Справа № 296/3765/22
УХВАЛА
Іменем України

04 серпня 2022 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

адвоката потерпілої ОСОБА_9 ,

неповнолітнього потерпілого ОСОБА_10 ,

законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_11 ,

адвоката потерпілого ОСОБА_12

обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

адвокатів обвинувачених ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000044 за обвинуваченням ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28 п. 2 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 15 п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України та ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28 п. 2 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 15 п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 115 КК України,-

встановив:

До Корольовського районного суду м. Житомира 05 липня 2022 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000044 за обвинуваченням ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28 п. 2 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 15 п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України та ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28 п. 2 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 15 п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 115 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор висловив думку, що справа підсудна Корольовському районному суду м. Житомира, просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

Адвокат ОСОБА_15 заявив клопотання, з яким погодились обвинувачені ОСОБА_13 , та їх адвокати ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , про повернення обвинувального акта у зв`язку з порушенням нормативних вимог до процедури притягнення особи до кримінальної відповідальності, у тому числі щодо невідповідності між формулюванням обвинувачення та правовою кваліфікацією діяння.

Обвинувачений ОСОБА_14 та його адвокат ОСОБА_18 погодились з думкою прокурора щодо призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Потерпілі ОСОБА_8 , законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_11 , адвокати потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_12 не заперечили щодо призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта. Клопотання адвоката ОСОБА_15 про повернення обвинувального акта просили залишити без задоволення.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав.

Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону. Угод у порядку ст. ст. 468-475 КПК України до суду не надійшло. Підстави для закриття кримінального провадження, направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено. Кримінальне провадження підсудне Корольовському районному суду м. Житомира.

Судовий розгляд необхідно здійснювати колегіальним складом у складі трьох суддів у відкритому судовому засіданні, оскільки обмеження, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні.

Щодо клопотання адвоката ОСОБА_15 про повернення прокурору обвинувального акту суд вважає, що воно не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України єдиною законною підставою для повернення обвинувального акта прокурору є невідповідність змісту самого обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Незгода сторони захисту з фактичними обставинами кримінального правопорушення, встановлені прокурором, не є підставою для повернення обвинувального акта.

За таких обставин, клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акту не підлягає задоволенню.

Крім того, прокурор у підготовчому судовому засіданні звернувся до суду з письмовими клопотаннями про виклик у судове засідання осіб для допиту як свідків та продовження обвинуваченим ОСОБА_13 та ОСОБА_14 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, оскільки строк застосування даного виду запобіжного заходу останнім закінчується 07.08.2022.

В обґрунтування своїх клопотань зазначив, що ризики, визначені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які існували на час обрання запобіжного заходу не змінилися: ОСОБА_13 та ОСОБА_14 обвинувачуються у вчиненні умисних кримінальних правопорушень, зокрема в злочині, передбаченому ч. 2 ст. 115 КК України, який згідно ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі. Вважає, що за таких обставин є ризик переховування обвинувачених від суду.

Також ОСОБА_13 з метою уникнення кримінальної відповідальності може вчиняти спроби протиправного впливу на свідків у кримінальному провадженні, які на момент вчинення злочину були його підлеглими, з метою спотворення показань останніх. Так само існує ризик щодо вчинення обвинуваченими інших кримінальних правопорушень.

Обвинувачені ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та їх адвокати ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 не заперечували щодо клопотання прокурора про виклик у судове засідання осіб для допиту як свідків. Водночас заперечили щодо задоволення клопотання прокурора про продовження підзахисним запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вказали, що прокурором не доведено ризики, визначені ст. 177 КПК України.

Адвокат ОСОБА_15 , захисник обвинуваченого ОСОБА_13 , надав суду письмове клопотання щодо зміни запобіжного заходу підзахисному з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з носінням електронного засобу контролю.

Потерпілі ОСОБА_8 , законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_11 , адвокати потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_12 не заперечували щодо клопотання прокурора про виклик у судове засідання осіб для допиту як свідків та підтримали клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу обвинуваченим у вигляді тримання під вартою та просили їх задовольнити.

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_15 щодо зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_13 у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з носінням електронного засобу контролю прокурори, потерпілі та їх захисники просили відмовити.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченим у вигляді тримання під вартою та клопотання адвоката про зміну запобіжного заходу суд виходить з наступного.

З матеріалів обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_13 та ОСОБА_14 обвинувачуються у вчиненні умисних кримінальних правопорушень, які згідно ст. 12 КК України відносяться до особливо тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі.

У відповідності до ст. 178 КПК України суд враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винуватими у кримінальних правопорушеннях, у яких вони обвинувачуються та вважає, що з урахуванням суспільної небезпечності вчинених злочинів існує ризик переховування обвинувачених від суду.

Крім того, на думку суду, на даному етапі судового провадження існує ризик протиправного впливу обвинуваченими на потерпілих та свідків.

За таких обставин, суд доходить висновку, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинувачених.

Таким чином, клопотання прокурора про продовження вищевказаним обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підлягає задоволенню. Натомість у клопотанні адвоката про зміну запобіжного заходу необхідно відмовити.

Згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України суд при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, не визначає розмір застави у кримінальному провадженні.

Крім того, у підготовчому судовому засіданні адвокатом ОСОБА_15 заявлено клопотання про скасування арешту на майно, що був накладений ухвалою слідчого судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 10.03.2022 в частині заборони відчуження, розпорядження та користування автомобілем марки Toyota, модель RAV4, державний номерний знак НОМЕР_1 та свідоцтвом про реєстрацію транспортним засобом серії НОМЕР_2 .

Обґрунтовуючи свої вимоги у клопотанні про скасування арешту на майно, захисник ОСОБА_15 послався на те, що відпала потреба в подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження, оскільки арештоване майно може бути в майбутньому використано як доказ вчинення кримінального правопорушення.

Обвинувачені та їх захисники підтримали та просили задовольнити клопотання адвоката ОСОБА_15 .

Прокурори, потерпілі та їх захисники у задоволенні клопотання щодо скасування арешту на майно просили суд відмовити.

Вирішуючи клопотання про скасування арешту на майно, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження.

Аналізуючи доводи, викладені у клопотанні про скасування арешту майна, суд доходить висновку, що підстави, на які посилається захисник ОСОБА_15 , не вказують на необґрунтованість накладення арешту на майно та не доводять, що в подальшому в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба, оскільки за встановлених обставин, застосований захід забезпечення кримінального провадження відповідає його завданням та меті.

При цьому слід зазначити, що відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. З огляду на це суд не вбачає підстав для задоволення клопотання на даній стадії кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 179, 181, 314-316, 331, 371, 372 КПК України, суд, -

постановив:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_15 щодо повернення обвинувального акта відмовити.

Призначити судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28 п. 2 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 15 п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України та ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28 п. 2 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 15 п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 115 КК України на 12 серпня 2022 року о 12 год 00 хв у відкритому судовому засіданні в приміщенні Корольовського районного суду м. Житомира.

Розгляд кримінального провадження здійснювати колегіальним судом у складі трьох суддів.

В судове засідання викликати учасників судового провадження.

Клопотання прокурора щодо виклику у судове засідання осіб для допиту як свідків задовольнити.

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_15 про скасування арешту на майно, клопотання щодо зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_13 у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з носінням електронного засобу контролю відмовити.

Цивільні позови потерпілих прийняти до судового провадження.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченим ОСОБА_13 та ОСОБА_14 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Житомирська установа виконання покарань (№8)» на строк 60 днів, тобто до 02 жовтня 2022 року, включно, без права внесення застави.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Житомирська установа виконання покарань (№8)» на строк 60 днів, тобто до 02 жовтня 2022 року, включно, без права внесення застави.

Копію даної ухвали направити до Державної установи «Житомирська установа виконання покарань (№8)» для виконання.

Ухвала суду в частині продовження запобіжного заходу може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3