Справа № 350/1004/20
Номер провадження 1-кп/350/24/2022
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2022 року селище Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 липня 2020 року за № 0000003, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку та жительку АДРЕСА_1 , українку, громадянку України, не працюючу, заміжню, з середньою освітою, на утриманні неповнолітня дитина, раніше не судима, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_6 ,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_3 обвинувачується в спричиненні легких тілесних ушкоджень, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 02.07.2020 приблизно в 21 годині 20 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи на вул. Вагилевича в с. Ясень неподалік території господарства №136а, діючи умисно, на грунті тривалих неприязних відносин, вчинила конфлікт із потерпілою ОСОБА_5 , в ході якого умисно тримаючи господарську тачку в руках здійснила наїзд на ОСОБА_5 в область ніг. Після того, руками нанесла декілька ударів потерпілій в область лівого та правого плеча та грудної клітки, в результаті чого спричинила ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді подряпини та синця в ділянках лівого плеча, подряпини в ділянці грудної клітки справа, синця в ділянці правого плеча, синця в ділянці середньої частини правого стегна, синця з садном в ділянці нижньої третини правого стегна, синця в ділянці лівого стегна, які згідно висновку експерта № 349 від 10.07.2020 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

22.07.2022 на адресу суду надійшло письмове клопотання обвинуваченої про звільнення її від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження в зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності.

У судовому засіданні ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення не визнала, однак заявила клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності.

Представник потерпілої ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 заперечив щодо задоволення клопотання ОСОБА_3 про звільнення її від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження в зв`язку із закінченням строків притягнення обвинуваченої до кримінальної відповідальності. Крім того, у випадку ухвалення рішення про закриття кримінального провадження, просить вирішити цивільний позов, стягнути з обвинуваченої матеріальну, моральну шкоду та понесені ОСОБА_5 витрати на правову допомогу в розмірі 7000 гривень, понесення яких підтверджено його квитанціями.

Потерпіла ОСОБА_5 погоджується з думкою свого представника.

Прокурор вважає клопотання обвинуваченої підставним і таким, що підлягає задоволенню.

Суд, вислухавши учасників кримінального провадження та дослідивши його матеріали приходить до такого висновку.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно санкції ч. 1 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018, внесені зміни до Кримінального кодексу України, зокрема, викладено у нових редакціях ст. 12 та частину першу ст. 49 КК України.

Відповідно до положень статті 12 КК України (в редакції ЗУ № 2617-VIII від 22.11.2018) кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Згідно ч. 2 ст. 12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Статтею 12 КК України передбачено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України відноситься до кримінального проступку.

Положеннями ч. 1 ст. 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 1 та 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Таким чином, згідно приписів вказаної статті особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання чинності вироком суду законної сили минули встановлені законом строки, обчислення яких зупиняється в разі ухилення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення від слідства та суду, та переривається у випадку скоєння зазначеною особою нового кримінального правопорушення.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків і відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.ч. 2-4 ст. 49 КК України).

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що кримінальне правопорушення в якому обвинувачується ОСОБА_3 вчинене 02.07.2020 та з моменту вчинення кримінального проступку минуло понад 2 роки.

Згідно матеріалів кримінального провадження та пояснень прокурора в даному випадку відсутні обставини, які б зупиняли або переривали перебіг строків давності, ОСОБА_3 від органу досудового розслідування чи суду не ухилялася, нового кримінального правопорушення не вчинила.

Посилання потерпілої та її представника адвоката ОСОБА_6 про ухилення обвинуваченої від суду не заслуговують на увагу, оскільки під ухиленням від слідства або суду варто розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за скоєний злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (постанова Верховного Суду України від 19 березня 2015 року у справі № 5-1кс15).

З матеріалів справи вбачається, що місце перебування ОСОБА_3 суду було відоме, судові засідання відкладалися з причин, визнаних судом поважними.

Звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо. Встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, суд зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження.

Вказане також узгоджується і з позицією Верховного Суду, який у своїй Постанові від 24.05.2018 (справа № 531/2332/14-к) також зазначив, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Судом також встановлено, що обвинувачена ОСОБА_3 розуміє наслідки закриття кримінального провадження з цієї підстави та бажає бути звільненою від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Враховуючи те, що з моменту вчинення кримінального правопорушення минуло понад 2 роки, суд приходить до висновку, що кримінальне провадження підлягає закриттю в зв`язку із закінченням строку давності, встановленого ст. 49 КК України.

Щодо заявленого цивільного позову про відшкодування матеріально та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням та витрат на правову допомогу, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 129 КПК України, рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином і стягнення безпідставно нажитого майна» від 31.03.1989 № 3 (зі змінами), у разі закриття кримінальної справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

Вказане також узгоджується і з позицією Верховного Суду, який у своїй Постанові від 24.05.2018 (справа № 531/2332/14-к) також зазначив, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. У разі закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності цивільний позов не розглядається, а вимоги потерпілого можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства, оскільки закриття справи на підставах, зазначених у п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, не звільняє особу від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду.

Також згідно з вимогами ч. 7 ст. 128 КПК України особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, суд приходить до висновку, що цивільний позов ОСОБА_5 у вказаному кримінальному провадженні слід залишити без розгляду, з роз`ясненням цивільному позивачу права його вирішення позовних вимог в порядку цивільного судочинства.

Що стосується питання відшкодування витрат понесених потерпілою на правову допомогу, то суд приходить до наступного.

Згідно уточнюючої позовної заяви потерпілої від 17 серпня 2020 року, яка наявна в матеріалах кримінального провадження, остання, серед інших вимог, просила стягнути з обвинуваченої на її користь витрати на правову допомогу в сумі 5000 гривень. В судовому засіданні, потерпілою усно заявлено вимогу про стягнення 7000 гривень витрат на правову допомогу.

На підтвердження понесених витрат потерпілою до матеріалів справи додано: Ордер серії ІФ098301 від 17.07.2020 (а.с.9), квитанція №1 від 17 липня 2020 року (а.с.19) та квитанція №1 від 22 квітня 2021 року.

При цьому, відповідно до матеріалів кримінального провадження, потерпілою та її представником адвокатом ОСОБА_6 на час постановлення ухвали про закриття кримінального провадження не було надано кінцевий розрахунок всіх процесуальних витрат.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що без відповідного розрахунку понесених витрат потерпілою стороною, дане питання неможливо вирішити, тому цю вимогу також слід залишити без розгляду.

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 49, ч. 1 ст. 125 КК України, ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, 369-372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Задоволити клопотання обвинуваченої ОСОБА_3 про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Звільнити ОСОБА_3 , обвинувачену у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 125 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 липня 2020 року за № 0000003 - закрити.

Речовий доказ по кримінальному провадженню диски із відеозаписом залишити при матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням, залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: