У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 628/109/17

№ 1-і/183/115/22

28 вересня 2022 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання прокурора Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному 09.10.2016 року до ЄРДР за № 0002981, у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 396 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В :

Згідно до вимог ст. 331 КПК України прокурор Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 звернулась до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з клопотанням про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 .
В обґрунтування клопотання прокурор зазначила, що відповідно до розпорядження ВС №11/0/9-22 від 18.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суду Донецької, Харківської та Херсонської областей)» змінено територіальну підсудність судових справ Куп`янського міськрайонного суду Харківської області за Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області.

У провадженні Куп`янського міськрайонного суду Харківської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 396 КК України.

У порядку ч. 6 ст. 615 КПК України строк дії вказаного запобіжного заходу продовжено до 10.07.2022 року.
Відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану», затвердженого Верховною Радою України 24.02.2022 року № 2102-IX відповідно до пункту 31 частини 1 статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», по всій території України введено воєнний стан у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України.

З 24.02.2022 року та по теперішній час на території Харківської області проводяться бойові дії.

Також, Верховною Радою України прийнято Закон України від 03.03.2022 року № 2111-IX «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України та Закону України «Про попереднє ув`язнення» щодо додаткового регулювання забезпечення діяльності правоохоронних органів в умовах воєнного стану», який набрав чинності.

Відповідно до частини 5 статті 615 КПК України (в редакції зазначеного Закону), на час дії воєнного стану в разі неможливості проведення підготовчого судового засідання обраний під час досудового розслідування запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважається продовженим до вирішення відповідного питання у підготовчому судовому засіданні, але не більше ніж на два місяці.

Також, згідно з положеннями частини 6 статті 615 КПК України, у разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в установленому цим Кодексом порядку обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважаться продовженим до вирішення відповідного питання судом, але не більше ніж на два місяці.

Так, відповідно до вимог ст. 615 КПК України, строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 продовжено строком до 10.07.2022 року включно та на теперішній час останній утримується в ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Досудовим розслідуванням встановлено, що 06.10.2016 року приблизно о 00.30-01.00 годині, перебуваючи біля кафе «Сан Фері», яке розташоване за адресою: проспект Конституції, 64А, м. Куп`янськ Харківської області,діючи в групі з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , з хуліганських мотивів, затіяв сварку з ОСОБА_10 , в ході якої останньому заподіяно тяжкі тілесні ушкодження, від яких ОСОБА_10 помер.
На підставі викладеного, ОСОБА_4 в сукупності обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 2 ст. 121 КК України умисне тяжке ушкодження, тобто вчинене способом, що має характер особливого мучення, або вчинене групою осіб, а також з метою залякування потерпілого або інших осіб, чи з мотивів расової національної або релігійної нетерпимості, або вчинене на замовлення, або таке, що спричинило смерть потерпілого; ч. 2 ст. 296 КК України хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, вчинене групою осіб; ч. 1 ст. 396 КК України приховування злочину, тобто заздалегідь необіцяне приховування тяжкого чи особливо тяжкого злочину.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно з ч. 3 ст. 331 КПК України, суд незалежно від наявності клопотань зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Приписами ч. 1 ст. 178 КПК України зазначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується.

Згідно з пунктом 36 Рішення ЄСПЛ по справі «Москаленко проти України» №37466/04 від 20.08.2010 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що органи судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєнні яких він обвинувачується. У цьому контексті ЄСПЛ нагадав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Також ЄСПЛ зазначив що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Під час досудового розслідування вищевказаного кримінального провадження встановлено, що наявні обґрунтовані підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив тяжкі злочини, за які згідно з санкціями відповідних статей Кримінального кодексу України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

На даний час існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, а з огляду на тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі, з метою ухилитися від подальшого виконання можливого винесеного відносно нього обвинувального вироку за вчинення вищевказаних злочинів,останній може переховуватись від суду.

Про наявність ризику того, що ОСОБА_4 може переховуватися від суду також свідчить те, що останній раніше судимий, не працює. Одночасно ці обставини також свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_4 може продовжити свою злочинну діяльність, вчиняючи злочини проти власності з метою здобуття засобів для існування.

Враховуючи те, що обвинуваченому ОСОБА_4 відомо місце проживання потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, він може здійснити спробу незаконного впливу на потерпілих та свідків, в тому числі шляхом здійснення погроз з метою зміни або спотворення їх показань на стадії судового розгляду, які безпосередньо сприймаються судом лише в судових засіданнях.

У сукупності ці обставини підтверджують недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою для запобігання зазначеним ризикам.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні. Також прокурор зазначив, що застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_4 для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, є недостатніми та недоцільними, оскільки вони не можуть забезпечити виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора, оскільки прокурор не довів наявність вищевказаних ризиків.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку захисника.

Дослідивши клопотання, вислухавши обґрунтування прокурора, думку захисника, суд прийшов до таких висновків.

Згідно до Указу Президента №64/2022 «Про введення воєнного стану», затвердженого Верховною Радою України 24.02.2022 року № 2102-IX відповідно до пункту 31 частини 1 статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» по всій території України введено воєнний стан у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України.

З 24.02.2022 року по теперішній час на території Харківської області проводяться бойові дії.

Також, Верховною Радою України 03.03.2022 року за № 2111 -IX прийнято Закон України «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України та Закону України «Про попереднє ув`язнення» щодо додаткового регулювання забезпечення діяльності правоохоронних органів в умовах воєнного стану», який набрав чинності.

Відповідно до частини 5 статті 615 КПК України (в редакції зазначеного Закону), на час дії воєнного стану в разі неможливості проведення підготовчого судового засідання обраний під час досудового розслідування запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважається продовженим до вирішення відповідного питання у підготовчому судовому засіданні, але не більше ніж на два місяці.

Також, згідно з положеннями частини 6 статті 615 КПК України, у разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в установленому цим Кодексом порядку обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважаться продовженим до вирішення відповідного питання судом, але не більше ніж на два місяці.

Відповідно до Розпорядження Верховного Суду № 11/0/9-22 від 18.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Донецької, Харківської та Херсонської Областей) змінено територіальну підсудність судових справ Куп`янського міськрайонного суду Харківської області за Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області.

Таким чином суді вважає, що подане прокурором клопотання підсудне Новомосковському міськрайонному суду Дніпропетровської області.

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 396 КК України, одно з яких віднесено законом до категорії тяжких, виходячи з наявних доказів.

При розгляді письмових доказів, наданих прокурором в підтвердження клопотання, зазначених вище, суддя вважає на підставі ст. 178 КПК України їх вагомими та обґрунтованими. У відповідності до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Фокс, Камбел і Харлі проти Сполученого Королівства», вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Тому існують всі підстави вважати підозру ОСОБА_4 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 396 КК України, обґрунтованою.

При вирішенні питання про продовження застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 , суд враховує, що існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєнні злочинів які віднесені до тяжких, за скоєння яких передбачено покарання у виді позбавлення волі. ОСОБА_4 суспільно корисною працею не займається, джерел доходів, крім скоєння злочинів також не має, що свідчить про відсутність в нього стійких соціальних зв`язків.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_4 обвинувачується в скоєнні кримінальних правопорушень які віднесені до тяжких, за скоєння яких передбачено покарання у виді позбавлення волі. Таким чином суддя вважає, що наявний ризик того, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Однак суд враховує те, що обвинувачений тривалий час знаходиться під вартою по даному кримінальному провадженню з 01.11.2016 року по 11.10.2017 року та з 20.01.2020 року по теперішній час без винесення судом рішення, за повідомлення прокурора матеріали провадження, які розглядались в Куп`янському міськрайонному суді Харківської області, відсутні, доля їх не відома ні прокурору ні обвинуваченому. Тому розглянути справу по суті не є можливим. На теперішній час постійне місце мешкання обвинуваченого, м. Куп`янськ Харківської області, звільнене, за вказаною адресою мешкає його мати, але застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту не можливо, оскільки на обвинуваченого повинно бути покладені обов`язки, а саме повинно бути зазначена точна адреса місця перебування обвинуваченого. Однак стан його житла ні суду ні обвинуваченому не відомі, що може привести до неможливості виконання покладених на обвинуваченого обов`язків в цій частині.

Як вбачається з наданих прокурором доказів, ОСОБА_4 раніше судимий, підозрюється в скоєнні кримінальних правопорушень, які віднесені законом до тяжких та передбачає покарання у вигляді позбавлення волі.
Таким чином суд вважає, що до ОСОБА_4 можливо застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 331 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

В задоволені клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 відмовити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю сел. Куп`янськ-Вузловий Куп`янської міської ради Харківської області, громадянину України - застосувати запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_4 строком на два місяці наступні обов`язки:

- прибувати до суду та прокурора за першою вимогою;

- повідомляти прокурора та суд про зміну місця свого проживання та місця роботи.

Контроль за поведінкою обвинуваченого ОСОБА_4 , який перебуває під особистим зобов`язанням, покласти на прокурора Куп`янської окружної прокуратури Харківської області в проваджені якого знаходиться кримінальне провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1