ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 682/509/22

Провадження № 11-кп/4820/520/22

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Хмельницького апеляційного суду
в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

з участю: прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції зі Славутським міськрайонним судом Хмельницької області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 березня 2022 року за № 0000064 про обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 309 КК України, за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 травня 2022 року, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 травня 2022 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України на підставі ч. 4 ст. 309 КК України. Кримінальне провадження № 0000064 від 16 березня 2022 року щодо останнього закрито.
Своє рішення суд мотивував тим, що ОСОБА_6 добровільно звернувся до лікувального закладу і надав усвідомлену згоду на лікування у психіатричному закладі та пройшов курс лікування від наркотичної залежності.
Непогоджуючись з ухвалою прокуратур подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме: застосування закону, який не підлягав застосуванню.

Вказує, що ОСОБА_6 не було встановлено діагнозу «наркоманія», наявність якого є обов`язковою умовою для звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, тому підстав для застосування положень даної статті, звільнення та закриття кримінального провадження не було.
Перебування ОСОБА_6 на лікуванні з діагнозом «психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання канабіноїдів» після направлення 01.04.2022 року обвинувального акту щодо нього до суду свідчить лише про намір ухилитися від відповідальності за вчинення кримінального правопорушення. Крім того, останньому діагноз «наркоманія» не встановлювався і він на обліку з таким не перебував.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку поданої апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника, які заперечили проти задоволення такої, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і призначити новий розгляд.

Згідно з приписами п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України однією з підстав для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є: застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Однак, при постановлені ухвали вказані вимоги дотримані не були.

Як убачається із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 ставиться у вину те, що він 16.03.2022, близько 18 год 30 хв, перебуваючи у лісовому масиві, що розташований неподалік вулиці Зеленої в місті Славута Шепетівського району Хмельницької області, знайшов два поліетиленових пакети, у яких знаходилася особливо небезпечна психотропна речовина РVР, обіг якої заборонено.

Усвідомлюючи про психотропні властивості вказаної речовини, всупереч вимогам статей 7, 12, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», ст. 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» та Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та контролю за їх обігом, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 589 від 03.06.2009, обвинувачений, шляхом привласнення знайденого, незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину РVР, обіг якої заборонено та зберігав при собі для власного вживання, без мети збуту.

У подальшому, 16.03.2022 о 19 год 30 хв, ОСОБА_6 добровільно особисто вийняв з правої кишені куртки та видав працівникам поліції два поліетиленових пакети, в яких знаходилася особливо небезпечна психотропна речовина РVР, масою 1,3232 г та 0,0167 г, загальною масою 1,3399 г, обіг якої заборонено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин прекурсорів», та яку він незаконно зберігав без мети збуту.

Отже, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Захисник ОСОБА_7 звернувся до суду із клопотанням про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України, оскільки 06.04.2022 року обвинувачений добровільно звернувся до лікувального закладу та станом на 13.04.2022 року пройшов курс лікування від наркоманії в КНП "Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги" Хмельницької обласної ради.

Відповідно до ч. 4 ст. 309 КК України особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Отже, підставою для звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 309 КК України є добровільне звернення до лікувального закладу особи, яка хворіє на наркоманію, та розпочате нею лікування від наркоманії.

Тобто приписи вказаної правової норми дають можливість судам застосовувати ч. 4 ст. 309 КК України за наявності таких умов:

1) добровільне звернення до лікувального закладу особи, яка хворіє на наркоманію;

2) особою розпочато лікування від наркоманії.

Вказана норма права є імперативною та не дозволяє судам встановлювати додаткові, не визначені нею обставини для її застосування.

Встановлення саме цих обставин є достатнім для ухвалення рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК.

До таких висновків прийшла Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у своїй постанові від 29 листопада 2021 року справа № 357/11205/19 (провадження №51-2776кмо21).

Разом з тим, Верховний суд у вказаній постанові зазначив, що для правильного застосування судом цієї норми права необхідно керуватися й положеннями Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15.02.1995 № 62/95-ВР, які містить дефініцію поняття наркоманія - психічний розлад, зумовлений залежністю від наркотичного засобу або психотропної речовини внаслідок зловживання цим засобом або цією речовиною та особа, хвора на наркоманію, - особа, яка страждає на психічний розлад, що характеризується психічною та (або) фізичною залежністю від наркотичного засобу чи психотропної речовини, і якій за результатами медичного обстеження, проведеного відповідно до цього Закону, встановлено діагноз «наркоманія».
Стаття 12 вищевказаного Закону України передбачає, що діагноз «наркоманія» встановлюється лікарсько-консультаційною комісією.

Також, ч. 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 № 4 «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» визначено, що вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з цієї підстави, суду необхідно з`ясовувати, чи дійсно особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї і чи дійсно ставить за мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитись у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин.
Отже, вирішуючи питання про звільнення, місцевому суду необхідно було з`ясувати, чи дійсно особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї, чи дійсно вона звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування добровільно, а не вимушено, і чи дійсно ставить за мету вилікуватися, а не ухилитися в такий спосіб від відповідальності за вчинене діяння.

Звільняючи ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, місцевий суд мотивував своє рішення тим, що згідно з повідомленням директора КНП "Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги" Хмельницької обласної ради ОСОБА_6 знаходився на лікуванні з 06.04.2022 р по 13.04.2022 р з діагнозом: "психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. Стан відміни неускладнений. Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання канабіноїдів. Вживання речовини, пов`язане зі шкодою для здоров`я".

Однак, суд першої інстанції належним чином не з`ясував, чи страждав ОСОБА_6 на захворювання «наркоманія», який встановлюється за результатами проходження медичного обстеження відповідно до зазначених вище норм законодавства, чи потребував він лікування, чи розпочав він його добровільно, а не вимушено і чи, дійсно, ставив за мету вилікуватись, а не ухилитьсь в такий спосіб від відповідальності за вчинене.
Таким чином, суд дійшов передчасного висновку про необхідність звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі положень ч. 4 ст. 309 КК України, що свідчить про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосування закону, який не підлягав застосуванню (п. 2 ч. 1 ст. 413 КПК України).

Тому ухвала підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд, під час якого слід з`ясувати вищевказані обставини та постановити законне рішення.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 413, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
Ухвалу Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 травня 2022 року, якою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України на підставі ч. 4 ст. 309 КК України; кримінальне провадження № 0000064 від 16 березня 2022 року щодо останнього закрито, скасувати.
Призначити новий розгляд даного кримінального провадження у суді першої інстанції.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2