Справа № 191/781/22
Провадження № 1-кп/191/53/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2022 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000153від 04.03.2022 відносно
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Синельникове Дніпропетровської області, громадянина України, з базовою середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст.89 КК України,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , реалізуючи свій прямий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникнення у інше сховище, діючи умисно та з корисливих мотивів, будучи впевненим, що його дії носять таємний характер та за ним ніхто не спостерігає, в ніч з 03.03.2022 на 04.03.2022 в період часу з 00 годин 00 хвилин до 06 години 00 хвилин (точний час під час досудового розслідування не встановлено), переліз через металевий паркан та потрапив до території житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 .
Далі, ОСОБА_5 , пройшовши по території домоволодіння і задньому дворі, біля господарчих забудівель виявив клітки, в яких знаходились кролі. Визначивши предметом свого злочинного посягання саме кролів, останній відчинив дверцята кліток, які знаходились на території домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 та викрав: одну кролицю білої масті породи «Новозеландська», вага якої складала 7 кг, віком 8 місяців вартістю 840 гривень 00 копійок, та кроля сірої масті породи «Фландр», вагою 7 кг, віком 8 місяців, вартістю 910 гривен 00 копійок, які належать потерпілому ОСОБА_4 .
З викраденим майном ОСОБА_5 з місця вчинення кримінальної правопорушення зник, розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_4 матеріальний збиток , який становить 1750 гривень 00 копійок.
Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 с 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше сховище.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся, підтвердив обставини вчинення злочину так, як вони викладені вище.
Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має, просив призначити покарання розсуд суду.
Оскільки учасники судового провадження не оспорювали обставин вчиненого кримінального правопорушення та не заперечували проти скороченого судового розгляду, суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. За таких обставин суд прийняв рішення про проведення скороченого судового розгляду. Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.
Крім того, це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з якими суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Враховуючи викладене вище, суд, допитавши обвинуваченого, потерпілого, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю, дії обвинуваченого кваліфіковано вірно за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше сховище.
Призначаючи покарання обвинуваченому, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує обставини та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, особу винного, який раніше не судимий в силу ст.89 КК України, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не працює, за місцем проживання характеризується задовільно, у вчиненому розкаюється.
Обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, є його щире каяття у вчинені кримінального правопорушення.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.
Відповідно до вимог ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, його щире каяття, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, також враховуючи, що при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад, закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зі ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливо без його ізоляції від суспільства, а тому вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах інкримінованого йому діяння, а саме у виді позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України та покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.
Судові витрати за проведення судових експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави та судового експерта.
Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд , -

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки.
Покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_5 не обирати.
Речові докази вилучені згідно протоколу огляду місця події від 04.03.2022 два кролі: кролицю білої масті, породи «Новозеландська», вагою 7 кг; кроля сірої масті, породи «Фландр», вагою 7 кг., які передані на відповідальне потерпілому ОСОБА_4 , після набрання вироком законної сили, залишити у власності ОСОБА_4 .
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи №СЕ-19/104-22-8038-ТВ від 14.04.2022 у розмірі 686 (шістсот вісімдесят шість) грн. 48 коп.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь експерта ОСОБА_6 (розрахунковий рахунок - НОМЕР_1 ) процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи №983/22 від 20.04.2022 в розмірі 180 (сто вісімдесят) грн. 00 коп.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1