У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
представника потерпілого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгороді матеріали кримінального провадження №0001065, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 01 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 343 КК України, ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 185 КК України,
встановив:
В провадженні суду на стадії судового розгляду перебуває вищевказане кримінальне провадження.
В судовому засіданні прокурор подав клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 60 днів обвинуваченому ОСОБА_4 , яке мотивує обґрунтованістю підозри, а також посилається на продовження існування ризиків, визначених ст. 177 КПК України, та неможливістю їх запобіганню, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Окрім цього прокурор заявив клопотання про продовження строку застосування відповідних обов`язків щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , так як останній звільнений з-під варти у зв`язку з внесенням застави, а строк дії обов`язків щодо такого закінчується, при цьому залишаються наявними ризики для кримінального провадження.
В судовому засіданні захисники обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_7 заперечив щодо заявленого прокурором клопотання, оскільки процесуальна поведінка його підзахисного належна. В свою чергу адвокат ОСОБА_6 та його підзахисний обвинувачений ОСОБА_5 підтримали позицію адвоката ОСОБА_7 , просили скасувати обов`язок не відлучаться із населеного пункту, в якому обвинувачений фактично проживає, без дозволу суду, покладений на останнього.
Представник потерпілого підтримав заявлені прокурором клопотання.
Заслухавши клопотання та пояснення прокурора, думку обвинувачених та їх захисників, а також представника потерпілого щодо заявлених клопотань, суд приходить до наступних висновків.
Згідно з ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу. За ч. 2 вказаної статті вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
У відповідності до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК.
Ухвалою суду від 28.12.2020 обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без можливості внесення застави.
Ухвалою суду від 21.12.2021 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 під вартою продовжено до 17.02.2022 включно, при цьому щодо останнього суд визначив за можливе внесення застави у 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить суму у 181600 грн., а також покладено ряд обов`язків на обвинуваченого ОСОБА_5 , які починають діяти у разі внесення застави до 17.02.2022.
За повідомленням начальника ДУ «Закарпатська УВП (№9)» від 24.12.2021 (вхідна дата 30.12.2021) обвинуваченого ОСОБА_5 , 1970 р.н. звільнено з-під варти під заставу у 181600 грн.
Ухвалою від 11.04.2022 строк утримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 продовжено до 07.06.2022 включно, строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_5 , продовжено на два місяці, а саме до 07.06.2022 включно.
Підставою для обрання найсуворішого запобіжного заходу щодо обвинувачених визначено наявність «обґрунтованості підозри» в інкримінованих останнім злочинах, а також існування ризиків незаконного впливу обвинувачених на потерпілих, свідків та інших учасників кримінального провадження; вчинення іншого кримінального правопорушення; можливого переховування від суду тощо.
При розгляді клопотань прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 та продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_5 , у зв`язку з внесенням застави, судом перевірено доводи розглядуваних клопотань прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України й встановлено, що такі є обґрунтованими і з часу обрання судом запобіжного заходу обвинуваченим не зменшилися та продовжують існувати.
Так, розглядаючи вищевказані клопотання, суд враховує «обґрунтованість підозри» обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 187, ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 343 КК України, оскільки така підтверджується зокрема тим, що зібрані на досудовому розслідуванні докази про обставини інкримінованих їм діянь, знайшли своє достатнє обґрунтування для пред`явлення обвинувачення, скерування обвинувального акту до суду, а також призначення такого до судового розгляду. Також суд приймає до уваги, що 06.12.2021 прокурором ОСОБА_3 подано обвинувальний акт у порядку ст. 338 КПК України, за яким ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України
Щодо продовження існування ризиків суд зазначає наступне.
Обвинувачений ОСОБА_4 згідно з обвинувальним актом має непогашену судимість, отже раніше притягався до кримінальної відповідальності, не має офіційного джерела доходу, обвинувачується серед іншого у вчиненні розбійного нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, що в своїй сукупності створює загрозу продовження вчинення ним злочинної діяльності, зокрема й вчинення іншого кримінального правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).
Окрім цього обвинувачений ОСОБА_4 може вступати у позапроцесуальні контакти з іншим обвинуваченим у даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 з метою формування у суду викривленої позиції щодо дійсних обставин інкримінованих їм діянь; а також застосовувати заходи психологічного та фізичного впливу на потерпілих, задля відкликання поданих ними до суду цивільних позовів, та інших учасників кримінального провадження, зокрема свідків, задля зміни даних ними показів під час судового розгляду, у разі заявлення клопотання про їх повторний допит, що породжує ризик не тільки незаконного впливу на учасників кримінального провадження, а й може призвести до перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином - утруднення встановлення дійсних обставин розглядуваних злочинів (п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України).
В свою чергу обвинувачений ОСОБА_5 згідно з обвинувальним актом є тимчасово непрацюючим, тобто не має офіційного джерела доходу, наразі обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному із проникненням у житло та вчинене за попередньою змовою групою осіб, що в своїй сукупності створює загрозу продовження вчинення ним злочинної діяльності, зокрема й вчинення іншого кримінального правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), з метою збагачення за рахунок третіх осіб.
Задля уникнення кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 185 КК України обвинувачений ОСОБА_5 може вступати у позапроцесуальні контакти з іншим обвинуваченим у даному кримінальному провадженні - ОСОБА_4 для формування у суду викривленої позиції щодо дійсних обставин інкримінованих їм діянь, а також здійснювати незаконний вплив на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, з метою зміни раніше наданих суду показів, у разі їх повторного допиту, відкликання поданих потерпілими до суду цивільних позовів, у зв`язку з побоюванням психологічного та фізичного насильства, а відтак утруднить встановлення судом дійсних обставин справи (п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України).
Судовий розгляд по даному кримінальному провадженню щодо обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 триває, а відтак вищеописані ризики на даний час продовжують існувати, стороною захисту, в свою чергу, не спростована наявність таких, що свідчить про неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Також суд оцінює в сукупності всі обставини передбачені ст. 178 КПК України, зокрема приймає до уваги, що обвинувачений ОСОБА_5 неодружений, однак за твердженням адвоката ОСОБА_9 даними на попередніх судових засіданнях проживає разом з дружиною ОСОБА_10 , 1979 р.н., дітей та утриманців не має, офіційно не працевлаштований, що вказує на відсутність міцних соціальних зв`язків та посилює вищевказані ризики.
В свою чергу суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 одружений, має двох неповнолітніх дітей, однак має непогашену судимість та офіційно не працевлаштований, що також свідчить про те, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
З огляду на вказане продовження строку тримання обвинувачених під вартою є пропорційним тому ступеню небезпеки, ризик якого наявний з огляду на серйозний характер загрози для суспільного порядку протиправних діянь, в яких ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та особливої тяжкості злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України та тяжкості злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, у вчиненні яких такі обвинувачуються.
Разом з цим, суд вважає, що вік та стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_4 не перешкоджають подальшому утриманню такого під вартою.
Враховуючи вищенаведені ризики і обставини, які у своїй сукупності беруться до уваги судом при вирішенні питання про продовження обвинуваченим запобіжного заходу, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, але й високі стандарти охорони загально суспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, з метою запобігання вищеописаним ризикам, задля забезпечення дієвості кримінального провадження та належної процесуальної поведінки обвинувачених, зокрема ОСОБА_4 , суд вважає за необхідне продовжити строк застосування щодо такого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 60 днів.
Обираючи обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ухвалою від 28.12.2020, суд керуючись положеннями ч. 4 ст. 183 КПК України, не визначив розмір застави можливої для внесення обвинуваченими або заставодавцем, оскільки такі обвинувачуються у вчиненні злочинів із застосуванням насильства. Наразі, при розгляді клопотань щодо продовження утримання обвинувачених під вартою, суд не знаходить підстав для перегляду позиції суду в цій частині щодо обвинуваченого ОСОБА_4 .
Разом з тим, як зазначалося вище, суд ухвалою від 21.12.2021 встановив можливість внесення обвинуваченим ОСОБА_5 застави як альтернативний триманню під вартою запобіжний захід, у зв`язку з внесенням якої такий був звільнений з-під варти.
Відповідно до ч. 6 ст. 182 КПК України з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
Згідно з ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК, в контексті продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження такого до закінчення строку дії попередньої ухвали.
Враховуючи те, що ухвалою суду від 11.04.2022 визначено не тільки строк дії продовженого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , а й строк чинності обов`язків, що продовжують свою дію для останнього у зв`язку з внесенням застави до 07.06.2022 включно, приймаючи до уваги, що ризики, які були враховані судом при постановленні попередньої ухвали на даний час не зникли та продовжують існувати, судовий розгляд даного кримінального провадження триває, суд вважає за доцільне продовжити строк дії обов`язків, покладених за ухвалою суду від 21.12.2022 на обвинуваченого ОСОБА_5 , до двох місяців.
Щодо доводів сторони захисту про належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 як підставу для зміни такому запобіжного заходу, суд сприймає такі критично, у зв`язку з тим, що означена поведінка обвинуваченого обумовлена особливостями утримання під вартою.
При цьому суд зауважує, що не вбачає підстав для перегляду обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_5 , у зв`язку з внесенням застави, так як обов`язок не відлучаться із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу суду, застосований судом для мінімізації вищевказаних ризиків й на думку суду не є надмірним тягарем для такого.
Керуючись ст.ст. 27, 176-178, 194, 314, 331, 369-372, 392 КПК України, суд
постановив:
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 на період судового розгляду справи, але не більше ніж на 60 днів, до 04 серпня 2022 року включно.
Продовжити строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_5 за ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 21.12.2022, а саме:
- прибувати до суду на його першу вимогу;
- не відлучаться із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
- заборонити спілкування зі свідками та потерпілими у цьому кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що у разі невиконання вищезазначених обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.
Строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_5 , визначено до 04 серпня 2022 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1