання повідомленні належним чином та завчасно, їх не прибуття не є перешкодою для розгляду клопотання.

Заслухавши доводи адвоката ОСОБА_3 , дослідивши матеріали клопотання та матеріали, які слугували підставою для накладення арешту, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 15.11.2021 задоволено клопотання слідчого СВ ВП №2 Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 120 211 001 000 026 14 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України та накладено арешт на майно в тому числі грошові кошти.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Звертаючись із клопотанням в порядку ст. 174 КПК України адвокат зазначає, що ОСОБА_4 має процесуальний статус третьої особи, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт, а також остання надала відповідні докази походження грошових коштів, з яких вбачається, що грошові кошти набуті законним шляхом.
Як вбачається з матеріалів, що слугували підставою для арешту майна, постановою старшого від 08.11.2021 спірне майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 120 211 001 000 026 14, а арешт на майно накладено з метою збереження речових доказів.

Арешт майна з підстав передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
При цьому, ініціатором клопотання не надано доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.
Крім того, законність накладення арешту було предметом перевірки в апеляційному порядку за результатом розгляду рішення слідчого судді про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження № 120 211 001 000 026 14 залишено без змін.
Таким чином, в судовому засіданні щодо розгляду клопотання про скасування арешту майна не доведено, що арешт накладено необґрунтовано, а так само не надано жодних доказів, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, як того вимагають положення ч. 2 ст. 174 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, підстав вважати висновки слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15.11.2021 необґрунтованими у суду не має, а заявником не доведено, що у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, відпала потреба, а також враховуючи правову кваліфікацію кримінального провадження, в рамках якого накладено арешт на спірне майно, у задоволенні клопотання про скасування арешту майна слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170-173, 174, 309, КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15.11.2021 у кримінальному провадженні № 120 211 001 000 026 14.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошений 16.02.2022 о 16 год. 20 хв.

Слідчий суддя