УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 травня 2022 року
м. Київ

справа № 442/5388/21
провадження № 51-1296 ск 22

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі Суд) у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15 листопада 2021 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 14 лютого 2022 року відносно нього.
Оскаржені судові рішення

1. Зазначеним вироком, залишеним без змін апеляційним судом
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сургут, жителя м. Дрогобича Львівської області,
засуджено за вчинення злочину, передбаченого частиною 1 статті 125 КК до покарання у виді 200 годин громадських робіт.

2. Суд визнав доведеним, що засуджений 28 червня 2021 року близько 19:30 біля продуктового магазину «1+1» по вул. Бориславській, 91 у м. Дрогобичі в ході суперечки через тривалі неприязні стосунки умисно завдав ОСОБА_5 удар долонею по обличчю, спричинивши легкі тілесні ушкодження.

Вимоги і доводи, наведені в касаційній скарзі
3. Не оспорюючи доведеності вини та правильності кваліфікації його дій, засуджений просить змінити судові рішення, посилаючись на призначення надто суворого покарання, що не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та його особі.
4. Він стверджує, що суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, не врахували думку потерпілої, яка просила призначити покарання у виді штрафу. Також суд апеляційної інстанції належним чином не врахував дані, що його характеризують.
Оцінка Суду

5. Відповідно до статей 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має відповідати характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.
6. Зі змісту оскаржуваних судових рішень убачається, що суд першої інстанції врахував обставини, на які посилається засуджений у касаційній скарзі, і не вважав, що вони свідчать про необхідність призначення іншого виду покарання.
7. При призначенні покарання суд не встановив обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, однак врахував ступінь тяжкості проступку, факти неодноразового попереднього побиття потерпілої, зухвалий характер дій, вчинених у громадському місці та в присутності малолітньої дитини, яку потерпіла тримала на руках. Суд також не залишив поза увагою, що засуджений не судимий та на обліку у нарколога і психіатра не перебуває.
8. З огляду на такі обставини суд обґрунтовано призначив покарання у виді громадських робіт.
9. Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції в частині призначення засудженому покарання. Рішення апеляційного суду належним чином мотивоване з посиланням на обставини справи і відповідає вимогам статті 419 КПК.
10. У своїй касаційний скарзі засуджений не наводить переконливих підстав вважати таке покарання явно несправедливим.
11. Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 428 КПК суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, доданих до неї судових рішень не вбачається підстав для її задоволення.
З огляду на викладене, керуючись пунктом 2 частини 2 статті 428 КПК, Суд постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15 листопада 2021 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 14 лютого 2022 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3