Справа № 598/2293/21
провадження № 1-кп/598/68/2022
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" червня 2022 р. Збаразький районний суд Тернопільської області

в складі : головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Збаражі матеріали кримінального провадження №598/2293/21 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Шили Збаразького району Тернопільської області, гр.України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, непрацюючого, інваліда ІІ групи, проживаючого по АДРЕСА_1 , не депутата, раніше не судимого,

за ст.126-1 КК України,

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_5 , в порушення вимог ст.28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, та вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», безпричинно, умисно, систематично вчиняє психологічне насильство по відношенню до своєї дружини ОСОБА_4 , з якою він проживає в одному будинку по АДРЕСА_1 , що призвело до психологічних страждань, розладів здоров`я та погіршення якості життя потерпілої особи.

Так, обвинувачений ОСОБА_5 , систематично, а саме: 10.04.2021 року, 06.07.2021 року, 24.07.2021 року, 28.08.2021 року та 31.08.2021 року, перебуваючи по місцю свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, виражав на адресу своєї дружини ОСОБА_4 словесні образи та погрози побиття, чим викликав в останньої побоювання за свою безпеку, спричинив емоційну невпевненість та завдав шкоду її психічному здоров`ю.

За вчинення вказаних адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст.173-2 КУпАП, постановами Збаразького районного суду Тернопільській області від 08.07.2021р., 25.08.2021р., 16.09.2021р. та 08.10.2021р. обвинувачений ОСОБА_5 визнаний винуватим та на нього накладені адміністративне стягнення.

Продовжуючи свої умисні протиправні дії, спрямовані на систематичне заподіяння психологічних страждань своїй дружині ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 , будучи притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. 1 та ч.2 ст. 173-2 КУпАП, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки, 09 жовтня 2021 року приблизно о 17 год., перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , знову вчинив відносно потерпілої ОСОБА_4 акт психологічного насильства, що проявилось в безпричинних словесних образах, нецензурній лайці на її адресу та погроз побиття.
Далі, 16 жовтня 2021 року приблизно о 16 год. 30 хвилин обвинувачений ОСОБА_5 , продовжуючи свої умисні протиправні дії, спрямовані на систематичне заподіяння психологічних страждань своїй дружині ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки, за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 повторно вчинив відносно потерпілої ОСОБА_4 акт психологічного насильства у вигляді безпричинних словесних образ, нецензурної лайки на її адресу та погроз побиття.
19 жовтня 2021 року приблизно о 14 год. обвинувачений ОСОБА_5 , продовжуючи свої умисні протиправні дії, спрямовані на систематичне заподіяння психологічних страждань своїй дружині ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , повторно вчинив відносно потерпілої ОСОБА_4 акт психологічного насильства у вигляді безпричинних словесних образ, нецензурної лайки на її адресу та погроз побиття.
16 грудня 2021 року приблизно о 10 год. обвинувачений ОСОБА_5 , продовжуючи свої умисні протиправні дії, спрямовані на систематичне заподіяння психологічних страждань своїй дружині ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки, перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 повторно вчинив відносно потерпілої ОСОБА_4 акт психологічного насильства, що проявилось в безпричинних словесних образах, нецензурній лайці на її адресу та погроз побиття.
Внаслідок систематичних протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_4 завдано психологічні страждання, що призвело до розладів її здоров`я та погіршення якості життя, та виразилось у втраті повноцінного сну і відпочинку, у тому числі втраті самооцінки, позитивних емоцій та негативних переживань.
Суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 є винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.126-1 КК України, як умисні дії, що виразилися у домашньому насильстві, тобто в умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань, розладів здоров`я та погіршення якості життя потерпілої особи.

29 червня 2022 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 , в порядку, передбаченому ст.ст.468,469,471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно даної угоди, потерпіла ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст.126-1 КК України. При цьому обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень. Також, сторони узгодили покарання, яке необхідно призначити обвинуваченому ОСОБА_5 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.126-1 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк.

При цьому обвинувачений ОСОБА_5 погоджується з таким видом і мірою покарання. В даній угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України, про що роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_5 ..
Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши вищевказану угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Закону, суд приходить до висновку, що вищевказана угода може бути затверджена з таких мотивів.

Відповідно до положень ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Частиною 5 ст.469 КПК України передбачено, що укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно до ч.4 ст.12 КК України є нетяжкими злочинами, правову кваліфікацію кримінальних правопорушень органами досудового розслідування здійснено правильно, угоду про примирення укладено після повідомлення ОСОБА_5 про підозру, потерпілою у даному кримінальному провадженні є ОСОБА_4 , узгоджена сторонами міра покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік, передбачена санкцією ст.126-1 КК України, зміст угоди відповідає вимогам ст.471 КПК України та її умови не суперечать іншим вимогам Закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обґрунтованих і достатніх підстав вважати, що укладення угоди між сторонами не було добровільним, тобто є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а також, що обвинувачений не має можливості виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, судом встановлено не було, що не заперечував у судовому засіданні і обвинувачений ОСОБА_5 .

Умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку про наявність в даному випадку передбачених законом підстав для затвердження угоди і призначення узгодженої сторонами міри покарання.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.94, 369-371, 373-374, 472-474 КПК України, суд,-

ухвалив:

Затвердити угоду про примирення, укладену 29 червня 2022 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні за №598/2293/21.

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.126-1 КК України, призначивши йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк терміном один рік, та покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1,2 ч.1 та п.2 ч.3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Збаразький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України.

Даний вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя : ОСОБА_7