КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №644/2986/21
Провадження № 1-і/552/152/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2022 року Київський районний суд м. Полтави

у складі : головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Полтава клопотання прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю: прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :
05.07.2022 прокурор Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова звернувся до Київського районного суду м.Полтава з клопотанням про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів відносно ОСОБА_3 , вказуючи на те, що на розгляді Орджонікідзевського районного суду міста Харкова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000328 від 28.02.2021 за ч.3 ст.185 КК України стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за фактом таємного викрадення 07.02.2021 з зачиненого автомобіля «Таврія» д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився за адресою: АДРЕСА_1 інструментів, болгарки, шуруповерта, набору ключів, сумки з рожковими ключами, електричній провід, переноски, розетки на загальну суму 3075 грн., що належать ОСОБА_6 .
Правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , ч. 3 ст. 185 КК України тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднана з проникненням у сховище.
Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 13.05.2022 року, стосовно ОСОБА_3 продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».
На даний час ризики, передбачені ст.177 КПК України, які враховувались судом при обранні запобіжного заходу, не зменшились та виправдовують тримання зазначеної особи під вартою тим, що ОСОБА_3 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, за який, зокрема, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років.
Наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, підтверджується тим, що ОСОБА_3 раніше судимий за тяжкий злочин, судимість за який не знята та не погашена у встановлений законом строк, перебуваючи на волі, може продовжити займатись злочинною діяльністю та вчинити інші кримінальні правопорушення, з метою уникнення покарання може переховуватись від суду.
Враховуючи викладене, вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_3 у разі визнання його винуватим у вказаному кримінальному правопорушенні, свідчить про неможливість запобігання вказаному ризику шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Зважаючи на той факт, що закінчити судовий розгляд вказаного кримінального провадження на даний час не можливо у зв`язку з тим, що судовий розгляд закінчено, проте судом оголошено перерву перед судовими дебатами, у сторони обвинувачення є підстави клопотати перед судом про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 .
Також, можливість призначення покарання обвинуваченому у вигляді реального позбавлення волі може викликати загрозу втечі обвинуваченого, оскільки інкримінованим злочином передбачено позбавлення волі терміном від 3 до 6 років, вчинення ним інших кримінальних правопорушень.
Вказане у своїй сукупності свідчить про відсутність у обвинуваченого стійких соціальних зав`язків, можливість зміни місця проживання з метою ухилення від суду і вчинення нових злочинів, тим самим підтримавши заявлене клопотання.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 у виді тримання під вартою на шістдесят діб, посилаючись на те, що продовжений запобіжного захід відносно нього у вигляді тримання під вартою - спливає. ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання до 6 років позбавлення волі, не працює, тобто не має постійного джерела доходу, раніше судимий, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, таким чином залишаються підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення, тим самим продовжити злочинну діяльність, що свідчить про те, що заявлені ризики не зменшилися та існує неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник, адвокат ОСОБА_5 , в судовому засіданні в задоволенні заявленого прокурором клопотання просять відмовити, зазначивши, що прокурором не доведені ризики передбачені ст.177 КПК України, а тому є підстави змінити обвинуваченому запобіжний захід на більш м`який, а саме - домашній арешт, або особисто зобов`язання.

З`ясувавши думку учасників судового процесу, судом встановлено наступне.

Так, відповідно до ч. 1ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

При вирішенні клопотання, яке заявлено прокурором, суд оцінює сукупність обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_3 обвинувачується у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років. На теперішній час не має постійного джерела існування, раніше судимій, судимості не зняті та не погашені у встановлений законом строк, що свідчить про існування ризику повторного вчинення кримінального правопорушення, крім того, враховуючи міру покарання яке загрожує обвинуваченому в разі доведеності його вини, може переховуватися від суду, тим самим перешкоджати кримінальному провадженню.

Строк тримання під вартою, встановлений на підставі ухвали Київського районного суду м.Полтави від 13.05.2022 - спливає 11.07.2022 року.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Так, згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства. У рішенні по справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року Європейський суд з прав людини вказав, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.
Обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення та наявної обґрунтованої підозри на даний час не виходить за межі розумного строку. Він кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризику передбаченого ст.177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.
Враховуючи наведене, з метою забезпечення виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, попередження переховуванню від суду, вчинення інших кримінальних правопорушень чи продовження кримінального правопорушення, у якому обвинувачується, суд вважає за доцільне продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_3 до шістдесяти днів - до 04 вересня 2022 року, тим самим задовольнивши клопотання прокурора.
Керуючись статтями 176-178, 183, 196, 197, 199, 205, 331, 350 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до шістдесяти днів - до 04 вересня 2022 року.
Копію ухвали для виконання надіслати до Державної установи « Харківський слідчий ізолятор».
Строк дії ухвали встановити до 04 вересня 2022 року.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з моменту її проголошення до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтава.
Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1