Єдиний унікальний № 510/1894/16-к
Провадження № 1-кп/946/275/22
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА
Іменем України
про звільнення особи від кримінальної відповідальності
та про закриття кримінального провадження

28 березня 2022 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

провів у місті Ізмаїл Одеської області відкрите судове засідання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000393, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Рені Одеської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 Кримінального кодексу України (далі КК),

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , захисниця ОСОБА_5 ,

інші учасники судового провадження: потерпілий ОСОБА_6 , представник потерпілого ОСОБА_7 .

Суть питання, що вирішується
1.Захисниця ОСОБА_5 під час судового засідання звернулася з клопотанням про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК, на підставі ст. 49 КК, у зв`язку із закінченням строку давності та про закриття кримінального провадження.

Встановлені судом обставини
2. ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК, а саме у погрозі вбивством, якщо є реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози, яке в силу ст. 12 КК на час його вчинення відносилося до категорії злочинів невеликої тяжкості, а на даний час відповідно до ст. 12 КК відноситься до категорії проступків.

3.Так, ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 01 липня 2016 року о 09:00 годині, знаходячись на зборах профспілкового комітету локомотивного Депо-Рені Одеської залізниці, розташованого за адресою: м. Рені Одеської області, вул. Соборна, буд. 30, маючи умисел, спрямований на погрозу вбивством ОСОБА_6 , вчинив з ним сварку, при цьому погрожував останньому вбивством в присутності членів профспілкового комітету, почав демонструвати намір фізичного впливу та кидався на ОСОБА_6 , незважаючи на те, що раніше 26.05.2016 слідчим суддею Ренійського районного суду Одеської області була постановлена ухвала відносно ОСОБА_3 щодо застосування йому запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання строком на два місяці, в якій зазначалося утримуватись від спілкування з потерпілим ОСОБА_6 та свідками по кримінальному провадженню № 0000238 від 11.04.2016, в результаті чого ОСОБА_6 усвідомив наявність реальних підстав побоюватися здійснення цієї погрози.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 129 КК, а саме погроза вбивством, якщо є реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

4.У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , хоча і не визнав вину у висунутому обвинуваченні, але клопотання захисниці ОСОБА_5 підтримав, просив звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, при цьому надав суду свою згоду за закриття кримінального провадження з вказаної нереабілітуючої підстави.

5.Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні висловив думку про можливість звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності та про закриття кримінального провадження відносно нього, зазначивши, що з моменту вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення вже пройшли строки давності притягнення його до кримінальної відповідальності, обвинувачений ОСОБА_3 не ухилявся від досудового розслідування та інших кримінальних правопорушень не вчиняв.

6.Потерпілий ОСОБА_6 заперечив проти закриття кримінального провадження, а його представник ОСОБА_7 послався на розсуд суду, зазначивши, що є імперативні норми, які передбачають можливість звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

7.Відповідно до довідки про судимість від 28.03.2022, обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий та до кримінальної відповідальності не притягувався, та починаючи з 01.07.2016 інших кримінальних правопорушень не вчиняв, до кримінальної відповідальності не притягувався.

Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали
8.Суд, заслухавши думки учасників судового провадження, дійшов висновку про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності та про закриття кримінального провадження з таких підстав.

9.Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) встановлено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

10.Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
11.Частиною 8 ст. 284 КПК встановлено, що закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує, в цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

12.При вирішенні питання про те, за якою класифікацією кримінальних правопорушень, слід застосувати норми КК, суд враховує те, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VIII (далі Закон №2617-VIII), що набирав чинності з 01.07.2020, яким до ст. 12 КК були внесені зміни щодо класифікації кримінальних правопорушень.

13.Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Згідно ж ч. 2 ст. 5 КК, закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншими чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

14.Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 129 КК, яке, в силу ч. 2 ст. 4, ч. 2 ст. 5 КК на теперішній час згідно ст. 12 КК є кримінальним проступком, за який передбачене покарання у виді обмеження волі, а на час вчинення відповідно до ст. 12 КК було злочином невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження волі.

15.Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК у редакції чинної на час вчинення ОСОБА_3 діяння, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження волі.

16.Згідно ж п. 2 ч. 1 ст. 49 КК чинної редакції особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

17.Таким чином, п. 2 ч. 1 ст. 49 КК встановлений однаковий строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК, а саме три роки.

18.Частиною 2 ст. 49 КК передбачено, що перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років, а з часу вчинення кримінального проступку п`ять років.

19.Будь-яких даних, які би свідчили про ухилення обвинуваченого ОСОБА_3 від досудового розслідування чи суду, не встановлено. Також встановлено, що ОСОБА_3 після 01.07.2016 іншого кримінального правопорушення не вчиняв, у зв`язку з чим перебіг давності відповідно до ч. 3 ст. 49 КК не переривався.

20.Отже, саме формулювання вказаних положень ст. 49 КК, п. 1 ч. 2, ч. 8 ст. 284, ч. 3 ст. 288 КПК, свідчить про те, що вони є імперативними та не залежить як від думок учасників судового провадження, так і від розсуду суду. Тому у випадку встановлення усіх обставин, які є підставою для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності з цих підстав, та при наявності його згоди на це, незалежно від визнання ним своєї вини, то суд зобов`язаний прийняти рішення про звільнення його від кримінальної відповідальності та про закриття кримінального провадження, незалежно від думок учасників судового провадження.
21.Крім того, чинним законодавством не заборонено звільняти особу від кримінальної відповідальності та закривати кримінальне провадження у зв`язку з тим, що особа не визнає свою винуватість або у зв`язку із запереченнями потерпілого. З наведеної ч. 8 ст. 284 КПК випливає, що єдиною умовою для закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності є лише згода обвинуваченого на це. У даному ж випадку обвинувачений ОСОБА_3 надав суду свою згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, згідно ст. 49 КК, у зв`язку із закінченням строку давності, та на закриття кримінального провадження відносно нього у зв`язку з цим.

22.При цьому суд також враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 29.07.2021 № 552/5595/18, згідно якій за змістом статей 284 288 КПК підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах. Отже, наявність таких умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено. Передбачений законом інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення з визнанням ними своєї вини у вчиненні злочину.

23.Таким чином, враховуючи, те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, за який передбачене покарання у виді обмеження волі (на час його вчинення злочин невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження волі), 01 липня 2016 року, у зв`язку з чим на день вирішення питання про його звільнення від кримінальної відповідальності минув строк більш ніж п`ять років (тобто минув як загальний строк, так і спеціальний), тому, а також з урахуванням згоди обвинуваченого ОСОБА_3 , на підставі імперативних положень п. 2 ч. 1, ч. 2 ст. 49 КК він має бути звільнений від кримінальної відповідальності.

24.Оскільки суд дійшов висновку про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, то кримінальне провадження відносно нього має бути закрите на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК.

Керуючись ст. 49 КК, ст. ст. 284, 370 372 КПК, суд

постановив:
1.Звільнити ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК, від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності на підставі ст. 49 КК.

2.Закрити кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.07.2016 за № 0000393, на підставі п. 1 ч.2 ст. 284 КПК, у зв`язку зі звільненням ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності.

3.Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

4.Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1