Справа № 504/2719/17
Номер провадження 1-кп/504/95/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.06.2022 року смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Доброслав кримінальне провадження яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000311 від 25.02.2017 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеси, українки за національністю, громадянки України, з середньою освітою, яка не заміжня, не працює, зареєстрована та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судима:
22.04.2013 року Суворовським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді арешту на строк З місяці;
05.08.2013 року Суворовським районним судом м. Одеси за ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавленні волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України з випробувальним терміном на 2 роки;
31.10.2013 року Біляївським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст. 75 КК України з випробувальним терміном на 1 рік;
11.06.2014 року Суворовським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді арешту на строк 5 місяці;
14.12.2015 року Суворовським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України з випробувальним терміном на 2 роки.
26.03.2019 року Суворовським районним судом м. Одеси за ч.2 ст.185 та ч.2 ст.186 КК України, на підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2015 року та визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років і 2 (два) місяці.
12.11.2021 року Суворовським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту строком на 3 (три) місяці.
, у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України,-

ВСТАНОВИВ:
Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_4 , будучи неодноразово засудженою за вчинення крадіжок чужого майна, судимість у якої не знята і не погашена у встановленому законом порядку, відповідних висновків не зробила, на шлях виправлення не стала, а повторно вчинила аналогічний майновий злочин.
Так, 24.02.2017 о 13.36 год. ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні магазину «Монпасье», що в торгівельно-розважальному центі «Рів`єра», який розташований за адресою: Одеська область, Лиманський район, с. Фонтанка, комплекс будівель та споруд № 1, на столі адміністратора побачила мобільний телефон «Huawei» моделі «TIT-U02», який належить менеджеру магазину ОСОБА_5 та вирішила його викрасти.
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 , діючи умисно, із корисливих мотивів та переслідуючи ціль незаконного збагачення, впевнившись, що за нею ніхто не спостерігає, а поряд відсутні сторонні особи, шляхом вільного доступу, зі столу адміністратора таємно та навмисно викрала вказаний мобільний телефон «Huawei» моделі «TIT-U02», вартістю 2000 грн., з ІМЕЙ НОМЕР_1 та ІМЕЙ НОМЕР_2 , з сім- карткою оператора мобільного зв`язку «МТС» з абонентським номером НОМЕР_3 та сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_4 , які не представляють матеріальної цінності.
Надалі ОСОБА_4 з місця події зникла та розпорядилась викраденим на власний розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 2000 грн.
Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ознаками ч. 2 ст. 185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
У судовому засіданні ОСОБА_4 визнала себе винною у повному обсязі, у вчиненні кримінального правопорушення вказаного в обвинувальному акті та підтвердила, що за вказаних обставин вона викрала телефон зі столу адміністратора магазину «Монпасье», у вчиненому розкаюється.
Під час судового засідання, встановлено, що обвинувачена та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом встановлено, що відсутні сумніви у добровільності позицій обвинуваченої та інших учасників судового розгляду. З урахуванням заяви потерпілого про розгляд провадження за його відсутності, думки прокурора, обвинуваченої, суд відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, тому інші докази щодо обставин вчинення злочину не досліджувалися.
Беручи до уваги вище вказане, суд вважає, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення передбаченого за ч. 2 ст. 185 КК України повністю доведена та її дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки вона повторно вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
Крім того були досліджені письмові докази які характеризують обвинувачену, довідка з КУ «Міський психіатричний диспансер» відповідно до якої ОСОБА_4 на обліку у лікаря психіатра не перебуває, характеристика Дільничого офіцера поліції Суворовського ВП м.Одеса ГУНП в Одеській області згідно до якої ОСОБА_4 схильна до вживання наркотичних засобів, .раніше неодноразово судима
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , згідно зі ст. 66 Кримінального кодексу України судом визнається щире каяття, адже вона повністю визнала свою вини та правдиво розповіла про всі відомі їй обставини вчиненого злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 Кримінального кодексу України з урахуванням приписів ст.337 КПК України в межах обвинувачення висунутого прокурором судом не встановлено.
Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного обставини справи, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 визнала провину, щиро розкаялася, вчинила не тяжкий умисний злочин, раніше неодноразово судима, не працює, не заміжня, дітей на утриманні не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Таким чином беручи до уваги характер вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винної, в межах встановлених санкцією ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України, суд приходить до переконання, що перевиховання обвинуваченої не можливе без ізоляції від суспільства, адже злочин вчинено у період непогашеної судимості, невдовзі після засудження та відбуття покарання за умисні корисні злочини, шкода від злочину не відшкодована, тому необхідно призначити покарання у вигляді арешту строком на 3 місяці.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальних витрат по справі немає.

Рішення щодо речових доказів, прийняти на підставі ст. 100 КПК України.
На підставі ст.ст.65,66,67,68,79 ч.2 ст. 185 Кримінального кодексу України, ст. ст. 369-371, 374 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, та призначити їй покарання - у виді арешту строком на 3 (три) місяці.
Запобіжний захід не обирати.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту фактичного затримання після приведення вироку до виконання.
ДВД-диск з відеозаписом вчиненого кримінального правопорушення, який долучений до матеріалів кримінального провадження, залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, крім з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1