Справа № 307/3630/21
Провадження № 11-сс/4806/420/22
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про відмову у відкритті провадження

16.08.2022 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу, яку подав прокурор Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_2 ,
В С Т А Н О В И В :
Ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 01 серпня 2022 року задоволено подане адвокатом ОСОБА_3 в інтересах власника майна ОСОБА_4 клопотання та скасовано арешт тимчасово вилученого майна деревини, загальною масою 23,89 кубічних метрів, накладений ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду від 20.10.2021 у кримінальному провадження № 0000584 за ч. 1 ст. 246 КК України, а тимчасово вилучене майно повернуто законному власнику ОСОБА_4 .
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді від 01.08.2022, прокурор ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість цієї ухвали, порушує питання про її скасування.
Дослідивши матеріали судового провадження, які на вимогу Закарпатського апеляційного суду надійшли 15.08.2022, перевіривши апеляційну скаргу, вважаю, що у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_5 необхідно відмовити з таких підстав.

Так, згідно зі ст. 129 Конституції України, одним з основних принципів судочинства - є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, крім випадків, установлених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Порядок та перелік судових рішень, постановлених слідчими суддями під час досудового розслідування, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку чітко визначено та регламентовано Главою 26 (§ 2) Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 309 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді про: відмову в наданні дозволу на затримання; застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або відмову в його застосуванні; продовження строку тримання під вартою або відмову в його продовженні; застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або відмову в його застосуванні; продовження строку домашнього арешту або відмову в його продовженні; застосування запобіжного заходу у вигляді застави або про відмову в застосуванні такого заходу; поміщення особи в приймальник-розподільник для дітей або відмову в такому поміщенні; продовження строку тримання особи в приймальнику-розподільнику для дітей або відмову в його продовженні; направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи або відмову у такому направленні; арешт майна або відмову у ньому; тимчасовий доступ до речей і документів, яким дозволено вилучення речей і документів, які посвідчують користування правом на здійснення підприємницької діяльності, або інших, за відсутності яких фізична особа-підприємець чи юридична особа позбавляються можливості здійснювати свою діяльність; відсторонення від посади або відмову у ньому; продовження відсторонення від посади; відмову у здійсненні спеціального досудового розслідування; закриття кримінального провадження на підставі частини дев`ятої статті 284 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову в задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження або на рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження на підставі пункту 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.

Згідно із частиною 3 цієї статті, скарги на інші ухвали слідчого судді апеляційному оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Як убачається із матеріалів судового провадження, адвокат ОСОБА_3 подав у інтересах ОСОБА_4 слідчому судді клопотання про скасування арешту майна деревини, загальною кубомасою 23,89 м. куб., накладеного відповідно до ухвали слідчого судді Тячівського районного суду від 20.10.2021 у кримінальному провадженні № 0000584 від 14.10.2021 за ч. 1 ст. 246 КК України.

Указане клопотання слідчим суддею відповідно до вимог ст. 174 КПК України розглянуто по суті із прийняттям рішення про його задоволення та скасування арешту майна деревини, загальною кубомасою 23,89 м. куб.

За змістом положень ст. ст. 174, 309 КПК України рішення слідчого судді, прийняте за результатами розгляду клопотання про скасування арешту майна, окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає. Кримінальний процесуальний кодекс не містить норм, які б свідчили про протилежне, тобто про можливість апеляційного оскарження ухвали слідчого судді, постановленої за результатами розгляду клопотання про скасування арешту майна.

Відповідно до частини 4 статті 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає окремому оскарженню в апеляційному порядку.

Беручи до уваги те, що прокурор ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на судове рішення, яке не підлягає окремому оскарженню в апеляційному порядку, з огляду на положення частини 4 статті 399 КПК України, апеляційний суд доходить висновку про необхідність відмови у відкритті провадження за вказаною апеляційною скаргою, що не суперечить вимогам кримінального процесуального закону, в тому числі й таким загальним засадам кримінального провадження як верховенство права та законність і не призведе до порушення конституційних прав та свобод осіб у кримінальному провадженні.

Приймаючи рішення про відмову у відкритті провадження за скаргою прокурора ОСОБА_5 , апеляційний суд бере до уваги те, що в Рішенні Європейського суду з прав людини від 28 березня 2006 року в справі «Мельник проти України» (заява № 23436/03) зазначено, що спосіб, у який ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також повинні бути взяті до уваги норми внутрішнього законодавства.
Керуючись ст. 399 КПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В :
Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою, яку подав прокурор Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_2 , на ухвалу слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 01 серпня 2022 року, якою задоволено подане адвокатом ОСОБА_3 в інтересах власника майна ОСОБА_4 клопотання та скасовано арешт тимчасово вилученого майна деревини, загальною масою 23,89 кубічних метрів, накладений ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду від 20.10.2021 у кримінальному провадження № 0000584 за ч. 1 ст. 246 КК України, а тимчасово вилучене майно повернуто законному власнику ОСОБА_4 .
Копію ухвали разом з апеляційною скаргою та доданими до неї матеріалами невідкладно надіслати прокурору ОСОБА_6 як особі, яка подала апеляційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й відповідно до ч. 2 ст. 426 КПК України на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців із дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_7