КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 вересня2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду у м. Києві, матеріали за апеляційними скаргами представника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07 квітня 2022 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора другого відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , та накладено арешт на майно, вилучене 31 березня 2022 року в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

-один ключ в картонній коробці з написом 474;
-чотири ключі, які по два поміщено в картонні коробки з написами 293, 198;
-грошові кошти в сумі 4 332 500 (чотири мільйони триста тридцять дві тисячі п`ятсот) грн.;
- сім-картуТ-Mobile НОМЕР_1 .

Приймаючи рішення, слідчий суддя вказав, що наявні достатні підстави вважати, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, про що слідчим прийнято відповідне процесуальне рішення у формі постанови, тобто є доказом злочину, може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчий суддя вважав наявними підстави для накладення арешту на зазначене майно з метою збереження речових доказів, оскільки прокурором доведено, що у разі незастосування такого заходу забезпечення існують ризики приховування, відчуження, зникнення цього майна.

Не погодившись з таким рішенням слідчого судді, представник ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,подав апеляційні скарги, які є ідентичні за своїм змістом та в яких просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07 квітня 2022 року, скасувати ухвалу слідчого судді про накладення арешту на майно та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна і зобов`язати прокурора повернути зазначене майно.
В обґрунтування поданих апеляційних скарг представник вказує, що 21 березня 2022 року на виконання ухвали про надання дозволу на проведення обшуку слідчим та іншими працівниками Національної поліції здійснено проникнення до вищезазначеної квартири за відсутності її власників і проведено обшук з грубим порушенням вимог закону.

Так, слідчий та залучені ним інші особи не надали жодних документів, що посвідчують їх особи, грубо порушили вимоги Конституції України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і КПК України, безпідставно не допустили до проведення обшуку представника власника житла, залученого згідно з договором про надання правової допомоги, обмеживши доступ до неї, не надали жодних процесуальних документів, на підставі яких проводивсяобшук, копію протоколу обшуку і опис вилученого майна, не зважаючи на надання представником документів, що належним чином посвідчують його повноваження.
При цьому до проведення обшуку в якості представника власника житла було залучено особу, яка жодного відношення до власників не мала та не могла представляти їх як володільців зазначеної квартири.
Просить врахувати, що власники зазначеного майна або їх представники при розгляді клопотання про арешт майна не були присутні у зв`язку тим, що належним чином не повідомлялись про цей розгляд.

Як зазначає апелянт, майно, яке вилучене у квартирі за вищезазначеною адресою, належить не ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_7 , з якою ОСОБА_6 перебуває у шлюбі з 27 жовтня 2000 року, та являється спільною сумісною власністю подружжя, оскільки набуте за час шлюбу.

Представник стверджує, що слідчий і прокурор не мають та не надали жодних доказів, що підтверджують незаконність походження цих коштів або причетність ОСОБА_6 до фінансування будь-яких терористичних організацій, інших незаконних формувань.

Апелянт звертає увагу суду на те, що ОСОБА_6 є фізичною особою-підприємцем з основним видом економічної діяльності «Надання комбінованих офісних адміністративних послуг» (КВЕД 82.11), про результати своєї діяльності і доходи ним подано відповідну звітність до Державної податкової служби, про що свідчать виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також податкова декларація платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця.

Крім того, ОСОБА_6 упродовж минулих років при в`їзді на територію України з-за кордону ввозились грошові валютні цінності, що підтверджується відповідними деклараціями транскордонного переміщення фізичними особами валютних цінностей.
Вищезазначені грошові кошти, на які накладено арешт, набуті ОСОБА_6 на законних підставах в результаті здійснення ним підприємницької діяльності, в порядку визначеному законодавством. Крім того, ці кошти відповідно до норм СК України являються спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_6 і ОСОБА_7 в рівних частинах, оскільки набуті за час шлюбу.
ОСОБА_6 і ОСОБА_7 не мають жодного відношення до кримінального правопорушення, щодо якого здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000871 від 08 липня 2021 року за ч. 2 ст. 364-1 КК України.
Крім того, клопотання про накладення арешту на майно, вилучене 31 березня 2022 року у ході проведення обшуку у квартирі ОСОБА_7 і ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , надійшло до суду 05 квітня 2022 року, тобто поза строками, що визначені абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України.
Прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_11 подав заперечення на апеляційні скарги представника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , в яких просив апеляційні скарги залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді про накладення арешту на майно без змін.
В судове засідання учасники судового провадження не з`явились, хоча про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені завчасно та належним чином, що дає суду апеляційної інстанції підстави розглядати справу у їх відсутність.
Крім того, апеляційний суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що представником власників майна не було пропущено строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07 квітня 2022 року, з огляду на положення абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, а його апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів справи, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000871 від 08липня 2021 року за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що встановлена група осіб, які є прибічниками так званого «руського миру» та політики надання автономних прав мешканцям громад та територій Донбасу України або приєднання їх до російської федерації, організували схему постачання кам`яного вугілля через російсько Український кордон, шляхом залізничного перевезення з тимчасово окупованої території Луганської області з міст Ровеньки, Красний Луч, Антрацит, Свердловськ за підробленими документами походження вугілля видобутого нібито на території рф.
Згідно наявних у слідства даних, до вчинення кримінального правопорушення причетний ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до розподілу злочинних ролей, останній перераховує кошти як на підтримку так званого «руського миру», так і для організації видобування кам`яного вугілля на непідконтрольній території Луганської області і вирішення корупційних питань, що стосуються його видобування та перевезення на територію України.
На підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 березня 2022 року по справі № 757/9506/22-к проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_13 , за адресою: АДРЕСА_1 . В ході проведення обшуку виявлено та вилучено:
-один ключ в картонній коробці з написом 474;
-чотири ключі, які по два поміщено в картонні коробки з написами 293, 198;
-грошові кошти в сумі 4 332 500 (чотири мільйони триста тридцять дві тисячі п`ятсот) грн.;
- сім-картуТ-Mobile НОМЕР_1 .

Постановою слідчого від 31 березня 2022 року вилучені речі та грошові кошти визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.
01 квітня 2022 року прокурор другого відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_14 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене 31 березня 2022 року в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_13 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07 квітня 2022 року, клопотання прокурора було задоволено та накладено арешт на вказане майно, вилучене 31 березня 2022 року в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_13 , за адресою: АДРЕСА_1 .

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції. При цьому було досліджено матеріали судового провадження, заслухано думку прокурора та слідчого, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на вказане майно, з тих підстав, що воно у встановленому законом порядку визнане речовими доказами в рамках вказаного кримінального провадження та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.
На думку колегії суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, перевірив співрозмірність втручання у права особи з потребами кримінального провадження.
Крім того, ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.
Як вбачається із матеріалів справи, вказане майно постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_15 від 31 березня 2022 року правомірно визнане речовими доказами у даному кримінальному провадженні (а.с. 33-35).
Тому, з огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню фактичних обставину кримінальному провадженні.
Оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що майно може бути відчужене, що не дасть можливості забезпечити проведення можливих судових експертиз, а також існує загроза збереження речових доказів у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні, слідчим суддею арешт накладено обґрунтовано, за наявності для цього достатніх правових підстав.
Також, арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
З урахуванням цього слідчий суддя, всупереч тверджень апелянтів, встановив належні правові підстави, передбачені ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на майно.
В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Таким чином, накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні, за наявності для цього підстав відповідає вимогам КПК України. Матеріали судового провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні.
Доводи апелянтів про те, що вилучене майно не має жодного відношення до вказаного кримінального провадження, не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки арешт на вказане майно накладено за наявності для цього передбачених законом підстав та з метою забезпечення збереження речових доказів.
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, автором апеляційних скарг не надано та колегією суддів не встановлено.

Доводи апеляційних скарг про те, що грошові кошти, на які накладено арешт, набуті ОСОБА_6 на законних підставах та ці кошти є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_6 і ОСОБА_7 в рівних частинах, та ОСОБА_6 і ОСОБА_7 не мають жодного відношення до кримінального правопорушення, щодо якого здійснюється досудове розслідування, не спростовують висновків слідчого судді щодо наявності законних підстав для накладення арешту на вилучені грошові кошти. Крім того, слідчим суддею суду першої інстанції накладено арешт на майно відповідно до вимог ст. 170 КПК України на підставі належно досліджених доводів органу досудового розслідування з встановленням наявних у кримінальному провадженні доказів, які вказують на відповідність майна вимогам ст. 98 КПК України.

Що стосується посилань в апеляційних скаргах на те, що майно було вилучене 31 березня 2022 року у ході проведення обшукуа з відповідним клопотанням про арешт майна прокурор звернувся до суду 05 квітня 2022 року, тобто поза строками, що визначені абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України, то вони є необгрутнованими, оскільки клопотання прокурора подане 01 квітня 2022 року, про що свідчить дата вказана в клопотанні (а.с. 1-5), однак прийняте судом 05 квітня 2022 року в найближчий день чергування слідчих суддів за графіком, зміненим наказом № 125-з/2022 голови суду 01 квітня 2022 року у зв`язку з забезпеченням фактичної безпеки для життя та здоров`я учасників провадження та працівників суду в приміщенні суду (а.с.48).
Всі інші підстави підлягають з`ясуванню слідчим, прокурором під час досудового розслідування та судом під час розгляду справи по суті.
Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційні скарги без задоволення.

Керуючись ст.ст. 98, 170-173, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07 квітня 2022 року, якою задоволено клопотання прокурора другого відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , та накладено арешт на майно, вилучене 31 березня 2022 року в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

-один ключ в картонній коробці з написом 474;
-чотири ключі, які по два поміщено в картонні коробки з написами 293, 198;
-грошові кошти в сумі 4 332 500 (чотири мільйони триста тридцять дві тисячі п`ятсот) грн.;
- сім-картуТ-Mobile НОМЕР_1 залишити без змін, а апеляційніскарги представника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , залишити без задовлення.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/2310/2022
Єдиний унікальний номер справи 757/9546/22
Категорія: ст. 171 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_16
Доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1