Провадження №1-кп/337/36/2022
ЄУН №337/3845/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 травня 2022 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя
в складі: головуючого - судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника-адвоката - ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню :
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей не має, не працюючого, який є особою з інвалідністю 2 групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,раніше не судимого:
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України,суд -
В С Т А Н О В И В :
16.08.2020 р. приблизно 19 годину 00 хвилин, ОСОБА_6 , знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав мобільний телефон «Samsung Galaxy A20»IMEI 1 : НОМЕР_1 , IMEI 2 : НОМЕР_2 , вартістю 3039 гривні 20 копійок, який належить ОСОБА_7 після чого покинув вказану квартиру. В подальшому ОСОБА_6 вказаним мобільним телефоном розпорядився на власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_6 спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_7 на суму 3039 гривні 20 копійок.
25.10.2020 р. приблизно 05 годину 00 хвилин, ОСОБА_6 , знаходячись в квартирі АДРЕСА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав мобільний телефон «Reelex Realme C3 9852», вартістю 2000 гривень з урахуванням зносу, який належить ОСОБА_8 після чого покинув вказану квартиру. В подальшому ОСОБА_6 вказаним мобільним телефоном розпорядився на власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_6 спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_8 на суму 2000 гривень.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні кримінальних правопорушень,передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України визнав повністю, щиро каявся, дав показання про те, що ввечері 16.08.2020 р. він, знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 викрав мобільний телефон «Samsung Galaxy A20», який належить ОСОБА_7 після чого покинув вказану квартиру. В подальшому мобільний телефон здав до ломбарду за 2100 гривень .
Також , 25.10.2020 він, знаходячись в квартирі АДРЕСА_3 викрав з коробки мобільний телефон «Reelex Realme»,жовтого кольору, який належав ОСОБА_8 , після чого покинув вказану квартиру. В подальшому мобільний телефон здав до ломбарду за 1900 гривень.
Крім того, 01.01.2021 р. він святкував Новий рік у друзів , де викрав фотоапарат «Canon», який належав його другу та залишив місце вчинення злочину. В подальшому фотоапарат здав до ломбарду за 900 гривень,а згодом викупив та повернув ОСОБА_9 ..
Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не заперечує. З урахуванням повного визнання вини у вчиненні вище наведеного кримінального правопорушення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Суд з`ясував та впевнився, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, що їхня позиція добровільна та роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку та обмежив дослідження обставин справи допитом обвинуваченого, а також дослідження характеризуючого матеріалу відносно ОСОБА_6 .
Вина обвинуваченого ОСОБА_6 , який не оспорював фактичні обставини справи, повністю підтверджується його показаннями, щирим каяттям у вчиненому, дослідженими письмовими документами, які суд визнає належними та допустимими доказами у розумінні діючого кримінального процесуального законодавства.
Таким чином, суд вважає, що пред`явлене ОСОБА_6 обвинувачення доказано повністю зібраними по справі доказами, достовірність та істинність, яких обвинуваченим не заперечується, що дає суду підстави кваліфікувати його дії за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
Таким чином реалізується принцип невідворотності кримінального покарання за вчинений злочин.
При обранні виду та міри покарання суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.
Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_6 покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 185 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, та кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 185 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином; конкретні обставини кримінального провадження; ставлення обвинуваченого до вчиненого - вину визнав повністю, щиро кається у вчиненому; відшкодував завданий ним матеріальний збиток потерпілим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ; дані про особу обвинуваченого, а саме: під наглядом у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, не одружений, не працюючий, є особою з інвалідністю 2 групи, раніше не судимий.
Згідно зі ст. 66 КК України суд визнає пом`якшуючими обставинами щире каяття обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненому, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.
Відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, у виді штрафу у межах санкції ч.1 ст.185 КК України,оскільки відповідно до ст.ст.56, 61 КК України покарання у виді обмеження волі та громадських робіт не застосовуються до осіб з інвалідністю 1 або 2 групи,покарання у виді виправних робіт призначенню не підлягає, так як обвинувачений офіційно не працевлаштований, а за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, але з урахуванням обставин даного кримінального провадження, тяжкості кримінальних правопорушень, особи обвинуваченого, його ставлення до скоєного (щиро каявся, вину визнав, жалкує про вчинене, раніше не судимий), наявності пом`якшуючих обставин, суд дійшов висновку, що його перевиховання й виправлення можливе без ізоляції від суспільства, вважає за доцільне застосувати положення ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, визначені ст. 76 КК України.
Згідно ч.3 ст.72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.
Що стосується відшкодування матеріальних збитків, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_7 , підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно зі ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку з знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, КПК України не врегульовані, до них застосовується норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Згідно з ст.1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Потерпілою ОСОБА_7 по справі заявлено цивільний позов до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальних збитків, а саме вартості мобільного телефону «Samsung Galaxy A20» у розмірі 3039 гривні 20 копійок, який визнається обвинуваченим та доведений матеріалами справи.
Процесуальні витрати у кримінальному проваджені не понесені.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч.9 ст.100 КПК України.
Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 128, 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,-
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку,передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, призначити йому покарання:
- за ч. 2 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального проступку та/або злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити .
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 3039 (три тисячі тридцять дев`ять) грн. 20 коп. на відшкодування завданої матеріальної шкоди.
Запобіжний захід ОСОБА_6 не обирався.
Процесуальні витрати у кримінальному проваджені не понесені.
Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м. Запоріжжя.

Суддя ОСОБА_10

05.05.2022