Справа №333/2944/22
Провадження №1-кп/333/530/22
ВИРОК
Іменем України

16 серпня 2022 року

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжя кримінальне провадження №0000277 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Запоріжжя, громадянина України, солдата військової частини НОМЕР_1 , неодруженого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 на момент вчинення кримінального правопорушення (злочину) проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , на посаді стрільця-гранатометника.
Згідно ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (далі - Статуту внутрішньої служби ЗС України) солдат ОСОБА_4 , як військовослужбовець, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, додержуватися правил поведінки військовослужбовців, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, берегти державне майно, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять про Збройні Сили України в цілому.
Відповідно до ст.ст. 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» (далі Дисциплінарний статут ЗС України), військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця бездоганно та неухильно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, застосовувати зброю лише в бойовій обстановці, а в мирний час - у виняткових випадках, відповідно до вимог Статуту внутрішньої служби ЗС України.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» (надалі - Закон), аналоги наркотичних засобів і психотропних речовин - заборонені до обігу на території України речовини синтетичні чи природні, не включені до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770 (далі Переліку), хімічна структура та властивості яких подібні до хімічної структури та властивостей наркотичних засобів і психотропних речовин, психоактивну дію яких вони відтворюють.
Також, відповідно до ст. 13 Закону на території України забороняється обіг аналогів наркотичних засобів і психотропних речовин, за винятком їх використання в цілях, передбачених статтями 19 та 20 цього Закону.

Разом з цим, відповідно до ст. 25 Закону зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у будь-яких кількостях в цілях, не передбачених цим Законом, забороняється.

Згідно з вимогами ст.ст. 25-28 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» придбання, виготовлення, зберігання та перевезення фізичними особами наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у будь-яких кількостях в цілях, не передбачених зазначеним Законом, забороняється.
Відповідно до списку № 1 таблиці № 1 «КАНАБІС» віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, відповідно до списку №2 таблиці №3 «АМФІТАМІН» віднесений до психотропних речовин, обіг яких обмежено.

Проте, в порушення вищезазначених вимог законодавства, ОСОБА_4 діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив незаконне придбання наркотичних засобів та психотропних речовин у великих розмірах, без мети збуту, за наступних обставин:
29 травня 2022 року (більш точного часу не встановлено), ОСОБА_4 діючи умисно, з особистих мотивів, з метою задоволення особистих потреб, незаконно придбав через мессенджер «Telegram» речовину рослинного походження, в складі якої виявлено особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено «КАНАБІС», маса якого склала 18,711 г (в перерахунку на висушену речовину) та психотропну речовину, обіг якої обмежено «АМФІТАМІН», маса якої склала 3,07343 г (в перерахунку на основу), що відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я № 188 від 01 серпня 2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» (зі змінами та доповненнями відповідно наказу МОЗ № 280 від 15 травня 2015 року) є великими розмірами, для власного вживання.
02 червня 2022 року дане замовлення надійшло до поштового відділення Нової пошти № 19 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чумаченка, буд. 25, яке ОСОБА_4 , отримав та почав зберігати при собі.
Того ж дня, знаходячись неподалік будинку № 25 по вулиці Чумаченко у місті Запоріжжі, ОСОБА_4 був зупинений працівниками поліції, які у період часу з 18 години 15 хвилин по 18 годину 45 хвилин в ході огляду місця події вилучили у ОСОБА_4 , зіп-пакет з особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - «КАНАБІС» та психотропною речовиною, обіг якої обмежено - «Амфітамін», який ОСОБА_4 , зберігав при собі для особистого вживання без мети збуту.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 309 КК України незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів та психотропних речовин вчинене у великих розмірах, без мети збуту.

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла угода від 18.07.2022 року про визнання винуватості між прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 , відповідно до якої: підозрюваний ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у злочині, передбаченому ч.2 ст. 309 КК України, за обставин, які викладено у п. 1 даної угоди. Сторони погоджуються на призначення покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 309 КК України у вигляді штрафу в розмірі 3000 грн. Із запропонованим видом та мірою покарання ОСОБА_4 згодний.

Підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку роз`яснені і є зрозумілими, згідно п. 1 ч. 4 ст. 394 КПК України та згідно п. 1 ч. 3 ст. 424 КПК у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку. ОСОБА_4 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти затвердження угоди, вважав за можливе її затвердити.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні також просили затвердити цю угоду.

Відповідно до ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст. ст. 314, 374, 475 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 18 липня 2022 року між прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 про визнання винуватості за ч. 2 ст. 309 КК України і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

ВизнатиОСОБА_4 винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання за цією статтею у вигляді штрафу в сумі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одна тисяча) грн.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 - не обирати.

Речові докази спец пакет №2827429, який перебуває на зберіганні в камері зберігання речових доказів відділу поліції №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області - знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати в сумі 1321 грн. 46 коп. за проведення судово-хімічної експертизи.
Роз`яснити, що відповідно до ст. 476 КПК України у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

На вирок з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, може бути подана апеляція в Запорізький апеляційний суд через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1