печерський районний суд міста києва
Справа № 757/3979/22-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в приміщенні суду заяву підозрюваної ОСОБА_3 про відвід слідчого групи слідчих Другого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000020 від 05.02.2014,

В С Т А Н О В И В :

Підозрювана ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді із заявою про відвід слідчого групи слідчих Другого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000020 від 05.02.2014 стосовно ОСОБА_3 .

Заяву мотивує тим, що Другим відділом Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань, під процесуальним керівництвом Офісу Генерального прокурора, проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000020 від 05.02.2014, в якому ї, як слідчого суддю Деснянського районного суду м.Києва, 17.01.2022 письмово повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 28 ч.2, 371 ч.3, 28 ч.2, 340 КК України.

Зазначає, що слідчий ОСОБА_4 , під час досудового розслідування в кримінальному провадженні стосовно неї, порушив її право на захист, передбачене ст. 59 Конституції України, ст.20 КПК України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, шляхом проведення, одночасно, двох слідчих дій, а саме: допит її - ОСОБА_3 , як підозрюваної, та допит її захисника - адвоката ОСОБА_5 , як свідка, тим самим перешкодив їй належним чином користуватися правовою допомогою захисника адвоката ОСОБА_5 .

В обґрунтування заяви ОСОБА_3 вказує, що слідчий ОСОБА_4 , ігноруючи положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 59 Конституції, ст.ст. 7, 20 КПК України, порушив її право на захист під час її допиту, як підозрюваної, в кримінальному провадженні №0000020 від 05.02.2014 стосовно неї, а тому існує підстава, передбачена ст.77 ч.1 п.3 КПК України для відводу слідчого ОСОБА_6 , а саме: існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Також, вважає, що слідчий здійснював свої повноваження у такий спосіб, щоб перешкодити об`єктивному розслідуванню кримінального провадження, що в сукупності вказує на існування обґрунтованих сумнівів в його неупередженості.

В судове засідання підозрювана ОСОБА_3 не з`явилась. Згідно письмового клопотання просила розглянути заяву у її відсутність з урахуванням додаткових обґрунтувань та наданих письмових документів.

Заяву уточнила в частині номеру кримінального провадження, який з моменту звернення до слідчого судді із заявою про відвід - 25.01.2022, змінився у зв`язку із виділенням із матеріалів кримінального провадження №0000020 від 05.02.2014 матеріалів кримінального провадження стосовно ОСОБА_3 в окреме провадження, якому присвоєний номер - №0000052. В іншій частині заяву про відвід підтримала в повному обсязі. Просила заяву задовольнити і відвести слідчого групи слідчих Другого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000052 стосовно ОСОБА_3 .

Слідчий ОСОБА_4 , якому заявлено відвід, у судове засідання, повторно, не прибув, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду заяви, про причини неприбуття слідчого суддю не повідомив, клопотань про відкладення судового засідання не направляв.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали заяви, приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення за наступних підстав.

Так, судовим розглядом встановлено, що в провадженні Другого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань, перебуває кримінальне провадження №0000020 від 05.02.2014, в якому слідчого суддю Деснянського районного суду м.Києва ОСОБА_3 17.01.2022 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 28 ч.2, 371 ч.3, 28 ч.2, 340 КК України.

Після звернення підозрюваної ОСОБА_3 до слідчого судді номер кримінального провадження, в якому заявлено відвід слідчому ОСОБА_4 , №0000020 від 05.02.2014, змінився у зв`язку із виділенням із матеріалів кримінального провадження №0000020 від 05.02.2014 матеріалів стосовно ОСОБА_3 в окреме провадження та присвоєно №0000052.

Дана обставина підтверджується заявою про відвід від 02.02.2022 за №14/1-11969-2 (зареєстрована в Деснянському районному суді м. Києва 02.02.2022 за №5295) за підписом заступника начальника першого відділу процесуального керівництва Департаменту організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Офісу Генерального прокурора, Гаркуши О.

Одним із слідчих в даному кримінальному провадженні є слідчий групи слідчих ОСОБА_4 .

Відповідно до норми ст. 42 ч.3 п.13 КПК України підозрюваний має право заявляти відводи.

Скориставшись даним правом, підозрювана ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді із заявою про відвід слідчого групи слідчих Другого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000020 у подальшому №0000052 стосовно ОСОБА_3 .

Відповідно до ст.81 ч.2 КПК України заяву про відвід прокурору розглядає слідчий суддя.

У ст.77 ч.1 КПК України наводиться перелік обставин, що виключають участь прокурора у кримінальному провадженні, а саме:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач;
3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

В даному випадку, слідчим суддею встановлено наявність інших обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості слідчого ОСОБА_4 під час досудового розслідування стосовно ОСОБА_3 (№ НОМЕР_1 ), що полягають у порушенні права на захист підозрюваної ОСОБА_3 , передбаченому положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 59 Конституції, ст.ст. 7, 20 КПК України.

Так, положенням ст.20 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Одним із прав, гарантованих ст. 6 Конвенції, є право на захист/юридичну допомогу, закріплене в підпункті «с» пункту 3. Цей пункт ст. 6 Конвенції кореспондується зі ст. 59 Конституції та ст. 20 КПК України. Ст. 7 КПК України передбачає, що кримінальне провадження здійснюється на засадах забезпечення права на захист.

Підпункт «с» пункту 3 статті 6 Конвенції передбачає право обвинуваченого «захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя». Таким чином, це право включає три окремі елементи: право захищати себе особисто, право на юридичну допомогу захисника і за умов за браком коштів для оплати юридичної допомоги та коли цього вимагають інтереси правосуддя право на безоплатну правову допомогу, та, за певних умов, передбачає елемент вибору.

При цьому, для успішного виконання своїх повноважень на досудовому розслідуванні для здійснення завдань кримінального провадження (ст. 2 КПК України) слідчий має бути незалежним, об`єктивним та неупередженим.

Однак, слідчий ОСОБА_4 , під час досудового розслідування та, безпосередньо, під час допиту слідчої судді ОСОБА_3 , як підозрюваної, в присутності двох її захисників, проігнорував вказані норми Конституції України, кримінального процесуального кодексу України, Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і порушив засади кримінального провадження, а саме право на захист підозрюваної ОСОБА_3 .

Наявність підстав для відводу слідчого ОСОБА_4 знайшли своє підтвердження в наступних доказах, а саме DVD-R диску, наданому підозрюваною ОСОБА_3 , на якому знаходиться відеозапис, зроблений захисником ОСОБА_5 у робочому кабінеті АДРЕСА_1 , під час допиту підозрюваної ОСОБА_3 , з якого вбачається, що після початку допиту ОСОБА_3 слідчий ОСОБА_4 , почав намагатись допитати захисника ОСОБА_5 як свідка, а коли отримав відмову, через початок проведення іншої слідчої дії - допиту ОСОБА_3 , почав проводити дії із застосуванням відеокамери за участі ще одного слідчого та провокувати захисника ОСОБА_5 на відмову допиту його як свідка.

Таким чином, слідчий ОСОБА_4 розпочавши проведення однієї слідчої дії допиту ОСОБА_3 , як підозрюваної, одразу розпочав проводити іншу слідчу - дію допит захисника ОСОБА_5 , як свідка.

Слідчий ОСОБА_4 , який викликався у судове засідання, не спростував свої дії перед слідчим суддею.

Зафіксовані на відеозаписі дії слідчого ОСОБА_4 вказують на порушення останнім права на захист підозрюваної ОСОБА_3 та відповідно його упереджене ставлення до неї.

Зі змісту наданих підозрюваною ОСОБА_3 письмових документів вбачається, що адвокат ОСОБА_5 є її захисником з 22.06.2018 відповідно до договору про надання правової допомоги з нею.

28.12.2021 о 14:53 год. на мобільний телефон адвоката ОСОБА_5 НОМЕР_2 був здійснений телефонний дзвінок слідчого ОСОБА_4 із номера НОМЕР_3 , який запропонував, на виконання вказівок прокурора, прибути для допиту як свідка в зручний для нього час, з приводу телефонних з`єднань судді ОСОБА_3 .

Цього ж дня о 15:50 год. адвокату ОСОБА_5 на месенджер Viber його мобільного телефону - НОМЕР_4 надійшла повістка про виклик на 10.01.2022.

У зв`язку із перебування у відпустці та неможливістю прибути на вказану дату адвокат ОСОБА_7 (який надавав правову допомогу ОСОБА_5 відповідно до договору про надання правової допомоги) надіслав лист та погодив зі слідчим ОСОБА_4 іншу дату на 17.01.2022 (копія листа від 05.01.2022).

Однак, 10.01.2022 слідчий змінив дату допиту на 14.01.2022.

Прибувши до слідчого ОСОБА_5 повідомив про неможливість його допиту як свідка з приводу телефонних з`єднань ОСОБА_3 , оскільки в рамках кримінального провадження №0000020 від 05.02.2014 він надає їй правову допомогу, про що надав відповідні документи.

Без зауважень та перешкод зі сторони слідчого адвокат ОСОБА_5 покинув приміщення за вищевказаною адресою, з відміткою на повістці про те, що він перебував у кабінеті слідчого з 11:50 год. до 11:55 год.

Однак, вже о 12:11 год. слідчий ОСОБА_4 зателефонував на мобільний телефон ОСОБА_5 НОМЕР_4 та повідомив про необхідність повернутись, через наміри прокурора поспілкуватись з ним.

Оскільки у його захисника ОСОБА_7 не було можливості повернутись, самостійно спілкуватись у позапроцесуальний спосіб він не мав наміру, а тому повідомив про це слідчому ОСОБА_4 .

А вже о 12:25 год. на мобільний номер телефону НОМЕР_4 ( месенджер Viber) та на електронну адресу о 12:25 год. ОСОБА_5 направлено чергову повістку для допиту як свідка, достовірно знаючи про те, що 17.01.2022 о 09:00 год. у його захисника не має можливості прибути у зв`язку із прийняттям участі у заздалегідь призначеному судовому засідання у іншій справі, про що на електронну адресу ДБР адвокатом ОСОБА_7 було направлено лист (копія листа) у якому серед іншого вказано, що вони (адвокати ОСОБА_5 та ОСОБА_7 ), як захисники ОСОБА_3 , за повісткою прокурора про її виклик для здійснення повідомлення про підозру прибудемо до приміщення по АДРЕСА_2 , о 18:00 год.

За вказаною адресою у вказаний час, після надання повноважень про участь у вказаному кримінальному провадженні, ОСОБА_3 вручено повідомлення про підозру, за участі захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_5 .

Обставини, які випливають із наданих письмових документів підозрюваною ОСОБА_3 , слідчим ОСОБА_4 не спростовані.

Таким чином, участь слідчого ОСОБА_8 у проведені досудового розслідування кримінального провадження стосовно ОСОБА_3 викликає обґрунтовані сумніви в його неупередженості, що вказує на наявність підстав для відводу слідчого.

Аналізуючи викладені в заяві та в доповненнях до заяви обставини, досліджуючи надані докази в їх сукупності, враховуючи завдання кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про те, що знайшли підтвердження наявність інших обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в упередженості слідчого ОСОБА_8 в кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_3 (№ НОМЕР_5 у подальшому №0000052)

Враховуючи викладене слідчий суддя встановив наявність обставин, які вказують на наявність підстав для відводу ОСОБА_8 , передбачені ст. 77 ч.1 п.3 КПК України.

При вирішенні питання про наслідки відводу слідчого ОСОБА_8 , відповідно до ст.83 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що відведення ОСОБА_8 , від досудового розслідування не буде нести негативних наслідків для кримінального провадження №0000052.

Згідно норм ст. 83 ч.1 КПК України, після задоволення відводу слідчому інший слідчий - керівник органу досудового розслідування повинен невідкладно призначені іншого слідчого.

Керуючись ст.ст. 77, 81, 83 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ :

Заяву підозрюваної ОСОБА_3 про відвід слідчого групи слідчих Другого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000020 від 05.02.2014 задовольнити.

Відвести слідчого групи слідчих Другого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000052 стосовно ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1