Справа № 182/1572/21
Провадження № 1-кп/0182/471/2022
У Х В А Л А
Іменем України

07.09.2022 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі

судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

з участю

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднане кримінальне провадження № 0000081 та № 0002282 за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.3 ст. 187, ч.1 ст. 289 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.3 ст. 187, ч.1 ст. 289 КК України
Прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 у зв`язку з наявності ризиків того, що обвинувачений, може переховуватись від суду, може чинити тиск на потерпілих та свідків, вчинити інше, аналогічне кримінальне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив обрати більш м`який запобіжний захід для можливості проходження лікування, так як в умовах УВП він не отримує необхідного лікування. Обвинувачений просив обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою його реєстрації в АДРЕСА_1 .

Захисник підтримала клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 , зазначила, що клопотання прокурора не є мотивованим.

Вислухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступного.

ОСОБА_6 обвинувачується в скоєнні особливо тяжкого корислового злочину, передбачених ч.3 ст. 187 КК України, а також нетяжкого злочину за ч.1 ст. 289 КК України, пов`язаних із заволодінням чужого майна, за якими законом, передбачене покарання від семи до дванадцяти років позбавлення волі із конфіскацією майна, що може спонукати його переховуватись від суду.

В рішенні ЄСПЛ «Москаленко проти України», в пункті 36, зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду.

Також, ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не може вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. При цьому суд враховує положення ст.178 КПК України, тяжкість покарання, яке може бути призначене обвинуваченому, у разі визнання його вини у вчиненні злочинів, в яких він обвинувачується.

Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Вирішуючи питання за клопотаннями прокурора та обвинуваченого, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, справу «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується Суд у вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме:

тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі;

у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення;

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам обвинуваченого переховуватися від суду.

ОСОБА_5 тривалий час, а саме з 22.01.2021р. тримається під вартою. 11.05.2021р. було закінчене підготовче судове засідання і призначений судовий розгляд за ч.3 ст. 187 КК України. 06.09.2021 року судом об`єднані кримінальні провадження № 0000081 та № 0002282 за обвинуваченням ОСОБА_5 .
До теперішнього часу ніхто з потерпілих та свідків до суду не з`явились, причин неявки суду не повідомили.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 тривалий час тримається під вартою без винесення судом обґрунтованого рішення, тому, враховуючи наявність ризику переховування від суду, оцінюючи сукупність обставин, а саме наявність постійного місця проживання, а також недоведення стороною обвинувачення ризиків тиску на свідків та потерпілих, суд вважає за можливе змінити ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який цілодобовий домашній арешт за адресою його реєстрації, зазначеною в обвинувальному акті - а саме АДРЕСА_1 .

Враховуючи вказані обставини суд вважає, що такий запобіжний захід як цілодобовий домашній арешт забезпечить дотримання обвинуваченим процесуальних обов`язків під час судового розгляду кримінального провадження.

Строк дії ухвали про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту не може перевищувати двох місяців.

Керуючись ст.ст. 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою щодо обвинуваченого відмовими, клопотання обвинуваченого задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_5 міру запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- заборонити ОСОБА_5 цілодобово залишати своє фактичне місце мешкання за адресою: АДРЕСА_1 ;

- за першою вимогою з`являтись до суду.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Строк дії ухвали з 07.09.2022 року до 07.11.2022 року.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту передати для виконання Нікопольському РУП ГУНП у Дніпропетровській області за місцем проживання обвинуваченого.

Нікопольському РУП ГУНП у Дніпропетровській області негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, і повідомити про це суд.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду на протязі 5 днів з дня її проголошення.

Суддя:ОСОБА_1