Кропивницький апеляційний суд
Провадження № 11-кп/4809/320/22 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 185 КК УкраїниДоповідач у ІІ інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2022 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11 квітня 2022 року, яким
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кіровограда, громадянин України, не одружений, з професійно-технічною освітою, не працюючий, без постійного місця проживання, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , такий, що в силу ст. 89 КК України судимості не має,
засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки шість місяців та за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_8 призначено покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено до відбування покарання у виді трьох років шести місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахується з моменту його затримання в межах даного кримінального провадження з 25 грудня 2021 року.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 до ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 :
в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням 4762 (чотири тисяч сімсот шістдесят дві) гривні 20 копійок;
в рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням 5000 (п`ять тисяч) гривень.
В решті цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 до ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням, в сумі 16 900 гривень залишено без розгляду.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням експертиз в кримінальному провадженні в розмірі 9 095 (дев`ять тисяч дев`яносто п`ять) гривень 78 копійок.
Цим же ви роком вирішено питання про речові докази у кримінальному провадженні.
В С Т А Н О В И Л А:

Згідно вироку суду ОСОБА_8 вчинив: таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднаному із проникненням у сховище; таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, поєднане із проникненням у сховище; незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднанез проникненням у житло. Вказані злочини ОСОБА_8 вчинив за таких обставин.
ОСОБА_8 в ніч з 03.11.2021 на 04.11.2021 близько 00 години 30 хвилин більш точного часу органом досудового розслідування та судом не встановлено, рухаючись вздовж провулку Об`їзному в м. Кропивницький, помітив територію домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , яке зовні огороджене парканом, оглянувши територію домоволодіння, помітив, приміщення гаражу та розуміючи, що у вказаному приміщенні відсутні власники та інші сторонні особи, які могли спостерігати за його діями, у останнього виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_8 , цілеспрямовано, з корисливих спонукань та переслідуючи мету власної наживи, впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає та його злочинні дії не будуть помічені сторонніми особами, перебуваючи на території домоволодіння за вищевказаною адресою, шляхом пошкодження вікна, проник до приміщення гаража, звідки вчинив таємне викрадення електроінструментів, які належать потерпілому ОСОБА_9 , а саме : шуруповерт марки «Stark EDC 550 PRO», вартість якого становить 356,50 гривень, мотокосу марки « Кентавр» МК-5236 Тс, вартість якої складає 1742,30 гривень, зварювальний інвертор марки «Tekhmann TWI-250 D», вартість якого складає 1689,00 гривень, риболовецькі котушки марки «Hiboy J3FR» у кількості трьох штук, вартість яких складає 974,40 гривень. В подальшому, ОСОБА_8 з викраденим майном із місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріального збитку на суму 4762,20 гривень.
Крім того, в період часу з 14.11.2021 по 15.11.2021, більш точного часу органом досудового розслідування та судом не встановлено, ОСОБА_8 , перебуваючи по вулиці Колодязній в м. Кропивницький, рухаючись вздовж вказаної вулиці, помітив, територію домоволодіння, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , яка зовні огороджена парканом. Оглянувши територію домоволодіння, помітив приміщення гаражу та розуміючи, що у вказаному приміщенні відсутній власник та інші сторонні особи, які б могли спостерігати за його діями, у останнього виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_8 , діючи умисно, повторно, цілеспрямовано, з корисливих спонукань та переслідуючи мету власної наживи, впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає та його злочинні дії не будуть помічені сторонніми особами, перебуваючи на території домоволодіння за вищевказаною адресою, шляхом пошкодження однієї зі стін, проник до приміщення гаража, звідки вчинив крадіжку електропили марки «Днепромаш ПЦ-2200», яка належить потерпілому ОСОБА_10 , вартість якої складає 736,46 гривень. В подальшому, ОСОБА_8 з викраденим майном із місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріального збитку на суму 736,46 гривень.
Крім того, 29.11.2021 близько 14 години 00 хвилин, більш точного часу органом досудового розслідування та судом не встановлено, ОСОБА_8 , перебуваючи в АДРЕСА_4 , рухаючись вздовж вказаної вулиці, помітив територію домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , яке зовні огороджене парканом. В цей час у ОСОБА_8 з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення виник злочинний умисел направлений на таємне повторне викрадення будь-якого цінного майна, що знаходиться на території вище вказаного домоволодіння, яке належить ОСОБА_11 на праві приватної власності.
Діючи згідно свого злочинного умислу, ОСОБА_8 , переконавшись, що його злочинні дії не помітні стороннім особам, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переліз через паркан, таким чином проникнувши на територію домоволодіння АДРЕСА_4 , де з подвір`я домоволодінні умисно, таємно, повторно викрав трансформатор до зварювального апарату, вартість якого становить 260 гривень. В подальшому, ОСОБА_8 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_11 матеріальні збитки на суму 260 гривень.
Крім цього, 24.12.2021 близько 18 години 30 хвилин, більш точного часу органом досудового розслідування та судом не встановлено, ОСОБА_8 , проходив по вулиці Полтавська, де його увагу привернуло домоволодіння, що розташоване за адресою АДРЕСА_5 . В цей час у ОСОБА_8 з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення виник злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення будь-якого цінного майна, що знаходиться на території вище вказаного домоволодіння, яке належить ОСОБА_12 на праві приватної власності.
Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_8 , переліз через паркан, таким чином, проникнувши на територію домоволодіння АДРЕСА_5 , де шляхом пошкодження вікна проник до приміщення будинку. Діючи згідно свого злочинного умислу, перебуваючи в кімнаті будинку вище вказаного домоволодіння, ОСОБА_8 виявив газовий котел марки «ATON», модель АОГВМ -10х, вартість якого складає 1683,00 гривень.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, за допомогою заздалегідь підготовлених інструментів, котрі він приніс із собою, від`єднав вказаний газовий котел від мережі газопостачання, а також демонтував дві металеві труби.
При цьому, ОСОБА_8 , виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, направленого на таємне повторне викрадення чужого майна, поєднаного із проникненням до житла та злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки останній був застигнутий на місці вчинення злочину працівниками поліції.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить змінити вирок районного суду в частині призначення покарання у зв`язку невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості; неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що полягає в незастосуванні судом закону, який підлягає застосуванню.
Визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі, винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнити від відбування покарання, призначеного вироком суду, з випробування з з іспитовим строком в 1 (один) рік, поклавши на нього відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Обвинуваченого ОСОБА_8 звільнити з-під варти в залі суду.
В решті вирок суду залишити без змін.
Під час апеляційного перегляду встановити наступний порядок дослідження доказів: допитати обвинуваченого ОСОБА_8 , вивчити матеріали кримінального провадження, які характеризують обвинуваченого ОСОБА_8 .
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що відбуваючи покарання в місцях позбавлення волі, ОСОБА_8 фізично буде позбавлений можливості розрахуватися з потерпілим та державою, оскільки не будучи ізольованим від суспільства, він міг би законно і швидше заробляти кошти та відшкодувати завдану шкоду - як цивільний позов, так і витрати на проведення експертиз. А враховуючи те, що в державі введено воєнний стан, держава як ніколи потребує повернення тих коштів, які вона затратила на експертизи - 9095 грн.

Суд першої інстанції не надав належної оцінки тому, що ОСОБА_8 визнав вину в повному обсязі; наявності З пом`якшуючих обставин - щире каяття, повне визнання вини, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень; відсутності тяжких наслідків; відсутності обтяжуючих обставин; визнання цивільного позову в повному обсязі; відсутності судимостей; думки потерпілих.

Так, судом першої інстанції встановлено лише однк обставину, яка пом`якшує покарання ОСОБА_8 , - щире каяття. При цьому, судом не враховано, що ОСОБА_8 визнав вину в повному обсязі у вчиненні усіх кримінальних правопорушень, що є окремою пом`якшуючою обставиною згідно з усталеною судовою практикою.

Під час судового провадження ОСОБА_8 активно сприяв суду в найскорішому розгляді справи, щиро каявся у вчинених злочинах, вину визнавав у повному обсязі, правдиво розповідав про всі відомі йому обставини вчинених кримінальних правопорушень.

Така його поведінка є позитивною, суспільно корисною, свідчить про усвідомлення ним протиправності вчинених діянь.

Його каяття передбачає глибокі внутрішні переживання того, що сталося, моральне засудження своєї злочинної поведінки, усвідомлення вини, почуття сорому, докорів сумління, що виявляється у самозасудженні вчинених ним злочинів, їх наслідків, рішенні більше не вчиняти злочинів.

Такий психічний стан свідчить про позитивну перебудову його свідомості та втрату суспільної небезпечності, про реальну можливість виправлення.

В результаті вчинених ОСОБА_8 злочинів тяжких наслідків не настало.

В судовому засіданні обтяжуючих покарання обставин не встановлено.

При цьому, ОСОБА_8 визнав цивільний позов в повному обсязі, чітко усвідомлюючи, що повинен повернути потерпілому грошові кошти за свою протиправну поведінку стосовно нього. ОСОБА_8 засуджує свої дії, рішуче готовий компенсувати в грошовому вимірі завдану ним шкоду.

ОСОБА_8 раніше не судимий, обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою для нього було достатнім, щоб зробити для себе позитивні висновки та обрати правильний шлях виправлення самостійно.

ОСОБА_8 не є суспільно-небезпечною особою. Потерпілі не наполягали на суворих виді і мірі покарання, тобто на думку потерпілих ОСОБА_8 не є особою, яка мала б за злочини, вчинені стосовно них, відбувати суворе покарання.

Враховуючи те, що покарання має бути справедливим, тому на думку захисту ОСОБА_8 має бути призначено умовне покарання в мінімальному розмірі, передбаченому ч. 3 ст. 185 КК України.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які просили призначити обвинуваченому покарання із застосуванням вимог ст. 75 КК України, прокурора, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріли кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скаргу слід залишити без задоволення, з таких підстав.

Суд першої інстанції обґрунтовано визнав ОСОБА_8 винуватим у вчиненні злочинів передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України,оскільки він свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушень визнав повністю, погодився з кваліфікацією вчинених ним діянь та пояснив, що всі обставини скоєних ним протиправних діянь в обвинувальному акті викладені вірно та він їх не оспорює. Він дійсно в зазначені в обвинувальному акті період часу, місці та спосіб (шляхом незаконного проникнення до житла та сховища) викрав належні потерпілим речі. Кількість та вартість, викрадених ним речей, які зазначені в обвинувальному акті, він не оспорює. Розумів, що вчиняв крадіжки, будучи впевненим, що за ним ніхто не спостерігає. Крадіжки вчинив через те, що йому потрібні були гроші для здійснення розрахунку за орендоване ним житло. Частину викрадених речей заховав, частину продав, а з газовим котлом його затримали працівники поліції на місці. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 визнає в повному обсязі. В скоєному щиро розкаявся, вибачився та просив його суворо не карати.
Дослідження доказів по даній справі в суді першої інстанції відбувалось на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, а тому обвинувачений та інші учасники судового розгляду справи позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 вірно кваліфіковані за епізодами: в ніч з 03.11.2021 на 04.11.2021 за ч. 3 ст. 185 КК України, як умисні дії, що виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному із проникненням у сховище; з 14.11.2021 по 15.11.2021, від 29.11.2021 за ч. 3 ст. 185 КК України, як умисні дії, що виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному із проникненням у сховище; від 24.12.2021 за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, як умисні дії, що виразилися у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у житло.

Перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів прийшла до висновку, що істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть безумовне скасування вироку або перешкоджали чи могли перешкодити суду повно та всебічно розглянути справу і постановити законний, обґрунтований і справедливий вирок, не встановлено. Також, не встановленого упередженого ставлення суду до обвинуваченого ОСОБА_8 під час розгляду справи.

Приймаючи до уваги викладене, колегія суддів прийшла до висновку, що процесуальні права обвинуваченого та їх реалізація в ході судового розгляду справи були забезпечені та дотримані, і їх істотних порушень, не встановлено.

Відповідно до змісту положень ст. 50 КК України, покарання за вироком суду, з-поміж інших завдань, має на меті не тільки кару, а повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так й іншими особами.

Згідно із загальними засадами призначення покарання, визначеними ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, зокрема, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції, у відповідності до ст. 65 КК України, у повній мірі врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відноситься до категорії тяжких злочинів, особу винуватого, який в силу ст. 89 КК України судимості не має, не одружений, не працюючий, без постійного місця проживання, згідно довідки КНП «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер Кіровоградської обласної ради» № 2832 від 16.12.2021 з 2002 по 2014 знаходився на диспансерному обліку з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання опіоїдів, канабіноїдів (Синдром залежності), згідно довідки КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня КОР» № 2316/10 від 17.12.2021 у 1989 році оглянутий дитячим лікарем-психіатром з приводу розладів психологічного розвитку та в 2016 році направлявся на стаціонарне обстеження з діагнозом розлад особистості. Враховано наявність обставини, що пом`якшують покарання щире каяття та відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Дійсно суд першої інстанції хоч і не зазначив, що обвинувачений, активно сприяв розкриттю кримінальних правопорушень; визнав цивільний позову в повному обсязі; не зазначив про відсутність тяжких наслідків; відсутності обтяжуючих обставин; відсутності судимостей, проте повністю врахував вказані обставини при призначенні покарання.

Атому, на думку колегії суддів, обґрунтовано зробив висновок про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства, призначивши покарання у виді позбавлення волі в межах мінімальної санкції ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України.

Що стосується доводів захисника про призначення ОСОБА_8 покарання із застосуванням вимог ст. 75 КК України необхідно зазначити наступне.
Відповідно до вимог ст. 75 КК України суд може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, якщо є виправлення засудженого без відбування покарання враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадженняОСОБА_8 не одружений, не працюючий, а тому на думку колегії суддів не має достатніх стримуючих факторів в поведінці останнього.
Також необхідно зазначити про те, що причиною вчинення ОСОБА_8 інкримінованих кримінальних правопорушень є вживання опіоїдів, канабіноїдів.
При цьому, необхідно зазначити про те, що ОСОБА_8 вчинив чотири епізоди умисних тяжких кримінальних правопорушень, три з яких є закінченим злочином та один незакінчений злочин..

В той же час, визнання вини у вчиненні кримінального правопорушення, визнання цивільного позову, відсутність тяжких наслідків та обтяжуючих обставин, на думку колегії суддів не може бути самостійною підставою для застосування ст. 75 КК України, оскільки вказана обставина жодним чином не впливає на виправлення обвинуваченого.
Враховуючи кількість епізодів вчинення ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, відсутність стримуючих факторів в поведінці обвинуваченого, а також наявний синдром залежності, колегія суддів вважає необгрунтованими доводи захисника про призначення ОСОБА_8 покарання із застосуванням вимог ст. 75 КК України, оскільки у такому разі є висока імовірність вчинення останнім нових кримінальних правопорушень.

Що стосується доводів захисника про врахування обставин, а саме: визнання вини, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень; відсутності тяжких наслідків; відсутності обтяжуючих обставин; визнанні цивільного позову в повному обсязі; відсутності судимостей; думці потерпілих, необхідно зазначити наступне.

Під врахуванням особи винного слід розуміти врахування позитивних і негативних соціальних, фізичних, психічних і правових елементів характеристики особи, що вчинила злочин, які мають кримінально-правове значення. Соціальну характеристику особи становлять професія, фах, обіймана посада, ставлення до праці чи навчання, наявність державних та інших нагород, відзнак, почесних звань, наявність сім`ї, ставлення до інших членів суспільства, поведінка на роботі, в побуті, додержання вимог суспільного співжиття тощо. До фізичних ознак належать зокрема: стать, вік, стан здоров`я, здатність до праці. Психічними ознаками є: наявність чи відсутність психічного розладу, темперамент, характер, соціальна спрямованість. Соціальна спрямованість особи виражає коло її інтересів, потреб, світогляд, загальний культурний розвиток, сукупність принципів і мотивів поведінки. У правовому аспекті особу винного характеризує наявність ознак загального і спеціального суб`єкта, судимості, множинності вчинених ним злочинів, вчинення злочину у співучасті тощо.

Отже, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги доводи захисника про врахування обставин, які пом`якшують покарання, а саме визнання вини, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень; відсутності тяжких наслідків; відсутності обтяжуючих обставин; визнанні цивільного позову в повному обсязі; відсутності судимостей; думці потерпілих, оскільки судом першої інстанції вже враховано зазначені обставини під час врахуванням особи винного.

При фактичних обставинах даної справи, які встановлюють ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_8 кримінальних правопорушень та ступінь його небезпечності для суспільства, а також наявності наведених вище пом`якшуючих обставин, колегія суддів вважає, що призначене судом першої інстанції покарання у виді позбавлення волі буде достатнім для його виправлення, перевиховання, а також попередження вчинення ним, як самим обвинуваченим, так і іншими особами аналогічних кримінальних правопорушень.

Таке рішення, буде відповідати цілям та загальним засадам призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Отже, доводи апеляційної скарги захисника про призначення більш м`якого покарання не можуть бути задоволеними, як безпідставні. Адже, відповідно до вимог ст. 414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість чи через суворість, що по справі відсутнє. Оскільки у апеляції захисник наполягає на призначенні більш м`якого покарання, а призначене покарання є обґрунтованим, виваженим та справедливим, то підстав для зміни вироку суду чи його скасування колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, із урахуванням того, що доводи апеляційної скарги під час апеляційного перегляду, свого підтвердження не знайшли, підстав для скасування вироку суду першої інстанції, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407-409, 419 КПК України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , - залишити без задоволення, а вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11 квітня 2022 року стосовно ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_8 - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4