ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2022 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000079 від 05.02.2022 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Шахтарськ, Донецької області, громадянки України, освіта середня, заміжньої, не працюючої, раніше не судимої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1ст.115 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , захисників-адвокатів - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинуваченої - ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачена ОСОБА_3 , 05 лютого 2022 року приблизно о 13 годині 00 хвилин знаходилася у кімнаті квартири АДРЕСА_3 . В цей час у цій же кімнаті знаходився її співмешканець ОСОБА_7 , де між ними відбувся словесний конфлікт, в ході якого, у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень останньому. Для реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_3 взяла у праву руку зі столу, який був поруч із нею, кухонний ніж.
Того ж дня, а саме 05 лютого 2022 року, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, знаходячись у вказаній кімнаті квартири та у зазначений час, діючи умисно, на ґрунті раптово виниклого конфлікту, з метою заподіяння своєму співмешканцю ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, знаходячись у безпосередній близькості до останнього, який перебував по відношенню до ОСОБА_3 обличчям, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, цілеспрямовано, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, своєю правою рукою, в якій тримала кухонний ніж, нанесла своєму співмешканцю один удар в ділянку грудної клітини, спричинивши своїми злочинними діями, тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини ліворуч, яке розпочинається раною по передньо - пахвовій лінії в проекції 3-4-го ребра, далі переходить в раньовий канал, який йде спереду назад та проникає в плевральну порожнину, з подальшим наскрізним ушкодженням верхньої частки лівої легені, серцевої сорочки та лівої передньої стінки лівого шлуночка серця, з явищами гемоперикарду та гемопневмотораксу, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння.
Будучи допитаною в якості обвинуваченої, ОСОБА_3 , суду повідомила, що вночі з 04 на 05 лютого 2022 року, вона разом з ОСОБА_7 була на дискотеці, звідки спочатку додому пішов ОСОБА_7 , який був її співмешканцем, а вона повернулась близько 06 години ранку 05 лютого 2022 року, де побачила, що ОСОБА_7 продовжував вживати алкогольні напої, у зв`язку з чим між ними відбувся конфлікт, ОСОБА_7 спровокував бійку, після чого вона пішла спати. У подальшому, близько 12 години 05 лютого 2022 року, ОСОБА_7 її розбудив, почав вимагати грошові кошти для подальшого придбання алкогольних напоїв, став хапати її та у зв`язку з тим, що вона була налякана, вона схопила правою рукою ніж з метою його налякати, однак ОСОБА_7 підійшов до неї надто близько в результаті чого вона нанесла йому один тичковий удар ножем. Після того, як вона побачила, що від удару ОСОБА_7 присів, отримавши ножове поранення, вона почала зупиняти кровотечу та викликала швидку допомогу. Стверджувала у суді, що не бажала смерті потерпілому, нанесла удар ножем з метою уникнення можливого побиття із боку потерпілого ОСОБА_7 .
Від потерпілого ОСОБА_7 надійшла заява про розгляд кримінального провадження без його участі, оскільки постійно проживає на території Донецької області, де відбуваються бойові дії. Також, як слідує із заяви потерпілого ОСОБА_7 , що претензій до обвинуваченої ОСОБА_3 він не має.
Судом було досліджено письмові докази долучені прокурором під час розгляду кримінального провадження, а саме:
- протокол огляду від 05 лютого 2022 року з фото-таблицею до нього, згідно якого було виявлено та вилучено речі ОСОБА_7 (футболку зі слідами РБК, водолазку зі слідами РБК, джинси зі слідами РБК та шкарпетки);
- протоколом огляду від 05 лютого 2022 року з фото-таблицею до нього, згідно якого було оглянуто приміщення кімнати 115 по АДРЕСА_4 , в ході якого виявлено та вилучено предмет схожий на кухонний ніж зі слідами РБК, змиви зі слідами РБК;
- протокол обшуку особи від 05 лютого 2022 року згідно якого у ОСОБА_3 було вилучено сарафан;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 06 лютого 2022 року з фото-таблицею до нього, згідно якого обвинувачена ОСОБА_3 вказала за механізм спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 за обставин, що мали місце 05 лютого 2022 року;
- висновок судово-імунологічної експертизи № 60/1 від 21 лютого 2022 року згідно якого при дослідженні зразка крові потерпілого ОСОБА_7 встановлена група 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0;
- висновок судово-імунологічної експертизи №60 від 23 лютого 2022 року згідно якого встановлено, що кров ОСОБА_3 належить до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0;
- висновком судово-медичної експертизи №60/2 від 03 березня 2022 року згідно якого вслідах на футболці, на светрі (водолазка), джинсах, на марлі зі змивом - знайдена кров, при встановленні видової приналежності якої виявлений білок крові людини. При серологічному дослідженні крові виявленний антиген Н. на светрі виявлені ізогемаглютиніни анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВ0. Отриманий результат дослідження крові на светрі вказує на приналежність її до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, а на футболці, джинсах та марлі зі змивом не виключає можливу приналежність до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0.

На підставі отриманих результатів дослідження слідів крові на футболці, светрі, джинсах, з урахуванням групової приналежності крові потерпілого ОСОБА_7 , не виключається можливість походження крові у вказаних об`єктах від потерпілого ОСОБА_7 , Оскільки на светрі групова приналежність крові співпадає з груповою приналежністю його крові за ізосерологічною системою АВ0, а на футболці, джинсах, змивах з марлі виявлений антиген Н який є групо специфічним для його крові. Враховуючи групову приналежність крові підозрюваної ОСОБА_3 не можна виключити можливе походження крові в слідах на футболці, светрі, джинсах, марлі зі змивом і від неї, оскільки групова приналежність крові в системою АВ0, а на речах виявлений антиген Н який є групо специфічним для її крові;
- висновок експертизи речових доказів №104 від 07 березня 2022 року, згідно якого в слідах на клинку кухонного ножа, наданого на дослідження, встановлено наявність крові та знайдені клітини м`язової тканини. При визначенні видової належності слідів виявлено білок людини.
При цитологічному дослідженні встановлено, що кров та клітини м`язової тканини належать особі чоловічої генетичної статі, при серологічному дослідженні крові та клітин м`язової тканини виявлено антиген Н ізосерологічної системи АВ0.
Враховуючи отримані результати цитологічного і серологічного досліджень, можливо висловитись, що кров та клітини м`язової тканини на клинку ножа, наданого на дослідження, могли походити від чоловіка (чоловіків) групи крові 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти -В, яким в даному випадку є потерпілий ОСОБА_7 , беручі до уваги його стать і групову належність його крові. Отримані дані цитологічного дослідження, виключають можливість походження крові та клітин м`язової тканини на клинку ножа від підозрюваної ОСОБА_3
- висновок судово-медичної експертизи №558е/61 від 24 березня 2022 року згідно якого за даними наданої медичної документації у ОСОБА_7 виявлено тілесне ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини ліворуч, яке розпочинається раною по передньо-пахвовій лінії в проекції 3-4-го ребра, далі переходить в раньовий канал, який йде спереду назад та проникає в плевральну порожнину, з подальшим наскрізним ушкодженням верхньої частки лівої легені, серцевої сорочки та лівої передньої стінки лівого шлуночка, з явищами гемоперикарду (кров в серцевій сорочці) та гемопневмотораксу (кров та повітря в плевральній порожнині).
Виявлене у нього тілесне ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини ліворуч з ушкодженням внутрішніх органів, спричинено від механічної дії гострого предмету, який володів колючо-ріжучими властивостями, що діяв у напрямку спереду назад, яким могло бути і лезо ножа або інші предмети з аналогічними травмуючими властивостями, що підтверджується характером рани, наявністю та напрямком раньового каналу.
За своїм характером виявлене у нього тілесне ушкодження відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння.
Враховуючи характер та локалізацію виявленого тілесного ушкодження, дані медичної документації (стан хворого на момент госпіталізації), можливо вказати, що воно отримано незадовго до надходження на стаціонарне, а саме 05.02.2022 року.
Враховуючи характер, локалізацію та кількість виявлених тілесних ушкоджень (за даними медичної документації), можливо вказати, що воно могло бути спричинено і від 1-ї механічної дії.
Виявлене у нього тілесне ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини ліворуч з ушкодженням внутрішніх органів, спричинено від механічної дії гострого предмету, який володів колючо-ріжучими властивостями, що діяв у напрямку спереду назад, яким могло бути і лезо ножа або інші предмети з аналогічними травмуючими властивостями, що підтверджується характером рани, наявністю та напрямком раньового каналу.
Виявлене тілесне ушкодження знаходиться в анатомічній ділянці доступній для нанесення власною рукою, але враховуючи тяжкість отриманої травми, вважаю не характерним спричинення його власною рукою.
За даними наданої медичної документації у нього виявлено тілесне ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини ліворуч, яке розпочинається раною по передньо-пахвовій лінії в проекції 3-4-го ребра, далі переходить в раньовий канал, який йде спереду назад та проникає в плевральну порожнину, з подальшим наскрізним ушкодженням верхньої частки лівої легені, серцевої сорочки та лівої передньої стінки лівого шлуночка, з явищами гемоперикарду (кров в серцевій сорочці) та гемопневмотораксу (кров та повітря в плевральній порожнині).
Виявлене у нього тілесне ушкодження у вигляді: проникаючого колото- різаного поранення грудної клітини ліворуч з ушкодженням внутрішніх органів, спричинено від механічної дії гострого предмету, який володів колючо-ріжучими властивостями, що діяв у напрямку спереду назад, яким могло бути і лезо ножа або інші предмети з аналогічними травмуючими властивостями, що підтверджується характером рани, наявністю та напрямком раньового каналу.
Локалізація та характер виявленого у ОСОБА_7 тілесного ушкодження, механізм його спричинення встановлений при проведенні судово- медичної експертизи, не суперечать механізму, локалізації та характеру на які вказує ОСОБА_3 в ході проведення слідчого експерименту за її участі.
- висновок молекулярно-генетичної експертизи №301 від 12 квітня 2022 року згідно якого, проведений молекулярно-генетичний порівняльний аналіз виявив співпадання генотипу слідів крові на клинку кухонного ножа з генотипом ОСОБА_7 та неспівпадання з генотипом ОСОБА_3 .
ДНК цих слідів крові може походити від потерпілого ОСОБА_7 з ймовірністю не менше 99,9999958%. Частота поширення подібної комбінації генетичних ознак складає 0,42*10-17. Це означає, що вказана комбінація генетичних ознак зустрічається у 0,42 чоловіків на сто квадрильйонів.
- висновок судово-імунологічної експертизи №60/3 від 09 березня 2022 року, згідно якого на сукні жіночій («сарафан») встановлена наявність крові людини. При серологічному дослідженні крові виявлений антиген Н, що не виключає можливості походження слідів крові у зазначених об`єктах від особи (осіб) з групою крові 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0. Враховуючи отримані результати дослідження, групову належність крові ОСОБА_7 та групову належність підозрюваної ОСОБА_3 , виявлений антиген Н, який є групоспецифічним антигеном їх крові, не виключена можливість походження зазначених слідів як за рахунок крові потерпілого, так і за рахунок крові підозрюваної;
- висновок молекулярно-генетичної експертизи №300 від 12 квітня 2022 року, згідно якого зі слідів з кров`ю на жіночій сукні (сарафані) отримані змішані препарати ДНК чоловічої та жіночої статевої належності з переважанням чоловічої ДНК, встановлений їх генотип, який має ознаки суміші ДНК 2-х осіб.
Проведений молекулярно-генетичний порівняльний аналіз виявив співпадання домінуючого генотипу слідів з кров`ю на жіночій сукні (сарафані) з генотипом ОСОБА_7 , та мінорного генотипу з генотипом підозрюваної ОСОБА_3 .
ДНК досліджених слідів з кров`ю може походити від ОСОБА_7 з ймовірністю не менше 99,9999958%. Частота поширення подібної комбінації генетичних ознак складає 0,42*10-17. Це означає, що вказана комбінація генетичних ознак зустрічається у 0,42 чоловіків на сто квадрильйонів.
Суміш ДНК слідів з кров`ю на жіночій сукні (сарафані) могла утворитись від змішування крові потерпілого і злущеного епітелію підозрюваної.
Дослідивши в сукупності безпосередньо зібрані докази, допитавши обвинувачену ОСОБА_3 у судовому засідання, суд вважає, що органами досудового розслідування надана неправильна юридична оцінка діям обвинуваченої ОСОБА_3 і її дії помилково кваліфіковано за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України, оскільки умисел ОСОБА_3 на закінчений замах на умисне вбивство, тобто закінчений замах на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 , не знайшов свого підтвердження, з огляду на наступне.
Так, відповідно до ч.1 ст. 115 КК України умисним вбивством є умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині. Умисне вбивство слід відрізняти від умисного тяжкого тілесного ушкодження. Визначальним при цьому є спрямованість умислу винного, його суб`єктивне ставлення до наслідків своїх дій.
Умисне тяжке тілесне ушкодження (ст. 121 КК України) є злочином із матеріальним складом і змішаною формою вини.
Так, з системного аналізу закону випливає, що при відмежуванні замаху на вбивство від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження визначальним є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: якщо особа, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння і передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, бажає їх настання, умисел є прямим, а якщо не бажає, хоча й свідомо припускає їх настання, умисел є непрямим. Для з`ясування змісту та спрямованості умислу особи при дослідженні доказів необхідно виходити з сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.
Визначити, які конкретні злочинні наслідки своїх дій передбачав винуватий і бажав їх настання, можна лише за ретельного аналізу складу вчиненого злочину і виявлення його елементів та всіх обставин справи.
Характерною ознакою прямого умислу є також бажання настання злочинного наслідку, що був задуманий, щодо матеріальних злочинів, і бажання вчинення злочинного діяння - щодо формальних злочинів. У такого роду бажанні знаходить своє вираження вольова ознака умислу як його найважливіша і відмінна риса. Наявністю бажання настання злочинного наслідку при вчиненні злочину з матеріальним складом прямий умисел відрізняється від інших форм і видів вини. Бажання, як вольове начало, перебуває в нерозривній єдності із свідомістю особи, яка діяла з прямим умислом, і її здатністю передбачити наслідки свого діяння.
Згідно ст. 15 КК України замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом діяння (дії або бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК України, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі.
Замах, безпосередньо спрямований на вчинення злочину, є його стадією і становить кінцеве діяння щодо реалізації умислу, рішення і наміру вчинити злочин, а тому він є актом, який виконується виключно з прямим умислом, при наявності цілі досягнення суспільно небезпечного результату. Наслідки, які не настали, інкримінуються особі в тому разі, якщо вони були включені в ціль її діяння і досягнення такої цілі було б неможливе без таких наслідків. Якщо ж особа не мала наміру досягти певних наслідків, вона не могла й вчиняти замаху на їх досягнення.
Якщо умисне вбивство може бути вчинено як з прямим, так і з непрямим умислом, то замах на умисне вбивство можливий лише з прямим умислом, тобто коли вчинене свідчило про те, що винний усвідомлював суспільну небезпечність своїх дій, передбачав можливість або неминучість настання смерті іншої людини і бажав її настання, однак смертельний результат не настав з незалежних від нього обставин.
При кваліфікації дій обвинуваченої за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України, органами досудового розслідування залишено поза увагою диспозицію ч.1 ст. 115 КК України, яка свідчить, що вбивство може бути вчинено лише за наявності прямого умислу на позбавлення життя потерпілого, тобто коли особа усвідомлює суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно-небезпечні наслідки і бажає їх настання. Якщо такий умисел не встановлено, або особа діяла не з конкретизованим умислом, то такі дії належить кваліфікувати за наслідками, які фактично настали. Даний висновок визнано обґрунтованим п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про злочини проти життя і здоров`я» від 07.02.2003 року.
Тобто за версією обвинувачення, ОСОБА_3 виконала усі дії, які вважала необхідними для умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.
Проте, як встановлено в ході судового розгляду, 05 лютого 2022 року близько 13 години між ОСОБА_3 та її співмешканцем ОСОБА_7 виник конфлікт, при цьому за деякий час до цього ОСОБА_7 вживав алкогольні напої та намагався вчинити побиття ОСОБА_3 . В результаті конфлікту, усвідомлюючи, що під час попередньої сварки ОСОБА_7 чинив відносно ОСОБА_3 фізичне насильство, у зв`язку з чим ОСОБА_3 взяла ніж та нанесла один удар ножем ОСОБА_7 , в результаті чого ОСОБА_7 згідно висновку судово-медичної експертизи №558е/61 від 24 березня 2022 року, отримав тяжке тілесне ушкодження.
Після того як обвинувачена ОСОБА_3 побачила наслідки своїх дій, а саме, що спричинила ОСОБА_7 тілесні ушкодження, вона намагалась надати останньому медичну допомогу до приїзду швидкої, зупиняла кровотечу, при цьому місця скоєння злочину не залишала. Через деякий час швидка допомога забрала ОСОБА_7 до лікарні, а обвинувачену було затримано працівниками поліції.
В ході судового розгляду, з пояснень обвинуваченої, які узгоджуються з письмовими доказами, встановлено, що обвинувачена добровільно припинила свої протиправні дії. В разі наявності у обвинуваченої умислу саме на настання смерті, то в даній ситуацій обвинувачена мала можливість продовжити свої протиправні дії, але відмовився від їх продовження.
На переконання суду, добровільне припинення протиправних дій, надання потерпілому допомоги, забезпечення виклику швидкої медичної допомоги, тобто бажання усунути негативні наслідки та вчинення активних дій спрямованих на недопущення розвитку негативних наслідків, в тому числі і смерті потерпілого - беззаперечно вказує на відсутність умислу на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині та на неправильну кваліфікацію дій ОСОБА_3 за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України.
Як роз`яснює Пленум Верховного суду України № 2 від 07.02.2003 року « Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» в п. 4: «Особа, яка добровільно відмовилась від убивства потерпілого або заподіяння шкоди його здоров`ю, підлягає кримінальній відповідальності лише за умови, що фактично вчинене нею діяння містить склад іншого злочину.»
В п. 22 вказаної Постанови зазначається, що для розмежування ст. 115 та ст. 121 КК України, суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.
Встановлено, що ОСОБА_3 , мала можливість довести злочин до кінця і вбити потерпілого, проте вона утрималась від подальших протиправних дій, викликала швидку допомогу, намагалась зупинити кровотечу, отже усвідомила свою вину та намагалась запобігти тяжким наслідкам, вживши всіх заходів щодо надання йому медичної допомоги, що свідчить про відсутність умислу на вбивство.
Вказані дії обвинуваченої ОСОБА_3 повністю охоплюються диспозицією ч. 1 ст. 121 КК України, як умисні тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, що були помилково кваліфіковані досудовим слідством за ч.2 ст.15 ч. 1 ст. 115 КК України, як закінчений замах на умисне вбивство потерпілого.»
З урахуванням вищевикладеного, суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисні тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння.
При визначенні заходу примусу - покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , яке буде необхідне та достатнє для виправлення та попередження скоєння нею нових злочинів, суд з урахуванням принципів справедливості, співмірності, індивідуалізації, та сприянню досягнення справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави й суспільства, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, а також особу обвинуваченої ОСОБА_3 , яка раніше до кримінальної відповідальності не притягалась, у лікарів психіатра та нарколога на обліку не перебуває, не є інвалідом, не має будь кого на утриманні, є ВІЛ інфікованою.

До обставин, що пом`якшують покарання суд відносить щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання в ході судового розгляду не встановлено.

Враховуючи викладене, за наявності перерахованих вище обставин, з урахуванням даних про особу обвинуваченої ОСОБА_3 , яка зареєстрована у місті Волноваха Донецької області, постійного місця проживання у Дніпропетровській області не має, суд вважає, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_3 можливе лише в умовах її ізоляції його від суспільства, але у мінімальному розмірі строку покарання, передбаченого санкцією ч.1 ст. 121 КК України.

Підстав для застосування ст.ст. 69,75 КК України суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з 05 лютого 2022 року залишив незмінним запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.
Речові докази - чоловічу футболку, светр (водолазку), чоловічі джинси, підштаники, шкарпетки, залишки змивів на марлі, кухоний ніж, біологічні зразки ОСОБА_3 , біологічні зразки ОСОБА_7 , що знаходяться в камері схову ВП №2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області - знищити.
Вирок суду може бути оскаржений до судової палати з кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення, а особою, відносно якої винесено обвинувальний вирок у той же строк з дня вручення копії вироку.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуюча: ОСОБА_1