ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1400/22 Справа № 178/411/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в інтересах обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на ухвалу Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 квітня 2022 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000143 за обвинуваченням
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Холмілі Ленкоранського району Азербайджанської Республіки, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Сейдакаран Ленкоранського району Азербайджанської Республіки, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий
ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Гйірдані Ленкоранського району Азербайджанської Республіки, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України,
ВСТАНОВИВ :
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції та короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 квітня 2022 року клопотання прокурора ОСОБА_11 задоволено та продовжено обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 10 червня 2022 року, включно.
В обґрунтування свого рішення суд першої інстанції послався на доведеність ризику можливого впливу з боку обвинувачених на потерпілих, свідків, вірогідності їх переховування від суду, а також, що обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених не припинили існувати. Судом також враховано відсутність обставин, що свідчать про неможливість утримання їх під вартою, а також, що обвинуваченим інкримінується вчинення особливо тяжких злочинів та враховані відомості про їх особи, що вони раніше не судимі, не працюють, громадяни Азербайджану. Враховуючи вищевикладене, суд вважав, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу відносно обвинувачених підлягає задоволенню в повному обсязі.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційних скаргах захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , доводи яких є аналогічними за змістом, просять скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою частково задовольнити клопотання прокурора та змінити обвинуваченим запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт за адресою: АДРЕСА_3 та носінням електронного засобу контролю.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог вказують на те, що суд не дав належну оцінку доводам обвинувачених, які є громадянами іншої держави Азербайджану та його захисників, а саме щодо надання останнім письмового перекладу процесуальних документів на їх рідну мову з відповідними додатками, чим порушили їх права, в тому числі і право на захист.
Зазначають, що прокурор у судовому засіданні не навів жодного письмового доказу за критеріями «належності», «допустимості», «достовірності» та «достатності» в розумінні вимог ст. 84 КПК України на підтвердження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та ним не наведено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити їх належної процесуальної поведінки та запобігти вказаним ризикам. На думку захисників, єдиною підставою для продовження обвинуваченим запобіжного заходу є складність справи та серйозність звинувачень.
Позиції учасників судового провадження.
Учасники судового провадження про час та дату апеляційного провадження повідомлені належним чином, клопотань про особисту участь до суду не надходили, у зв`язку з чим та на підставі ч. 4 ст. 422-1 КПК України апеляційний суд здійснює розгляд без їх участі.
Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
За наслідками розгляду клопотання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати шістдесяти днів. До спливу строку дії запобіжного заходу суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать зокрема про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Дослідивши матеріали провадження, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції належним чином дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону з огляду на таке.
З матеріалів справи вбачається, що в провадженні Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області є кримінальне провадження №0000143 за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України.
Прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з підстав наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Суд, розглянувши клопотання прокурора, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме переховування обвинувачених від суду та незаконного впливу на свідків і потерпілих у цьому кримінальному провадженні.
Так, ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що обвинуваченим інкримінується вчинення особливо тяжких злочинів, за які законом України про кримінальну відповідальність, передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, а тому такий ризик є наявним та обґрунтованим.
Тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим у випадку визнання їх винуватими у вчиненні злочинів, не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте як за національним законодавством (п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України), так і за практикою Європейського суду з прав людини, є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (справа «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року).
Ризик переховування, також підтверджується й тим, що обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 є громадянами іншої держави Азербайджанської Республіки, у зв`язку з чим мають можливість залишити територію України.
Крім того, апеляційний суд враховує, що наразі в України введено режим воєнного стану у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації, що з об`єктивних причин значно ускладнює або робить неможливим здійснення контролю за дотриманням обвинуваченими умов запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
При встановленні наявності ризику впливу на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).
Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).
За таких обставин ризик впливу на свідків та потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом.
Як слідує з журналу судового засідання суду першої інстанції від 13.04.2022 року потерпілі ще не допитані в судовому засіданні.
При оцінці такого ризику, апеляційний суд також враховує об`єктивну сторону та фактичні обставини інкримінованого обвинуваченим кримінального правопорушення, а саме його вчинення із застосуванням та погрозою застосування насильства щодо потерпілих, що обумовлює високий рівень такого ризику.
Отже, приймаючи рішення про продовження обвинуваченим строку тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованих кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особи обвинувачених, в тому числі й ті на які посилаються захисники в своїх скаргах, та навів в ухвалі достатні мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Стосовно доводів апеляційних скарг захисників щодо надмірного строку тримання обвинувачених під вартою, апеляційний суд, перевіривши ці доводи вважає їх безпідставними, виходячи з наступного.
При вирішенні питання про продовження строку тримання обвинувачених під вартою, суд апеляційної інстанції враховує питання розумності строків провадження та вважає, що посилання захисників на значну тривалість перебування їх під вартою є безпідставними, з огляду на наступне.
За змістом ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є, зокрема складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо, поведінка учасників кримінального провадження тощо.
Як слідує з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 обвинувачуються у вчиненні багатоепізодних злочинів, що обумовлює об`єм обвинувачення, яке є значним за обсягом. У кримінальному провадженні беруть участь дванадцять потерпілих, що об`єктивно потребує часу для проведення судового розгляду та забезпечення виконання завдань кримінального провадження.
Згідно з маетріалами, наданими апеляційному суду, 27 червня 2020 року обвинуваченні затриманні за підозрою у вчиненні злочинів, в порядку ст. 208 КПК України, а 19 березня 2021 року обвинувальний акт стосовно них уже скерований до суду де триває стадія допиту потерпілих.
Враховуючи вищевикладене, загальний строк кримінального провадження та строк тримання обвинувачених під вартою не є надмірним.
Перевіривши доводи апеляційної скарги сторони захисту про порушення права обвинувачених на захист, у зв`язку з тим, що обвинувачені є громадянами Азербайджану та останнім не надали письмовий переклад процесуальних документів на їх рідну мову з відповідними додатками, то апеляційний суд зазначає наступне.
За правилами ч. 2 ст. 422-1 КПК України, суддя-доповідач у разі необхідності перевірки обставин, які підтверджують наявність ризиків, що стали підставою... для продовження строку тримання під вартою, невідкладно витребовує з суду першої інстанції:
ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою;
клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, подане під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
В матеріалах наданих суду апеляційної інстанції, передбачених ч. 2 ст. 422-1 КПК України, відсутній письмовий переклад клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою. Водночас, згідно з зазначеним журналом судового засідання в ньому брав участь перекладач ОСОБА_12 , який перекладав заявлене прокурором клопотання, після чого обвинувачені, кожен окремо, заперечували проти його задоволення. Враховуючи наведене є очевидним, що обвинувачені розуміли зміст клопотання прокурора, тому мінімальні гарантії обвинувачених за п. а ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, дотримано.
Інші доводи апеляційних скарг захисників зводяться до дослівного викладення положень кримінального процесуального закону, низки рішень Конституційного Суду України та практики Європейського суду з прав людини, при цьому без належного співвідношення фактичних обставин тих справ та правових висновків ЄСПЛ з фактичними обставинами цього кримінального провадження, що апеляційний суд не може розцінити як достатнє обґрунтування апеляційних вимог та підставою для скасування рішення суду.
Будь-яких порушень КПК України при постановленні оскарженої ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому за наслідками апеляційного розгляду колегія суддів вважає необхідним ухвалу суду залишити без змін, а апеляційні скарги захисників без задоволення.
Керуючись ст. ст. 199, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційні скарги захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 квітня 2022 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає
Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4