Справа №613/252/22 Провадження № 1-кс/613/168/22
УХВАЛА
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харків, українця, громадянина України, з середньою базовою освітою, одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, військовослужбовця 92 бригади ВСУ, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 7 травня 2020 року Валківським районним судом Харківської області за ч.1 ст.289 КК України, призначено покарання у виді штрафу 17 000 гривень,
підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.296, ч.1 ст.122 КК України,-
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 23 квітня 2022 року, близько 11 години 30 хвилин, приїхав на квадроциклі ZH-JIANG, Vehicle identification number LCEL DTS 46E6004870, на вул. Центральна, с. Різуненкове, Богодухівського району Харківської області, де зупинився біля домоволодіння АДРЕСА_2 та, діючи умисно, переслідуючи мету реалізації раптово виниклого злочинного умислу, направленого на вчинення хуліганських дій, грубо порушуючи громадський порядок, виражаючи явну неповагу до суспільства, що супроводжувалась особливою зухвалістю, яка полягала в тому, що останній, зневажаючи існуючі у суспільстві загальноприйняті правила поведінки і норми моралі, діючи нахабно та зухвало, показуючи своє зневажливе ставлення до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , погрожуючи застосуванням автоматичної вогнепальної зброї, а саме АК 47 калібру 7,62, номер НОМЕР_1 з глушником номер НОМЕР_2 примусив останнього лягти на землю обличчям до низу, та наніс два удари прикладом в область попереку та один удар в обличчя в область вилиці з правого боку, після чого одним пострілом прострелив праву руку ОСОБА_7 в області долоні.
В цей час тесть ОСОБА_7 ОСОБА_8 , намагаючись припинити хуліганські дії ОСОБА_6 , зробив останньому усне зауваження з приводу його поведінки, однак ОСОБА_6 не відреагував та діючи умисно, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на вчинення хуліганства, погрожуючи застосуванням автоматичної вогнепальної зброї, а саме АК 47 калібру 7,62, номер НОМЕР_1 з глушником номер НОМЕР_2 , примусив останнього лягти на землю обличчям до низу, зробивши два постріли у повітрі, після чого двома пострілами прострелив телефон марки Xiaomi Redmi Note 7, який належить ОСОБА_8 , а потім зробив декілька пострілів з вказаного АК по будинку домоволодіння, розташованого за вищевказаною адресою, після чого поїхав з місця події.
Крім того, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 23 квітня 2022 року, близько 11 години 30 хвилин, знаходячись АДРЕСА_2 , діючи умисно, під час словесної суперечки з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи протиправний характер своїх злочинних дій, одним пострілом з автоматичної вогнепальної зброї, а саме АК 47 калібру 7,62, номер НОМЕР_1 з глушником номер НОМЕР_2 , умисно прострелив ОСОБА_7 праву руку в області долоні, чим спричинив останньому умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
23.04.2022 року, в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 122 КК України, о 16.00 годині, після скоєння вказаних злочинів, був затриманий
Слідчий зазначає на наступні обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 , у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень - злочинів підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами : протоколами огляду місця події, під час яких було зафіксовано сліди скоєного злочину та вилучено речові докази; заявою ОСОБА_8 , про скоєне кримінальне правопорушення злочин; заявою ОСОБА_7 , про скоєне кримінальне правопорушення злочин; показами потерпілого ОСОБА_8 , який підтвердив факт вчинення хуліганський дій та спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 ; показами потерпілого ОСОБА_7 , який підтвердив факт вчинення хуліганський дій та спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 ; показами свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які підтвердили факт вчинення хуліганських дій та спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , висновком судової медичної експертизи № 12-14/67-БГ/22 від 02.06.2022 року, відповідно до якого у ОСОБА_7 , маються тілесні ушкодження у вигляді : садна правої щоки з ушкодженням кута нижньої щелепи праворуч, яке за ступенем тяжкості кваліфікується як ЛЕГКЕ тілесне ушкодження та вогнепального кульового наскрізного поранення правої кисті з вогнепальним переломом 11 п`ясної кістки правої кисті, що ускладнилося в своєму перебігу нейропатією променевого нерву праворуч, яке за ступенем тяжкості кваліфікується як - СЕРЕДНЬОЇ тяжкості тілесне ушкодження, по критерію тривалості розладу здоров`я терміном більше 3 тижнів (більше, ніж 21 день); протоколами проведення слідчих експериментів за участю потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , під час яких останні на місці розповіли та показали про обставини скоєних відносно них злочинів; висновком судово-балістичної експертизи № СЕ-19/121-22/4854-БЛ від 02.06.2022 відповідно до якої на наданому мобільному телефоні «Redmi by Xiaomi» моделі «М1901F7G», є два наскрізних пошкодження, які вказують на вогнепальний характер їх утворення (пошкодження з зворотної (тильної) сторони є вхідними, зі сторони екрана - вихідними). Пошкодження на мобільному телефоні утворені в результатів пострілів двома снарядами з вогнепальної зброї калібру порядку 7,62 мм.
З урахуванням викладеного в діях ОСОБА_6 , вбачаються ознаки кримінального правопорушення-злочину, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.4 ст.296 КК України - хуліганство, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням вогнепальної зброї та кримінального правопорушення - злочину, передбаченого 1 ст. 122 КК України спричиненні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
З урахуванням зібраних в ході розслідування доказів, 24.04.2022 о 12 годині 30 хвилин затриманому ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.296, ч.1 ст.122 КК України.
Одночасно, допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_6 , свою вину у скоєних злочинах визнав частково.
З огляду на викладене ОСОБА_6 на думку слідчого обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, а також підозрюється у скоєнні нетяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, за який передбачено покарання у вигляді виправних робіт до двох років або обмеження волі на строк до трьох років, або позбавлення волі на строк до трьох років.
Під час досудового розслідування, як вказує слідчий, є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 , може здійснити дії передбачені п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховуватися від органу досудового розслідування та суду існує у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 , обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого законом, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, а також обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії нетяжких злочинів, за вчинення якого законом, передбачено покарання у виді виправних робіт до двох років або обмеження волі на строк до трьох років, або позбавлення волі на строк до трьох років.
Крім того, при обґрунтуванні наявності цього ризику слід акцентувати увагу на позиції ЄСПЛ щодо ймовірності втечі підозрюваного та його переховування від правоохоронних органів. У рішеннях ЄСПЛ (зокрема, у справах «Летельє проти Франції», «Томазі проти Франції», «Мансур проти Туреччини», «Мамедова проти Росії» та ін.) зазначено, що така ймовірність не може оцінюватися лише на основі покарання, яке загрожує даній особі, при цьому слід враховувати й інші релевантні обставини, які ж або можуть підтвердити ймовірність втечі або ж зробити її незначною. До таких обставин в цьому кримінальному провадженні необхідно віднести те, що ОСОБА_6 , не має стійких соціальних зв`язків, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше судимий за скоєння тяжких злочинів проти особи та майнових злочинів, що може підтверджувати його не прив`язаність до проживання у певній місцевості. Крім того, ОСОБА_6 , самовільно залишив місце служби в бойовій обстановці.
Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на свідків та потерпілих існує у зв`язку із тим, що показання надані на стадії досудового розслідування судом не беруться до уваги при судовому розгляді провадження, а фактично потерпілими по кримінальному провадженню є його односельці, з якими підозрюваний знайомий, тому є достатні підстави вважати, що у разі не обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваний ОСОБА_6 , може незаконно вплинути на потерпілих з метою надання ними свідчень на його користь, що може призвести до викривлення показань та втрати доказів вчинення кримінального правопорушення.
Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість вчинити інше кримінальне правопорушення існує на тій підставі, що підозрюваний не має стійких соціальних зв`язків, раніше судимий за скоєння злочинів проти особи, судимість яких на даний час не знята та не погашена. Також цей ризик посилює те, що та у такий складний час для країни, в умовах введеного в Україні правового режиму воєнного стану, підозрюваний приймає свідоме рішення скоїти умисні злочини проти особи, у зв`язку із чим, є достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 , може знову здійснити спробу вчинити аналогічні злочини.
Слідчий вважає, що обрання більш м`якого запобіжного заходу не дозволить запобігти ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки не виключається можливість переховування підозрюваного ОСОБА_6 , від органів досудового розслідування та суду, можливість незаконного впливу на потерпілих та свідків, а також можливість вчинення ним нового злочину проти особи.
Наявність ризику переховування від органу досудового розслідування, суду, незаконно вплинути на потерпілих та вчините інше кримінальне правопорушення, які є знайомими підозрюваного, на думку слідчого, унеможливлює застосування щодо ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання і домашнього арешту.
Також, слідчий вважає, що неможливе обрання щодо підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді особистої поруки так, як вказаний запобіжний захід жодним чином не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.
Таким чином на думку слідчого, вищевказані обставини свідчать про неможливість запобігання наявним у кримінальному провадженні ризикам шляхом застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 , більш м`якого запобіжного заходу, ніж як винятковий запобіжний захід тримання під вартою.
26.04.2022 року, слідчим суддею Богодухівського районного суду Харківської області відносно підозрюваного ОСОБА_6 , обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком до 21 червня 2022 року, включно.
Строки досудового розслідування 19.06.2022 продовжено керівником Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил, до 3-х місяців.
Слідчий вказує, що кримінальному провадженні необхідно виконати наступне: отримати висновок призначеної судово-балістичної експертизи; отримати висновок призначеної судово-товарознавчої експертизи; відкрити та надати доступ сторонам до матеріалів досудового розслідування; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, виконати інші слідчі та розшукові дії.
Двохмісячний строк слідства закінчується 24 червня 2022 року. Однак, слідчий зазначив, що завершити досудове розслідування до вказаного строку, не представляється можливим, оскільки необхідно отримати висновок призначеної судово-балістичної експертизи; висновок призначеної судово-товарознавчої експертизи, а також усунути наявні протиріччя для остаточного та беззаперечного доведення вини ОСОБА_6 , у інкримінованих останньому кримінальних правопорушеннях, в зв`язку з чим слідчий звернувся до суду із вказаним клопотанням.
В судовому засіданні прокурор просив продовжити строк тримання під вартою підозрюваному, вважав наявними ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, та які не зменшилися. Неможливість завершити досудове розслідування в передбачений законом строк, обґрунтовує об`єктивними причинами, а саме: необхідністю отримати висновок призначеної судово-балістичної експертизи; отримати висновок призначеної судово-товарознавчої експертизи; відкрити та надати доступ сторонам до матеріалів досудового розслідування; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, виконати інші слідчі та розшукові дії.
Підозрюваний ОСОБА_6 свою вину в інкримінованих йому злочинах, передбачених ч.4 ст.296, ч.1 ст.122 КК України визнав повністю, заперечував проти задоволення клопотання, вважав міцними соціальні зв`язки, посилався на хворобу дружини та відсутність необхідності переховування ним від правосуддя. Вважав відсутнім сенс тримання його під вартою.
Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, вважав відсутньою в діях підозрюваного об`єктивної сторони «хуліганства», невірною кваліфікацію дій підзахисного за статтею «хуліганство». Звернув увагу учасників на позитивну характеристику підзахисного за місцем проживання, вважав, що від останнього буде більше користі, якщо він буде захищати державу. Зазначив, що до клопотання не додано відомості на підтвердження факту призначення по справі судово товарознавчої експертизи, відсутніми підстави для продовження строку тримання під вартою. Просив обрати запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.
Слідчий суддя вислухавши думку прокурора та інших учасників, дослідивши Витяги з Єдиного реєстру досудових розслідувань, матеріали клопотання в їх сукупності, приходить до слідуючого.
23.04.2022 о 15-00 год. ОСОБА_6 затримано в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень (злочинів).
24.04.2022 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.1 ст.122 КК України.
26.04.2022 ухвалою слідчого судді Богодухівського районного суду Харківської області відносно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 21 червня 2022 року включно.
Відповідно до положень ст.29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження відносно обвинуваченого строку тримання під вартою, суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, передбачених п.п. 1,2,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування або суду; може знищити, сховати або спотворити речі та (або) документи, які можуть мати істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення злочину; незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні; вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Слідчий суддя дійшов висновку, що саме запобіжний захід у виді тримання підозрюваного під вартою на даному етапі досудового розслідування в повній мірі відповідає меті його застосування, забезпеченню виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України. Застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_6 є недостатнім.
Всі інші питання, фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєні кримінальних правопорушень, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судового провадження, під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.
Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій її переслідують та міжнародними контрактами.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.
Однак, враховуючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_6 вказаних кримінальних правопорушень; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється, одне з яких відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого законом, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, інше відноситься до категорії нетяжких злочинів, за вчинення якого законом, передбачено покарання у виді виправних робіт до двох років або обмеження волі на строк до трьох років, або позбавлення волі на строк до трьох років, також те, що він є військовослужбовцем, при цьому самовільно залишив місце служби в бойовій обстановці, за місцем служби характеризується негативно, зареєстрованій за однією, фактично проживає за зовсім іншою адресою, за місцем проживання характеризується позитивно, має непогашену та незняту судимість, відбував покарання в місцях позбавлення волі, при цьому є таким, що раніше скоював умисні злочини проти власності, проти безпеки руху та експлуатації транспорту, умисний тяжкий злочин, направлений проти життя та здоров`я особи, вважаю, що застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, в зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню.
Також, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування або суду, з метою уникнення покарання за вчинені злочини, один з яких є тяжким; незаконного впливу на свідків та потерпілих, яка є досить високою, оскільки фактично свідки та потерпілі по кримінальному провадженню є його односельцями, що може призвести до викривлення показань та втрати доказів вчинення кримінального правопорушення; вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки підозрюваний у складний час для країни, в умовах введеного в Україні правового режиму воєнного стану, прийняв свідоме рішення скоїти умисні злочини проти особи.
Враховуючи те, що досудове слідство по даній справі не закінчено, для закінчення досудового розслідування необхідно отримати висновки експертиз, відкрити та надати доступ сторонам до матеріалів досудового розслідування, провести ряд слідчих дій, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання задовольнити та продовжити ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 23 липня 2022 року включно, відповідно до положень п.1, п.2 ч.4 ст.183 КПК України, без можливості внесення застави, в межах строків досудового слідства.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 184, 193, 194, 196, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -
Запобіжний захід у відношенні підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою, продовжити до 23 липня 2022 року включно, з подальшим його утриманням в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя