Дата документу 02.03.2022 Справа № 323/2006/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 323/2006/21 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. № 11-кп/807/478/22 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:

прокурора ОСОБА_6

розглянула 2 березня 2022 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Оріхівського районного суду Запорізької області від 28 вересня 2021 року про встановлення адміністративного нагляду відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Бердянськ Запорізької області, громадянина України, не працюючого, неодруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

засудженого вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 17.02.2017 року за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до 5 років позбавлення волі. Вироком Апеляційного суду Запорізької області від 17.08.2017 року вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 17.02.2017 року скасовано і призначено покарання за ч.2 ст.185, ч.1 ст.71 КК України у вигляді 5 років 5 місяців позбавлення волі. На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано термін попереднього ув`язнення з 25.12.2016 року по 20.06.2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Ухвалою Оріхівського районного суду Запорізької області від 12.11.2018 року зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 21.06.2017 року по 17.08.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Встановлені ухвалою суду першої інстанції обставини:

Начальник Державної установи «Оріхівська виправна колонія (№88)» звернувся до суду з поданням, в якому зазначає, що ОСОБА_7 засуджений 09.08.2016 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ст.ст.185 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України до призначеного за цим вироком покарання приєднано не відбуте покарання за вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 02.06.2015 року і остаточно призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. Знову засуджений: 17.02.2017 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ст.185 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України призначено покарання за сукупністю вироків та призначено покарання за данним вироком поглинути покаранням, призначеним вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 09.08.2016 року, остаточно призначено покарання 5 років позбавлення волі.
Вироком Апеляційного суду Запорізької області від 17.08.2017 року вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 17.02.2017 року скасовано і призначено покарання за ст.185 ч.2, ст.71 ч.1 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.71 ч.1 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком остаточно призначено покарання у вигляді 5 років 5 місяців позбавлення волі. На підставі ст.72 ч.5 КК України зараховано до строку позбавлення волі термін попереднього ув`язнення з 25.12.2016 року по 20.06.2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Ухвалою Оріхівського районного суду Запорізької області від 12.11.2018 року зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 21.06.2017 року по 17.08.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Початок строку: 25.12.2016 року. Кінець строку: 02.10.2021 року.
Засуджений ОСОБА_7 з 10.01.2017 року утримувався в державній установі «Вільнянська установа відбування покарань №11», де характеризувався наступним чином: порушень режиму тримання не допускав, заохочень не мав.
З 23.09.2017 року відбував покарання в державній установі «Оріхівська виправна колонія №88». За час відбування покарання характеризується незадовільно: допустив 8 порушень встановленого режиму тримання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальні стягнення не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, заохочень не мав.
З 23.03.2021 року утримувався в державній установі «Вільнянська установа відбування покарань №11», де характеризувався наступним чином: порушень режиму триманні допускав, заохочень не мав.
З 06.04.2021 року відбуває покарання в державній установі «Оріхівська виправна колонія №88». За час відбування покарання характеризується незадовільно: допустив 1 порушення встановленого режиму тримання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення не зняте та не погашене у встановленому законом порядку, заохочень не має. На виробництві установи не працевлаштований, за період відбування покарання засуджений бажань та намірів щодо працевлаштування не висловлював, з порядком про працевлаштування по прибуттю в установу був ознайомлений. Згідно ст. 118 КВК України до робіт з благоустрою установи не залучається та бажання не виявляє. Свідомо не виконує передбачені законом вимоги персоналу установи та публічно демонструє зневажливе ставлення до цих вимог. До працівників адміністрації установи проявляє грубість, вступає в суперечку. Не готовий до самостійної, самокерованої поведінки. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, але підтримує зв`язки із засудженими негативної спрямованості. Не утримує у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд. Не приділяє увагу необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів якими користується. Не бажає виконувати роботи із самообслуговування, або намагається перекласти їх виконання на інших засуджених, достатніх навичок для їх виконання не має. Допускає порушення вимог пожежної безпеки. Отже, засуджений ОСОБА_7 зарекомендував себе як порушник встановленого режиму відбування покарання.
Вищевикладене свідчить про те, що засуджений ОСОБА_7 раніше засуджений до позбавлення волі за умисні злочини, та за час відбування покарання його поведінка свідчила, що він не бажає стати на шлях виправлення і залишається небезпечним для суспільства, тому після звільнення за ним доцільно встановити адміністративний нагляд.

Ухвалою Оріхівського районного суду Запорізької області від 28 вересня 2021 року частково задоволено подання начальника державної установи «Оріхівська виправна колонія №88» у відношенні ОСОБА_7 про встановлення адміністративного нагляду.

Встановлено у відношенні засудженого ОСОБА_7 адміністративний нагляд строком на 18 місяців.

На підставі ст.10 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» встановлено у відношенні засудженого ОСОБА_7 обмеження:

- заборонено вихід з будинку /квартири / з 21.00 до 5.00 ранку наступного дня;

- заборонено перебувати в ресторанах, готелях, гуртожитках, вокзалах, ринках, кафе, барах де продаються спиртні напої, кіосках з метою покупки спиртних напоїв, крамницях і спецвідділах по продажу вино горілчаних виробів;

- заборонено виїзди за межі району / міста /в особистих справах без дозволу посадових осіб, які здійснюють адміністративний нагляд і зобов`язано повідомляти цих осіб про виїзди за межі району / міста / по службовим справам;

- зобов`язано явкою на реєстрацію в відділення поліції (за місцем проживання) в призначений день тижня чотири рази на місяць з 9.00 по 18.00 на протязі строку адміністративного нагляду.

Задовольняючи подання начальника державної установи «Оріхівська виправна колонія №88» частково, суд першої інстанції дійшов висновку, що засуджений ОСОБА_7 негативно характеризується адміністрацією установи, є злісним порушником режиму тримання та вперто не бажає ставати на шлях виправлення і залишається небезпечним для суспільства, а тому строк адміністративного нагляду у вигляді 18 місяців буде достатнім для його виправлення.

Вимоги і узагальненні доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі засуджений, не погоджуючись з оскаржуваною ухвалою, вважає її незаконною та необґрунтованою.

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що суд першої інстанції в порушення його права на захист не надав йому можливість ознайомитись з матеріалами справи, поспілкуватись з захисником для узгодження спільної позиції лінії захисту.

Крім того, судове засідання відбулось в режимі відеоконференції, однак він клопотав про особисту присутність в судовому засіданні.

Просить ухвалу суду скасувати та відмовити у задоволенні подання начальника колонія про встановлення відносно нього адміністративного нагляду.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

У судове засідання апеляційної інстанції засуджений та його захисник, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце апеляційного розгляду, не з`явились, причини неявки не повідомили, апеляційний суд з урахуванням відсутності заперечень учасників процесу та у відповідності до ч.4 ст.405 КПК України проводить апеляційний розгляд за відсутності засудженого ОСОБА_7 та його захисника-адвоката ОСОБА_8 .

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно п.«б» ст.3 Закону України «Про адміністративний нагляд, за особами звільненими з місць позбавлення волі» адміністративний нагляд встановлюється відносно щодо повнолітніх осіб: засуджених до позбавлення волі за тяжкі, особливо тяжкі злочини або засуджених два і більше разів до позбавлення волі за умисні злочини, якщо під час відбування покарання їх поведінка свідчила, що вони вперто не бажають стати на шлях виправлення і залишаються небезпечними для суспільства.

При цьому, про вперте небажання особи стати на шлях виправлення та небезпеку засудженого для суспільства свідчить його незадовільна поведінка, порушення вимог режиму, невиконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, порушення дисципліни.

Для встановлення необхідності застосування до звільненої особи адміністративного нагляду повинна враховуватися поведінка засудженого за весь період відбування ним покарання, а також дані про його попередні судимості та характеристика з місць позбавлення волі.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо засудженого ОСОБА_7 адміністративного нагляду, як до особи, звільненої з місць позбавлення волі, з огляду на наступне.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_7 був засуджений вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 09.08.2016 року за ч.2 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до 5 років позбавлення волі. Вироком Апеляційного суду Запорізької області від 17.08.2017 року вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 17.02.2017 року скасовано і призначено покарання за ч.2 ст.185, ч.1 ст.71 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років 5 місяців.

Як було встановлено судом і вбачається з матеріалів справи засуджений ОСОБА_7 за час перебування в державних установах відбування покарання характеризується наступним чином: з23.09.2017 року відбував покарання в державній установі «Оріхівська виправна колонія (№88)». За час відбування покарання характеризується незадовільно: допустив 8 порушень встановленого режиму тримання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальні стягнення не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, заохочень не мав. З 23.03.2021 року утримувався в державній установі «Вільнянська установа виконання покарань №11», де характеризувався наступним чином: порушень режиму триманні допускав, заохочень не мав. З 06.04.2021 року відбував покарання в державній установі «Оріхівська виправна колонія №88». За час відбування покарання характеризувався незадовільно, допустив 1 порушення встановленого режиму тримання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення не зняте та не погашене у встановленому законом порядку, заохочень не має. На виробництві установи не працевлаштований, за період відбування покарання засуджений бажань та намірів щодо працевлаштування не висловлював, з порядком про працевлаштування по прибуттю в установу був ознайомлений. Згідно ст.118 КВК України до робіт з благоустрою установи не залучався та бажання не виявляв. Свідомо не виконував передбачені законом вимоги персоналу установи та публічно демонстрував зневажливе ставлення до цих вимог. До працівників адміністрації установи проявляв грубість, вступав в суперечку. Не готовий до самостійної, самокерованої поведінки. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, але підтримує зв`язки із засудженими негативної спрямованості. Не утримує у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд. Не приділяє увагу необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів якими користувався. Не бажав виконувати роботи із самообслуговування, або намагався перекласти їх виконання на інших засуджених, достатніх навичок для їх виконання не мав. Допускав порушення вимог пожежної безпеки. Отже, засуджений ОСОБА_7 зарекомендував себе як порушник встановленого режиму відбування покарання.

Таким чином, ОСОБА_7 зарекомендував себе з негативної сторони, як систематичний порушник встановленого порядку відбування покарань та особа, яка не має бажання працювати. Також останній раніше неодноразово судимий, у тому числі за вчинення аналогічних злочинів проти власності, судимість не знята і не погашена у встановленому законом порядку.

Наведені обставини у своїй сукупності з негативного боку характеризують ОСОБА_7 та не дозволяють зробити висновок щодо сумлінної та бездоганної поведінки останнього.

На думку колегій суддів, вказане свідчить про небажання ОСОБА_7 стати на шлях виправлення і останній через свою антисоціальну поведінку залишається небезпечним для суспільства, у зв`язку з чим він є особою, за якою слід встановити відповідний контроль з боку держави.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адміністративний нагляд, за особами звільненими з місць позбавлення волі» адміністративний нагляд - це система тимчасових примусових профілактичних заходів спостереження і контролю за поведінкою окремих осіб, звільнених з місць позбавлення волі, що здійснюються органами Національної поліції.

Статтею 2 Закону України «Про адміністративний нагляд, за особами звільненими з місць позбавлення волі» передбачено, що адміністративний нагляд встановлюється з метою запобігання вчиненню злочинів окремими особами, звільненими з місць позбавлення волі, і здійснення виховного впливу на них.

Враховуючи характер та тяжкість злочинів, за які був засуджений ОСОБА_7 , дані про його особу та про його поведінку під час відбування покарання, колегія суддів вважає що для запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень, встановлення адміністративного нагляду є обґрунтованим, а встановлення таких заборон є доцільним та законним.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про задоволення подання та встановлення ОСОБА_7 адміністративного нагляду строком на 18 місяців, який відповідає вимогам ст.6 Закону України «Про адміністративний нагляд, за особами звільненими з місць позбавлення волі», та обґрунтовано встановив заборони передбачені Законом, які відповідають особі засудженого та будуть достатніми для досягнення мети адміністративного нагляду.

Посилання засудженого на порушення його права на захист у зв`язку з тим, що суд першої інстанції не надав йому можливості ознайомитись з матеріалами справи, є безпідставними, оскільки в наданих матеріалах відсутні будь-які заяви засудженого про ознайомлення з матеріалами справи, також про це засуджений не заявляв і під час розгляду подання в судовому засіданні суду першої інстанції.

Також є безпідставними і доводи останнього про порушення його права на захист через участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, а не особисто, оскільки відповідно до вимог ч.1 ст.336 КПК України судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у тому числі у разі необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження. А тому суд першої інстанції мав всі підстави розглянути подання начальника ДУ в режимі відеоконференції, забезпечивши таким чином участь засудженого в судовому засіданні та надавши засудженому можливість реалізувати права.

Під час апеляційного провадження будь-яких істотних порушень норм матеріального чи процесуального закону колегія суддів не встановила, тому оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою і не підлягає скасуванню, а апеляційна скарга ОСОБА_7 є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Оріхівського районного суду Запорізької області від 28 вересня 2021 року про встановлення адміністративного нагляду відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4