Справа №: 398/1682/22
провадження №: 1-кп/398/191/22
ВИРОК
Іменем України

"14" липня 2022 р. місто Олександрія
Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Олександрія кримінальне провадження № 0000419 від 05.04.2022 року з обвинувальним актом щодо
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Попельнасте, Олександрійського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх чи не повнолітніх дітей, з середньою спеціальною освітою, працюючого, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 336 Кримінального кодексу України,
сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , будучи військовозобов`язаним, 24 березня 2022 року, прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 для проходження медичного огляду і згідно протоколу військово-лікарської комісії за №17 від 24.03.2022 року його було визнано придатним до військової служби.
31 березня 2022 року прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 для отримання мобілізаційного розпорядження та повітки на відправку у зв`язку із призовом на військову службу під час мобілізації.
Працівниками вищевказаного центру ОСОБА_3 був повідомлений про призов на військову службу під час загальної мобілізації, а також про наслідки відмови бути призваним та проходити військову службу під час загальної мобілізації, оголошеної Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» від №69-2022 від 24.02.2022.
ОСОБА_3 , достовірно знаючи, про загальну мобілізацію, оголошену Указом Президента №69-2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану на території України», у зв`язку з військовою агресією Російською Федерації проти України, з метою ухилення від призову за мобілізацією, діючи умисно, усвідомлюючи свої дії, не маючи права на відстрочку, в порушення вимог ст.65 Конституції України, ст.ст.1,39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу України від 25 березня 1992 року №2232-XII», ст. 1, ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року №3543- XII, та Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №69-2022 від 24.02.2022, будучи визнаним придатним до військової служби у присутності працівників ІНФОРМАЦІЯ_2 відкрито відмовився від отримання мобілізаційного розпорядження та повістки на відправку у війська для проходження військової служби за загальною мобілізацією до команди № НОМЕР_1 ВОС НОМЕР_2 .
Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене статтею 336 Кримінального кодексу України, а саме: ухилення від призову за мобілізацією на особливий період.
У судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю, пояснив, як вказано вище, додав, що не хоче залишати свою матір без допомоги, оскільки вона на теперішній час хворіє.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи та пред`явленому йому обвинуваченню, сторони кримінального провадження не оспорюють їх, а тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України вивчення інших доказів, що є у справі, у судовому засіданні визнано недоцільним.
Таким чином, суд вважає винним ОСОБА_3 в ухиленні від призову за мобілізацією на особливий період, та кваліфікує його дії за статтею 336 Кримінального кодексу України.
Суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті Особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, враховуючи його ступінь тяжкості, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. При цьому особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Обставин, які у відповідності до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 не встановлено. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України, є щире каяття.
Вивченням відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_3 судом встановлено, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться; за місцем фактичного проживання характеризується позитивно; відповідно до інформації Олександрійського РВ №1 філії ДУ «Центр пробації» в Кіровоградській області встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не перебуває на обліку в Олександрійському РВ №1 філії ДУ «Центр пробації» в Кіровоградській області.
З досудової доповіді про обвинуваченого ОСОБА_3 , складеної Олександрійським РВ №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області, встановлено, що орган з питань пробації ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення оцінює як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб також як середній. На думку органу пробації виправлення ОСОБА_3 у громаді можливе за умови покладення на нього обов`язків, передбачених п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК України є не тяжким злочином.
Враховуючи дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують його покарання, зважаючи на щире каяття ОСОБА_3 та бажання стати на шлях зміни своєї поведінки, недопущення в подальшому порушень закону, суд, дійшов висновку, що наведені обставини свідчать про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та відбування покарання, а відтак застосування до обвинуваченого положення ст. 75 КК України, однак, зі здійсненням за ним нагляду уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання протягом іспитового строку, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України..
Таке покарання є справедливим і достатнім для досягнення цілей покарання, визначених ст.50 КК України.
Запобіжний захід під час судового розгляду обвинуваченому не обирався.
Цивільний позов не заявлено.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373- 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75, п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Речові докази: повістка ВОС №788569А від 31.03.2022 року на ім`я ОСОБА_3 , акт про відмову від отримання мобілізаційного розпорядження, мобілізаційне розпорядження від 31.03.2022 року, мобільне розпорядження на ім`я ОСОБА_3 , копії картки обстеження та медичного огляду від 24.03.2022 року на ім`я військовозобов`язаного ОСОБА_3 , які долучено до матеріалів кримінального провадження (постанова про визнання речових доказів від 06.03.2022 року) залишити в матеріалах судової справи.
Вирок суду може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1