ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/741/22 Справа № 204/2815/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
підозрюваного (в режимі
відео конференції) ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 травня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця ст. Підгірна Отрадненського району, Краснодарського краю, Російської Федерації, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 травня 2022 року клопотання слідчого СВ Відділення поліції № 6 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Західної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_6 , було задоволено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави строком на 60 днів, а саме до 11 липня 2022 року.
Рішення суду обгрунтовано тим, що подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України, а ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Також суд вказав, що слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні зазначено, що існують ризики, передбачені п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_8 з метою уникнення відповідальності за скоєне може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та експертів, а також перешкоджати кримінальному провадження іншим чином. Однак, у судовому засіданні було підтверджено наявність лише одного ризику, а саме, що підозрюваний ОСОБА_8 з метою уникнення відповідальності за скоєне може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Крім того, в судовому засідання прокурором було повністю обґрунтовано той факт, що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе запобігти встановленому ризику, і при розгляді даного клопотання слідчий суддя врахував той факт, що на даний час в Україні введено військовий стан та тривають активні бойові дії, що в свою чергу збільшує ризик втечі (переховування) підозрюваного настільки, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти даному ризику.
Таким чином, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, вік підозрюваного, його стан здоров`я, наявність постійного місця проживання, а також враховуючи, що існує ризик того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_8 , оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризику, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, встановленому в судовому засіданні, а оскільки підозрюваний ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, суд в даному випадку визнав за доцільне не визначати розмір застави у цьому кримінальному провадженні.

Захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 не погодився з даним судовим рішенням. В своїй апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 травня 2022 року скасувати та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби з 22.00 до 07.00 години за місцем проживання: АДРЕСА_2 .
В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що слідчим суддею не надана належним чином оцінка обґрунтованості підозри ОСОБА_8 саме у скоєнні правопорушення за ч.1 ст. 121 КК України. Стороною захисту було вказано на те, що дії ОСОБА_8 можливо були направлені на самооборону від дій потерпілого і не є навмисним заподіянням тяжкого тілесного ушкодження, але суд безпідставно відкинув версію захисту.
Крім того, судом не надано належної оцінки обставинам, характеризуючим ОСОБА_8 : наявність родини, а саме рідної сестри, наявність постійного місця проживання м. Дніпропетровську; відсутність судимостей, відсутність повідомлення про підозру у іншому кримінальному правопорушенні.
Також апелянт зазначає, що слідчим суддею встановлено лише один ризик переховування від слідства та суду, але він, не зважаючи на це та характеристику особи підозрюваного, постановив ухвалу про застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Тож, захисник вважає, що домашній арешт з 22.00 години до 07.00 години є єдиним запобіжним заходом, що відповідає наведеним обставинам та вимогам пропорційності, а також є достатнім для виконання ОСОБА_8 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Заслухавши суддю-доповідача, думку підозрюваного та його захисника, які апеляційну скаргу підтримали за викладених у ній підстав, позицію прокурора, який проти задоволення апеляційної скарги заперечував, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать зокрема про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
У відповідності до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею дотримані, а доводи сторони захисту, викладені в апеляційній скарзі та в судовому засіданні щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, є безпідставними.
Так, з наданих матеріалів убачається, що під час судового розгляду слідчий суддя належним чином з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції, при цьому обставини, що дають підстави підозрювати його у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання, а саме електронним рапортом УПП в Дніпропетровській області про виявлене кримінальне правопорушення; протоколом огляду місця події від 13.05.2022 року; постановою про визнання речовим доказом; довідкою КНП ««Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» ДМР» від 13.05.2022 року; протоколом затримання ОСОБА_8 в порядку ст. 208 КПК України від 14.05.2022 року; постановою про уточнення дати складання протоколу про затримання ОСОБА_8 в порядку ст. 208 КПК України; протоколами допитів очевидців-свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ; іншими наявними в матеріалах доказами, зібраними під час проведення досудового розслідування.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Також приймається до уваги, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обгрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив у судовому засіданні наявність лише одного ризику, а саме, що підозрюваний ОСОБА_8 з метою уникнення відповідальності за скоєне може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, і для його запобігання необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Крім цього, у справі «Смірнови проти Росії» (п. 59) Європейський суд з прав людини зазначив, що в досудовому звільненні особі може бути відмовлено через доведеність таких основних підстав, як: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. у справі «Штеґмюллер проти Австрії»); ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесу здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ від 27 червня 1968 р. у справі «Вемгофф проти Німеччини»); вчинення ним подальших правопорушень (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. «Мацнеттер проти Австрії») або спричинення ним порушень громадського порядку (рішення ЄСПЛ від 26 червня 1991 р. у справі «Летельєр проти Франції»).
Європейський суд з прав людини визнав допустимими підставами для взяття й тримання особи під вартою наявність із боку підозрюваного таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину. Проте й у цих випадках ЄСПЛ наголошує на тому, що наявність відповідних ризиків, які слугують підставою тримання підозрюваного під вартою, повинна бути доведена в кожному конкретному випадку.
Таким чином, на думку колегії суддів, слідчий суддя обґрунтовано прийшов до висновку про застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде ефективним та доцільним, а тому посилання сторони захисту на безпідставність зазначених слідчим у клопотанні та встановлених судом ризиків не підлягають задоволенню.
Також апеляційний суд вважає, що слідчий суддя при постановленні ухвали врахував дані, характеризуючі підозрюваного, взяв до уваги тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, міру покарання, яка передбачена за нього у виді позбавлення волі, та з метою запобігти встановленому ризику судом першої інстанції було обгрунтовано задоволено клопотання слідчого та застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Доводи ж захисника щодо неврахування судом характеризуючих його підзахисного обставин, зазначених в апеляційній скарзі, які, на думку апелянта, можуть бути підставою для обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, є безпідставними та не впливають на обгрунтований висновок слідчого судді відносно наявності підстав для задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 .
З урахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції про обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою цілком правильним і обгрунтованим та не знаходить підстав для його зміни на даному етапі досудового розслідування на інший запобіжний захід.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 травня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4