1 із 6 Справа № 303/3363/22
Провадження №1-кп/303/217/22
Номер рядка статистичного звіту 11
Ухвала
про продовження дії запобіжного заходу

14 липня 2022 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в складі колегії :
головуючої судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
секретар ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мукачеві клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження дії запобіжного заходу та клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні стосовно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Коноплівці Мукачівського району, Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , (місце реєстрації АДРЕСА_2 ) не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, громадянина України,
- обвинуваченого за частиною 1 статті 263, частиною 2 статті 15 пункту 1 частини 2 статті 115 КК України,-
з участю сторін та учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
В С Т А Н О В И В :
20 травня 2022 року до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001015 стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 263, частиною 2 статті 15 пункту 1 частини 2 статті 115 КК України.
Прокурор звернувся з клопотання про продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 .
Зазначене вище клопотання мотивує тим, що 07 листопада 2021 року, приблизно о 01 годині 40 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні нічного розважального закладу «DD.LOUNGE BAR», розташованого у місті Мукачеві по вулиці Ринкова (Воз`єднання), 5, знаходячись біля бар-стійки, в ході сварки, яка раптово виникла на ґрунті неприязних відносин з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , у ОСОБА_7 виник умисел направлений на вбивство двох осіб, а саме протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство двох осіб, обвинувачений взявши бойову вогнепальну зброю, а саме пістолет невстановленої марки придатний до стрільби набоями калібру 6.35 мм Браунінга (або 25АСР), діючи умисно, розуміючи

2 із 6
протиправний характер своїх дій, їх суспільну небезпеку та караність, перебуваючи у середині приміщення зазначеного вище нічного розважального закладу, здійснив два постріли у сторону ОСОБА_8 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді наскрізного вогнепального поранення нижньої третини лівого плеча та сліпого вогнепального непроникаючого в черевну порожнину поранення зовнішніх шарів шкіри та м`язів черева зліва, від яких ОСОБА_8 впав на підлогу біля бар-стійки.
Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на вбивство двох осіб, а саме протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, 07 листопада 2021 року, приблизно о 01 години 42 хвилин, ОСОБА_7 , після здійснення пострілів у ОСОБА_8 всередині приміщення розважального закладу, вийшов на вулицю де діючи умисно, розуміючи протиправний характер своїх дій, їх суспільну небезпеку та караність підбіг до ОСОБА_9 , який в той час знаходився перед приміщенням розважального закладу «DD.LOUNGE BAR», та тримаючи у правій руці вогнепальну зброю здійснив прицільний постріл у громадянина ОСОБА_9 . Після чого, останній почав тікати, а ОСОБА_7 , з метою доведення злочину до кінця, побіг за ним і наздогнавши здійснив ще один прицільний постріл у громадянина ОСОБА_9 , який після отриманих вогнепальних поранень забіг всередину вище вказаного розважального закладу та впав на вході у приміщенні вказаного закладу.
ОСОБА_7 не довів свій злочинний умисел, направлений на умисне вбивство двох осіб, а саме громадян ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , до кінця з причин, які не залежали від його волі, хоча виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення його до кінця, але смерть останніх не настала, так як їм було надано своєчасну необхідну медичну допомогу.
Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 15 - пункту 1 частини 2 статті 115 КК України.
Крім того, ОСОБА_7 у невстановлені досудовим розслідуванням точні дату та час, але не пізніше, ніж 07 листопада 2021 року, у невстановленому місці, незаконно, тобто без передбаченого законом дозволу, придбав пістолет невстановленої марки придатний до стрільби набоями калібру 6.35 мм Браунінга (або 25АСР) разом з набоями до вказаної вогнепальної зброї у точно невстановленій кількості.
07 листопада 2021 року о 01 годині 41 хвилині, ОСОБА_7 перебуваючи у приміщенні нічного розважального закладу «DD.LOUNGE BAR», маючи при собі пістолет невстановленої марки придатний до стрільби набоями калібру 6.35 мм Браунінга (або.25АСР), застосував шляхом здійснення двох пострілів стосовно ОСОБА_10 , та два постріли стосовно ОСОБА_11 .
Також, 07 листопада 2021 року в період часу з 18 години 21 хвилин по 19 годину 26 хвилин, в рамках кримінального провадження за №0001067 на підставі частини 3 статті 233 КПК України, було проведено обшук за фактичним місцем проживання ОСОБА_7 , по АДРЕСА_1 , у ході якого було виявлено та вилучено 192 набої з маркуванням 7,65 та 1 магазин до пістолета, які є бойовими пістолетними патронами центрального бою, калібру 7,65 mm «Browning», виготовлені промисловим способом, придатні до стрільби.
Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України.
В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину.
Відповідно до статті 177 КПК України метою застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Кримінальне правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_7 , є особливо тяжким і передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічним позбавленням волі, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для обвинуваченого переховуватись від суду.

3 із 6
Обвинувачений може незаконно впливати на потерпілих, свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні. Знаходячись на волі, ОСОБА_7 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання. Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він обвинувачується.
Прокурор зазначає, що підставою застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень та наявність вищевказаних ризиків.
Строк дії запобіжного заходу, обраний стосовно ОСОБА_7 у виді тримання під вартою закінчується 22 липня 2022 року, проте ризики передбачені статтею 177 КПК України продовжують існувати.
Прокурор клопотання просив задоволити, продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_7 на 60 діб. Підстави для обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, з урахуванням обставин вчинених ним правопорушень відсутні, тому просить продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.
Підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник в судовому засіданні заперечили проти продовження запобіжного заходу стосовно обвинуваченого у вигляді тримання під вартою.
Захисник ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 на запобіжний захід у виді домашнього арешту із застосуванням засобів електронного контролю.
Клопотання мотивоване тим, що на даний час підлягає встановленню існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_7 та можливість запобігання ризикам у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу. Зміна чи скасування запобіжного заходу обумовлюється тим, що в ході кримінального провадження змінюються підстави застосування чи обставини, що враховувалися при обранні запобіжного заходу, внаслідок чого запобіжний захід може бути скасований або замінений на інший більш або менш суворий.
Захисник покликається на частину 1 статті 194 КПК України, відповідно до якої під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків передбачених статті 177 КПК України і на які вказує слідчий, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків зазначених у клопотанні.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону.
Наразі наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 263, частиною 2 статті 15 пунктом 1 частини 2 статті 115 КК України, не є єдиною та беззаперечною підставою для застосування щодо останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. ОСОБА_7 утримується під вартою більше 6 місяців.
Також, захисник виклав свою позицію щодо ризиків передбачених статтею 177 КПК України. Зазначив, що ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це необхідно робити з урахуванням низки відповідних факторів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. ОСОБА_7 відповідно до вимог статті 89 КК України раніше не судимий, в нього наявне постійне місце реєстрації та наразі постійне місце проживання, перебуває у цивільному шлюбі і на утриманні має трьох дітей, а отже має місці соціальні зв`язки. До застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 вів усталений спосіб життя.

4 із 6
Щодо спроб знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення сторона захисту звертає увагу суду, що у обвинуваченого ОСОБА_7 наразі відсутня об`єктивна можливість знищити, сховати чи спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки вони зберігаються в матеріалах кримінального провадження. Також, відсутні підтвердження того, що обвинувачений перебуваючи на волі буде здійснювати незаконний вплив на потерпілих, свідків, у цьому кримінальному провадженні, немає. Обвинувачений є не судимим в розумінні статті 89 КК України, стороною обвинувачення не надано доказів про наявність у нього зв`язків з особами, які раніше притягувалися до кримінальної відповідальності, а відтак і відсутні підстави вважати, що знаходячись на волі ОСОБА_7 буде вчиняти інші кримінальні правопорушення.

З врахуванням вищенаведеного, вважає, що наявні всі підстави для зміни обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на інший, більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_3 .
Обвинувачений ОСОБА_7 клопотання захисника підтримав, просив змінити йому запобіжний захід у виді тримання під вартною на більш м`який запобіжний захід.
Прокурор заперечив, щодо задоволення клопотання захисника про зміну запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 , зазначивши, що ризики передбачені статті 177 КПК України не втратили актуальності.

Заслухавши доводи прокурора, думку обвинуваченого, захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, слід прийти до наступного.
Частиною 3 статті 331 КПК України визначено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Стаття 29 Конституції України гарантує, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Клопотання прокурора, яке надійшло до суду відповідає вимогам КПК України.
Надані стороною обвинувачення докази та матеріали кримінального провадження свідчать що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 263, частиною 2 статті 15 пункту 1 частини 2 статті 115 КК України.
Частиною 1 статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Пунктом 4 частини 2 статті 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
24 травня 2022 року на підставі ухвали суду стосовно ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 22 липня 2022 року.

5 із 6
Згідно вимог статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на свідків та інших учасників судового процесу та інше.
Слід зазначити, що при вирішенні питання стосовно продовження строку запобіжного заходу, суд враховує наявність ризиків передбачених пунктами 1,2,3,4,5 частини 1 статті 177 КПК України, на які покликався прокурор в обґрунтуванні клопотання про обрання запобіжного заходу на стадії підготовчого судового засідання, а саме ризиків можливості обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Вимогами статті 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні або продовженні дії запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, в тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.
Наявність підстав для тримання обвинуваченого під вартою має оцінюватися в кожній справі з урахуванням її конкретних обставин. У будь-якій справі тривале тримання під вартою може виявитися виправданим лише за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення у справі «W. проти Швейцарії»).
Щодо клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 на запобіжний захід у виді домашнього арешту із застосуванням засобів електронного контролю слід зазначити наступне.
При вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу, суд враховує суворість можливого призначеного покарання, тільки при оцінці ризику переховування від правосуддя або вчинення злочину повторно. Необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не може оцінюватися виключно з точки зору тяжкості злочину. Тримання під вартою може виявитися виправданим лише за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства.
Наразі стосовно обвинуваченого обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, ризики, які встановлені при застосування запобіжного заходу продовжують існувати.
Стороною захисту визначено адресу застосування запобіжного заходу - АДРЕСА_3 , проте, саме за цією адресою мешкає свідок у даному кримінальному провадженні - цивільна дружина обвинуваченого ОСОБА_12 , що підтверджується наданими захисником доказами.
Стосовно стану здоров`я обвинуваченого слід зазначити що останній дійсно проходив лікування у травні 2021 року, жодних доказів щодо необхідності повторного медичного огляду суду не надано.
У наданих суду копіях свідоцтв про народження відсутня інформація, що саме обвинувачений є батьком вказаних малолітніх дітей і вони перебувають на його утриманні. Крім того, на момент затримання обвинувачений ніде не працював, що зазначено в обвинувальному акті і сторони не оспорювали цей факт.

6 із 6
Відтак, слід прийти до переконання що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.
Таким чином, колегія суддів приходить до переконання що на даний час ризики, які служили підставою для застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, своєї актуальності не втратили та виправдовують подальше застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Керуючись вимогами статтей 371,372 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу задоволити.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Коноплівці Мукачівського району, Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , громадянина України, на 60(шістдесят) днів - по 11 вересня 2022 року включно, без визначення застави.
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуюча Оксана МАРГИТИЧ

Судді

ОСОБА_13