УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2022 року Володимир-Волинський міський суд Волинської області у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000312 від 24.06.2022 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Володимир-Волинський, Волинської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської облсті від 30.08.2010 за ч.2 ст.121 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 25.06.2022 року звернулася до суду з клопотанням, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України.
Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_4 , 24.06.2022, приблизно о 05 год. 30хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на земельній ділянці, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , на території якої він проживає, усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер власних дій, керуючись метою заподіяння шкоди здоров`ю останнього, наніс ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 численні удари кулаками та ногами в ділянки тіла потерпілого, в тому числі, де знаходяться життєво-важливі органи людини голову, грудну клітку, чим спричинив тілесні ушкодження, що спричинили смерть ОСОБА_7 .

Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 63 від 24.06.2022 смерть ОСОБА_7 настала 24.06.2022 внаслідок забою головного мозку з крововиливами під оболонки, закритої черепно-мозкової травми, поєднаної тупої травми тіла.

24 червня 2022 року, відомості про дане кримінальне правопорушення було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000312 з попередньою кваліфікацією за ч. 2 ст. 121 КК України.
25.06.2022 слідчим, за погодженням з прокурором, складено та повідомлено ОСОБА_4 письмове повідомлення про підозру у вчинені злочину передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Слідчий зазначає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, повністю підтверджуються зібраними у кримінальному проваджені доказами, а саме: протоколами огляду місця події, протоколами огляду речей, допитами свідків та іншими матеріалами кримінального провадження.
24.06.2022 о 16 год. 50 хв. ОСОБА_4 затримано в порядку ст.208 КПК України та поміщено до ІТТ № 3 Володимир Волинського РВП ГУНП у Волинській області.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який відповідно до ч. 2 ст. 121 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі, може здійснити дії, передбачені у п.п. 1-3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:
- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
ОСОБА_4 є раніше судимою особою за ч.2 ст. 121 КК України вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 30.08.2010 до 8 років 6 місяців позбавлення волі, судимість якого не знята та не погашена, схильний до вчинення адміністративних правопорушень, за що останньому було встановлено адміністративний нагляд ухвалою Володимир Волинського міського суду від 23.09.2021, який він регулярно порушує, за що відносно нього складено протоколи про адміністративні правопорушення за ст.187 КУпАП.
ОСОБА_4 25.06.2022 повідомлено про підозру за ч.2 ст. 121 КК України, яка підтверджуються зібраними у справі доказами, який у разі доведення його провини може отримати покарання у виді позбавлення волі.
ОСОБА_4 не має постійного місця проживання, а тому у органів досудового розслідування є достатні підстави вважати що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.
- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
ОСОБА_4 переховуючись від органів досудового розслідування може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
- незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
ОСОБА_4 проживає на даний час у погребі зруйнованого будинку, саме поблизу місця вчинення злочину, а також поблизу місця проживання свідків, очевидців даної події та родичів померлого, а тому існує ризик незаконного впливу на них шляхом погроз чи іншим чином з метою надання ними недостовірних показань, тим самим перешкоджати кримінальному провадженню.

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
ОСОБА_4 не має постійного джерела прибутку та проживання, є раніше судимою особою судимість якого не знята та не погашена, у зв`язку з цим у досудового слідства є обґрунтована впевненість й достатні підстави вважати, що він продовжуватиме вчиняти кримінальні правопорушення та в подальшому займатись злочинною діяльністю;

Вищевказані обставини, на думку сторони обвинувачення, дають достатні підстави вважати, що лише застосування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зможе запобігти встановленим та доведеним під час досудового розслідування зазначеними вище у клопотанні ризикам, визначеним у п.п. 1-3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Необхідність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлено тим, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, якими є особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт не зможе запобігти встановленим та доведеним під час досудового розслідування ризикам.
Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, який відноситься до категорії тяжких, за який передбачено покарання у вигляді позбавленні волі на строк до десяти років, наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих і свідків шляхом погроз чи іншим чином з метою надання ними недостовірних показань, тим самим перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому менш суворі запобіжні заходи ніж тримання під вартою є недостатніми для запобігання вищевказаним ризикам.
Слідчий та прокурор у судовому засіданні підтримали клопотання та просили його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні просили відмовити у задоволенні клопотання слідчого, оскільки надані стороною обвинувачення докази не доводять обставини, які б свідчили про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення.
Вислухавши сторони кримінального провадження, ознайомившись із матеріалами кримінального провадження, слідчий суддя дійшов таких висновків.
У відповідності до ст.131 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених у ч.1 ст.177 КПК України.
Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу (ч.1 ст.183 КПК України).

Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Встановлено, що слідчим відділом Володимир-Волинського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000312 від 24.06.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.
24 червня 2022 року о 16.50 год., за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, затримано ОСОБА_4 в порядку ст.208 КПК України.
25 червня 2022 року ОСОБА_4 вручене письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, а саме, в умисному заподіянні тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.
Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.121 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, відноситься до категорії тяжких злочинів.
У відповідності до ст.183 КПК України до ОСОБА_4 може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою
Відповідно до ч.1-4 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Щодо наявності обґрунтованої підозри слідчий суддя зазначає наступне.
З урахуванням практики Європейського суду з прав людини (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», у справі «Феррарі-Браво проти Італії») наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів і відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок про те, що дана особа могла вчинити злочин. Затримання і тримання особи під вартою допустимі не лише у випадку доведеності факту скоєння злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою попереднього розслідування, досягненню мети якого і є тримання під вартою. Факти, що викликали підозру, не обов`язково повинні бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження, або навіть пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.
Слідчий суддя вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена прокурором сукупністю належних та допустимих доказів, зібраних у кримінальному провадженні, та досліджених у судовому засіданні.

Щодо наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя зазначає таке.

Як було зазначено вище, законодавцем відповідно до ст. 177 КПК України визначена наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 с.177 КПК України.

Тобто, ризики це не факти вчинення якогось діяння, а можлива небезпека будь-якого несприятливого результату, поєднання ймовірності та наслідків настання несприятливих подій.

На думку слідчого судді зазначений слідчим у клопотанні перелік ризиків, які передбачені ст.177 КПК України, а саме: ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду; ризик знищення, переховування або спотворення ним будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків, а також ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, є обґрунтованим та підтверджується долученими до клопотання доказами.

Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, яке згідно чинного законодавства передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, у зв`язку із чим, розуміючи тяжкість та невідворотність покарання, наслідки та ризики втечі для нього, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Переховуючись від органів досудового розслідування та суду він може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Ступінь ризику втечі слідчим суддею оцінено в сукупності факторів, пов`язаних з характером особи підозрюваного, моральністю, його відношенням до інкримінованого кримінального правопорушення, місцем проживання, родом занять, майновим станом, особистими та соціальними обставинами його життя, сімейними зв`язками та зв`язками з суспільством.
ОСОБА_4 проживає на даний час у погребі зруйнованого будинку, поблизу місця вчинення злочину, а також поблизу місця проживання свідків, очевидців даної події та родичів померлого, а тому існує ризик незаконного впливу на них з метою надання ними недостовірних показань.

При наданні оцінки ступеню вказаного ризику слідчий суддя враховує, що досудове розслідування за даним кримінальним провадженням не закінчено, усі необхідні слідчі дії не проведені, свідки та потерпілий в судовому засіданні не допитані, а тому мають місце ризики незаконно впливу на них.
Крім того, слідчий суддя враховує, що згідно п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Яжинський проти Польщі» ризик незаконного впливу обвинувачених особисто на потерпілих, свідків може бути визнано на початкових стадіях процесу.
Як вбачається із додатків до клопотання, стороною обвинувачення зібрані певні докази по кримінальному провадженню. Однак ці докази мають бути досліджені на стадії судового розгляду кримінального провадження у суді. Допит свідків обвинувачення та потерпілого судом не проводився, бо досудове розслідування ще не закінчено.
Оскільки підозрюваний ОСОБА_4 не має постійного джерела прибутку та проживання, є раніше судимою особою, судимість якого не знята та не погашена, на думку слідчого судді існують достатні підстави вважати, що він продовжуватиме вчиняти кримінальні правопорушення та в подальшому займатись злочинною діяльністю.

Враховуючи особистість підозрюваного, вагомість доказів причетності підозрюваного до скоєння інкримінованого злочину, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу - домашнього арешту чи особистого зобов`язання, не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Отже, для застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вгляді тримання під вартою наявні всі обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України - наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
На підставі викладеного слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.
Відповідно до ст.183 ч.3 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених КПК України, крім випадків, передбачених ч.4 цієї статті.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини, слідчий суддя вважає необхідним не визначати йому розмір застави.

Керуючись вимогами ст.ст.131, 132, 176-178, 183, 184, 194,197, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, без визначення розміру застави.
Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обчислювати з моменту затримання ОСОБА_4 , а саме з 24 червня 2022 року, до 22 серпня 2022 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Вступна і резолютивна частини ухвали виготолені у нарадчій кімнаті та оголошені 25.06.2022.

Слідчий суддя ОСОБА_1