ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 635/436/22 Номер провадження 11-кп/814/2337/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
захисника адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні № 0000173 за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 15 вересня 2022 року,

встановила:
Цією ухвалою клопотання прокурора задоволено та

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Харків, громадянину України, не працюючому, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , неодноразово судимому,
обвинуваченому за ч.2 ст. 185 КК України,
продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 14.11.2022 включно.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що він, 31.08.2021 о 12.00 год перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшовши на територію домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_8 , помітивши на кріслі біля будинку мобільний телефон ТМ «Redmi Note 9 Pro», який належить ОСОБА_8 , таємно, повторно, викрав вказаний телефон, вартістю 4859 грн та залишив місце вчиненні злочину.
Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд мотивував ухвалення рішення наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, тяжкістю покарання та наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, тому вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних засобів не зможе запобігти ризикам.

На ухвалу суду захисник в інтересах обвинуваченого подала апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою обрати обвинуваченому запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що зазначені ризики не підтверджуються та ґрунтуються на припущеннях.

Судом не взято до уваги її пояснення про сумлінну поведінку обвинуваченого під час досудового розслідування, визнання ним вини у вчиненому, відсутність претензій у потерпілої, те, що телефон повернуто, а тому відсутня матеріальна шкода.

Крім цього зазначено, що судовий розгляд було проведено без участі обвинуваченого, чим порушено його права.

Інші учасники провадження ухвалу не оскаржували.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника в підтримку апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Апеляційним судом встановлено, що на розгляді суду першої інстанції перебуває кримінальне провадження № 0000173 за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.2 ст. 185 КК України. В судовому засіданні 15 вересня 2022 року суд першої інстанції постановив ухвалу про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 14.11.2022 включно.

У відповідності до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч.2 цієї статті визначено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Розглядаючи питання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним стороною обвинувачення.

За змістом кримінального процесуального закону (ст.199 КПК України), при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою суд досліджує матеріали провадження на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу, з`ясовує конкретні причини тривалого строку розгляду справи і тримання особи під вартою, інші обставини, необхідні для вирішення справи, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та обрати інший запобіжний захід, тощо.

Суд першої інстанції, оцінивши в сукупності всі обставини, що враховуються при розгляді питання про продовження строку тримання під вартою, постановив ухвалу з дотриманням приписів статей 177, 183, 197, 199 та 331 КПК України.

Ухвалюючи рішення, суд врахував положення наведених вище норм процесуального закону та дійшов правильного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, вірно пославшись на обґрунтованість підозри та те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тому, враховуючи тяжкість злочину, інкримінованого ОСОБА_7 , за який передбачено покарання до 5 років позбавлення волі, даних про особу обвинуваченого, встановлених судом першої інстанції, наявність неодноразових судимостей, те, що судовий розгляд у даному провадженні не завершено та на розгляді в суді знаходяться й інші кримінальні провадження щодо ОСОБА_7 , суд дійшов правильного висновку про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Отже, вказані вище обставини дають достатні підстави вважати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання запобіжного заходу та на час вирішення питання не зменшилися.

Визнання вини та повернення викраденого майна не свідчать про зменшення встановлених судом ризиків. При цьому, відповідно до обвинувального акту майно повернуто потерпілій органом досудового розслідування.

Тобто, обвинувачений та його захисник не навели переконливих підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який або доказів, які б вказували, що більш м`який запобіжний захід здатний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Суд першої інстанції дійсно розглянув питання про продовження строку запобіжного заходу ОСОБА_7 без його участі. Відповідно до матеріалів справи суду першої інстанції не вдалося забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції або своєчасно доставити обвинуваченого до суду у зв`язку з введенням воєнного стану та складнощами логістики. Проте, захист прав обвинуваченого під час судового розгляду забезпечено шляхом забезпечення участі захисника в судовому засіданні.

При цьому відсутність обвинуваченого під час вирішення питання про продовження йому строку запобіжного заходу не вплинула на правильність висновків суду про наявність ризиків, зазначених прокурором у клопотанні.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості ухвали є неспроможними.

З огляду на вказане, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування відсутні, а тому у задоволенні апеляційної скарги захисника необхідно відмовити.

Керуючись ст. 405, 419, 422-1КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 15 вересня 2022 року щодо ОСОБА_7 без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4