Справа № 164/1195/22 Провадження № 11-сс/802/371/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: арешт майна Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу представника власників майна ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Маневицького районного суду Волинської області від 26 вересня 2022 року про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ ВП № 1 (сел. Маневичі) Камінь-Каширськкого РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 звернулася до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на вилучене 18.09.2022 в ході огляду місця події майно, а саме: автомобіль марки «TOYOTA CAMRY», чорного кольору, р.н.з. НОМЕР_1 , одинадцять пакетів з полімерного матеріалу, наповнені камінням світло-коричневого кольору, ззовні схожих на бурштин-сирець, мобільний телефон марки «Apple iPhone 13 Pro Max», ІМЕІ НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_4 , які належать ОСОБА_9 , жителю АДРЕСА_1 ; мобільний телефон марки «Xiomi Redmi 6A», ІМЕІ НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_7 , які належать ОСОБА_10 , жителю АДРЕСА_2 .
Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26.09.2022 зазначене клопотання задоволене повністю.
У поданій апеляційній скарзі представник власників майна посилається на незаконність і необґрунтованість судового рішення. Просить ухвалу слідчого судді змінити в частині визначення зберігача арештованого автомобіля, марки «Тойота Кемрі» д.н.з. НОМЕР_1 , та передати його на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_9 .
Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, прокурора, яка заперечила апеляцію та просила судове рішення залишити без змін, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Згідно з приписами п.7 ч.2 ст.131 КПК України, одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Апеляційний суд доходить висновку, що слідчим суддею при винесенні оскаржуваного рішення вказані вимоги закону дотримані.
Матеріалами провадження стверджується, що 18 вересня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості № 0000177 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.240-1 КК України (а.п.3).
Положення ч.1 ст.167 КПК України регламентують, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.
Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Суд апеляційної інстанції вважає, що стороною обвинувачення доведено, що усе вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98, ч.3, ч.5 ст.170 КПК України, та може бути предметом вчинення кримінального правопорушення або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час розгляду кримінального провадження, дослідження їх органами досудового слідства та подальшого проведення судових експертних досліджень.
Як вбачається із матеріалів провадження, постановою заступника начальника СВ ВП № 1 (сел. Маневичі) Камінь-Каширськкого РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_11 від 18.09.2022 усе вилучене майно визнане речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні (а.п.8).
Слідчий суддя правильно встановив, що з метою забезпечення кримінального провадження, а також запобігання приховуванню, пошкодженню, псуванню, знищенню, перетворенню або ж відчуженню речей, на вказане майно слід накласти арешт,
Твердження апелянта про необхідність зміни ухвали слідчого судді в частині визначення зберігача арештованого автомобіля, марки «Тойота Кемрі» д.н.з. НОМЕР_1 , та передачі його на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_9 , на переконання суду апеляційної інстанції, є необґрунтованими.
Апеляційний суд вважає, накладаючи арешт на вилучене під час огляду місця події майно, слідчим суддею враховано, що зазначене майно відповідає критеріям, визначеним ч.2 ст.167 КПК України, а саме: є достатні підстави вважати, що воно використане як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегло на собі його сліди.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування рішення суду, апеляційний суд не вбачає.
Підстав для скасування ухвали слідчого судді з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу представника власників майна ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Маневицького районного суду Волинської області від 26 вересня 2022 року про накладення арешту на майно без змін.
Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді