Справа № 308/3456/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 березня 2022 року м. Ужгород
Із клопотання слідчого вбачається, що 25.02.2014 року та 30.01.2019року Державним агенством лісових ресурсів України було укладено контракт із ОСОБА_4 про наймання його на посаду директора державного підприємства «Великобичківське ЛМГ» Закарпатського обласного управління лісового та мисливського господарства (Далі ДП «Великлобичківське ЛМГ»), на термін із 28.02.2014року по 27.02.2017 року та повторно на термін із 28.02.2019року по 27.02.2020 року .
16.11.2020року наказом Державного агенства лісових ресурсів №805-к, ОСОБА_4 призначено за вказаним контрактом на посаду директора ДП «Великобичківське ЛМГ», яке координується Закарпатським обласним управлінням лісового та мисливського господарства, як такого, що успішно пройшов спеціальну перевірку стосовно осіб, які претендують на зайняття посад, які передбачають зайняття відповідального або особливо відповідального становища, та посад з підвищеним корупційним ризиком, з 18.11.202року по 17.11.2025року .
Також, 16.11.2020року Державне агенство лісових ресурсів України уклало контракт з керівником ДП «Великобичківське ЛМГ» яке координується Закарпатським обласним управлінням лісового та мисливського господарства, згідно якого ОСОБА_4 наймано на посаду директора даного державного підприємства.
Згідно вказаних контрактів, директор ДП «Великобичківське ЛМГ» здійснює поточне (оперативне) керівництво підприємством, організовує його виробничо-господарську, соціально-побутову та іншу діяльність, забезпечує виконання завдань передбачених законодавством, Статутом підприємства та вказаними контрактами.
Також, згідно вищенаведених укладених із ОСОБА_4 контрактів, останній зобов`язаний вживати заходів щодо запобігання корупції в ДП «Великобичківське ЛМГ», а також організовувати бухгалтерський облік та забезпечувати фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років.
Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що згідно статуту Державного підприємства «Великобичківське лісомисливське господарство» (Далі Статут), вказане Підприємство засноване на державній власності, та належить до сфери управління Державного агенства лісових ресурсів України.
Відповідно до ч. 3 ст. 5 Статуту, майно Підприємства є державною власністю і закріплюється за ним на праві господарського віддання.
Згідно ст. 8 Статуту, органом управління Підприємства є його директор, та згідно ч. 4 зазначеної статті Статуту директор Підприємства: здійснює керівництво Підприємством; несе повну відповідальність за стан діяльності Підприємства; діє без довіреності від іменні Підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними та фізичними особами; розпоряджається коштами та майном Підприємства відповідно до чинного законодавства України; укладає договори; видає від імені Підприємства довіреності, в тому числі і на вчинення відповідних правочинів; відкриває в установах банків рахунки в національній та іноземних валютах; несе відповідальність за формування та виконання фінансових планів; видає накази з питань діяльності Підприємства; організовує виробничо-господарську, соціально-побутову та інші діяльність Підприємства відповідно до мети та основних напрямків його діяльності; визначає організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і затверджує штатний розпис Підприємства за погодженням з Управлінням; затверджує положення про структурні підрозділи Підприємства за поданням керівників цих підрозділів; застосовує заходи заохочення (преміювання) до працівників Підприємства; приймає відповідно до законодавства рішення про прийняття до матеріальної та/або дисциплінарної відповідальності працівників Підприємства; вирішує інші питання діяльності Підприємства відповідно до вимог законодавства та цього Статуту.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» правоохоронні органи - органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, органи доходів і зборів, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.
Відповідно до ст. 1 Положення про державну лісову охорону, затвердженого Постановою КМУ від 16 вересня 2009 року №976 державна лісова охорона діє у складі Держлісагентства, Республіканського комітету Автономної Республіки Крим з питань лісового і мисливського господарства, обласних управлінь лісового та мисливського господарства і підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Держлісагентства. Держлісоохорона має статус правоохоронного органу. Згідно додатку до вказаного Положення, керівник лісового господарства є посадовою особою Держлісохорони.
Отже, будучи службовою особою державної лісової охорони, та директором ДП «Великобичківське ЛМГ», ОСОБА_4 постійно обіймає посаду у державному органі та здійснює функції представника влади, а тому , відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», є працівником правоохоронного органу.
Таким чином, ОСОБА_4 , як директор підприємства «Великобичківське ЛМГ»,, є особою, яка постійно здійснює функції представника влади та, відповідно до п. 1 примітки до ст. 364 КК України, є службовою особою.
Відповідно до п. п. «е» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», посадові та службові особи державної лісової охорони є суб`єктом відповідальним за корупційні правопорушення.
Відповідно до ст. 22. Закону України «Про запобігання корупції», посадовим та службовим особам державної лісової охорони забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.
Згідно примітки до ст. 51-3 Закону України «Про запобігання корупції», під службовими особами, які займають відповідальне становище, серед інших, є особи, які є керівниками чи заступниками керівників державних органів, юрисдикція яких поширюється на територію однієї або кількох областей.
Обґрунтовуючи клопотання слідчий зазначає, що на час виконання обов`язків директора ДП «Великобичківське ЛМГ», ОСОБА_4 постійно виконував організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції і, згідно Примітки ст. 51-3 Закону України «Про запобігання корупції», є службовою особою, яка займає відповідальне становище.
Водночас, ОСОБА_4 , незважаючи на обов`язок неухильно дотримуватися вищезазначених норм, будучи службовою особою та відповідно до вимог зазначеного законодавства і ч. 2 ст. 19 Конституції України, зобов`язаним діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, знехтував вимогами законодавства, діючи за попередньою змовою зі касиром-бухгалтером ОСОБА_8 , привласнив та розтратив чуже майно, що було йому ввірене, як директорові підприємства «Великобичківське ЛМГ»,, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене повторно та за попередньою змовою із підпорядкованим йому працівником Підприємства касиром-бухгалтером ОСОБА_8 , за наступних обставин.
Так, ОСОБА_4 , будучи директором Підприємства, який очолює безпосередньо орган управління ДП «Великобичківське ЛМГ», тобто, найвищою керівною ланкою даного державного підприємства, маючи в підпорядкуванні усіх працівників структурних підрозділів лісгоспу, в тому числі працівників Апарату Підприємства, у невстановлений досудовим розслідуванням час в останнього виник злочинний умисел на незаконне збагачення, шляхом привласнення та розтрати державного майна, а саме грошових коштів, що належать ДП «Великобичківське ЛМГ». Свій злочинний умисел ОСОБА_4 вирішив реалізувати шляхом внесення завідомо недостовірних відомостей до видаткових касових ордерів, та використання завідомо підроблених заяв про видачу матеріальних допомог, залучивши при цьому до протиправної злочинної схеми свою підлеглу касира-бухгалтера ОСОБА_8 , яка безпосередньо згідно своїх функціональних обов`язків є матеріально-відповідальна особа та володіє ввіреним її майном, тобто грошовими коштами що знаходяться в касі Підприємства.
В подальшому, ОСОБА_4 , з метою виконання свого раніше узгодженого із іншим співучасником злочинного плану, касиром-бухгалтером ОСОБА_8 , діючи умисно, спільно, керуючись корисливими мотивами спрямованими на заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свої дій, та дій кожного із співучасників, використовуючи свої службові та владні повноваження як керівника Підприємства, маючи вплив на підпорядкованих працівників вказаного лісгоспу, 30.11.2017, спільно із іншою службовою особою - касиром-бухгалтером ОСОБА_8 організували схему щодо привласнення та розтрати майна, що належить ДП «Великобичківського ЛМГ», шляхом внесення безпосередньо ОСОБА_8 за вказівкою ОСОБА_4 завідомо недостовірних відомості до офіційних документів видаткових касових ордерів про виплату матеріальної допомоги пенсіонерам ДП «Великобичківське ЛМГ».
Так, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою із ОСОБА_8 , керуючись корисливими мотивами, усвідомлюючи свій суспільно-небезпечний характер дій, у період із 30.11.2017 по 09.11.2020 використовуючи свої службові повноваження як директора Підприємства та касира-бухгалтера, незаконно заволоділи чужим майном, що належить державному підприємстві «Великобичківське лісомисливське господарство», а саме грошовими коштами на суму 31 800 (тридцять одна тисяча вісімсот) грн., чим завдали шкоди державним інтересам на вказану суму.
Відповідно до наведеного, встановлено, що ОСОБА_4 в результаті вищеописаних протиправних та злочинних дій, будучи на посаді директора ДП «Великобичківське ЛМГ», діючи при цьому спільно за попередньою змовою із ОСОБА_8 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, та дій іншого співучасника, у загальному незаконно привласнили та розтратили грошові кошти в сумі 31 800 (тридцять одна тисяча вісімсот) грн., що належать ДП «Великобичківське ЛМГ», чим завдали вказаному державному підприємству матеріальну шкоду на суму 31 800 грн.
ОСОБА_4 з метою реалізації свого вищеописаного злочинного плану, та з метою надання законного вигляду його злочинним діям та діям ОСОБА_8 , діючи спільно і останнього, надаючи їй протиправні та незаконні вказівки як безпосереднього керівника, діючи умисно, керуючись корисливими мотивами, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, та дій кожного із учасників, у період із 30.11.2017року по 09.11.2020 року склали та внесли завідомо недостовірні відомості до наступних офіційних документів - видаткових касових ордерів: №2177 від 30.11.2017року про виплату матеріальної допомоги пенсіонеру лісгоспу гр. ОСОБА_9 у розмірі 3000 (три тисячі) грн.; №119 від 24.01.2019 про отримання гр. ОСОБА_10 грошових коштів в суму 1800 (тисяча вісімсот) грн.; №312 від 06.03.2019 року про отримання гр. ОСОБА_11 грошових коштів у розмірі 2500 грн.; №642 від 16.05.2019року про видачу грошових коштів в сумі 2500 грн. гр. ОСОБА_12 ; №1648 від 17.10.2019року , щодо виплати гр. ОСОБА_13 грошових коштів в сумі 3000 грн.; №1697 від 29.10.2019 року щодо виплати та отримання гр. ОСОБА_9 грошових коштів в сумі 3000 грн.; №1696 від 29.10.2019 року, щодо виплати гр. ОСОБА_14 грошових коштів на суму 3000 грн.; №1864 від 03.12.2019року щодо виплати матеріальної допомоги у розмірі 3000 грн. гр. ОСОБА_15 ; №1938 від 09.12.2019року щодо виплати грошових коштів в сумі 3000 грн. гр. ОСОБА_16 ; №93 від 23.01.2020року щодо виплати матеріальної допомоги у розмірі 2000 грн. гр. ОСОБА_17 ; №1030 від 01.09.2020року щодо виплати матеріальної допомоги у розмірі 2500 грн. гр. ОСОБА_18 ; №1224 від 23.09.2020 року щодо виплати матеріальної допомоги у розмірі 2500 грн. гр. ОСОБА_9 ; №1503 від 09.11.2020 року щодо отримання виплати гр. ОСОБА_19 матеріальної допомоги у розмірі 3000 грн..
11.03.2022року відносно ОСОБА_4 складено та вручено йому повідомлення про підозру у вчиненніним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України, тобто у привласненні, розтраті та заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинені за попередньою змовою групою осіб та складанні, видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів вичинені за попередньою змовою групою осіб.
Під час досудового розслідування встановлено, що директор ОСОБА_4 має великий вплив на свої підлеглих, погрожуючи працівникам звільненням заставляє виконувати незаконні вказівки та забороняє надавати покази в рамках даного кримінального провадження.
Також, в ході проведення негласних слідчих дій встановлено, що ОСОБА_4 із метою уникнення від кримінальної відповідальності вчиняв незаконний вплив на свідків у даному кримінальному провадженні, а саме пенсіонерів, з метою того, щоб останні надали працівникам ДБР відомості щодо отримання ними матеріальних допомог.
Відповідно до вищенаведеного, з метою встановлення всіх обставин вчинення злочину та з метою доведення інших фактів вчинення злочинів ОСОБА_4 , та із метою запобігання незаконного впливу на своїх підлеглих, слідчий у клопотанні просить відсторонити підозрюваного ОСОБА_4 від займаної посади директора державного підприємства «Великобичківське лісомисливське господарство», терміном на 2 місяця.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав заявлене клопотання. Зазначив, що підозрюваний залишаючись на посаді директора державного підприємства «Великобичківське лісомисливське господарство» може перешкоджати встановленню обставин кримінального правопорушення та використовуючи свої зв`язки здійснювати тиск на працівників підприємства з метою дачі ними неправдивих показів на його користь.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання прокурора про відсторонення від посади ОСОБА_4 . Висловив думку про те, що підозра оголошна ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України не обгрунтована та не підтверджена жодними доказами а наведені слідчим у клопотанні підстави вважати, що ОСОБА_4 перебуваючи на посаді директора знищить чи підробить речі і документи, які мають суттєве значення для досудового розслідування чи в інший спосіб впливатиме на свідків не відповідають дійсності та жодними доказами не підтверджено..
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання про відсторонення від посади ОСОБА_4 та підтримав доводи наведені ним у письмових запереченнях на клопотання.
Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні вказав на те , що на даний час обіймає посаду директора ДП «Великобичківське ЛМГ» та дійсно за його вказівкою протягом 2017р- 2021років було премійовано ряд працівників ДП «Великобичківське ЛМГ». Зазначив , що до нього особисто працівники , пенсіонери ДП «Великобичківське ЛМГ» заяви на преміювання не подавали, а такі заяви йому надавала секретар та бухгалтер підпримства, після чого, він особисто вирішував питання про преміювання та надання допомоги на власний розсуд, шляхом накладення резолюції на кожній заяві, з зазначенням на кожній заяві суми преміювання від 2000 грн до 5000 грн. Зазначив, що особисто з кожним працівником, пенсіонером ,який звертався до підприємства про надання йому грошової допомоги він не мав змоги спілкуватись і допускає , що такі заяви на преміювання могли бути написані та подані до підприємства і родичами чи близькими особами працівників, пенсіонерів підприємства а не ними особисто . Також ОСОБА_20 зазначив, що і кошти надані як матеріальна допомога пенсіонерам підприємства могли отримувати не особисто особи, які звертались про надання допомоги, а їх близькі родичі , у звязку з віддаленістю їх місця проживання . Зазначив, що жодних підстав для відсторонення його від посади директора державного підприємства «Великобичківське лісомисливське господарство», немає та просив відмовити у задоволенні поданого клопотання прокурора .
Заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 , пояснення підозрюваного ОСОБА_4 та його захисників адвоката ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , дослідивши матеріали додані до клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання з наступних підстав.
Відповідно до підпункту 4 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є відсторонення від посади.
Статтею 132 КПК України встановлені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження - вони не допускаються, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;
- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
У ч.ч. 1, 2 ст. 157 КПК України зазначено, що при вирішенні питання про відсторонення від посади слідчий суддя зобов`язаний врахувати такі обставини:
1) правову підставу для відсторонення від посади;
2) достатність доказів, які вказують на вчинення особою кримінального правопорушення;
3) наслідки відсторонення від посади для інших осіб.
Слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про відсторонення від посади, якщо слідчий, прокурор не доведе наявність достатніх підстав вважати, що такий захід необхідний для припинення кримінального правопорушення, припинення або запобігання протиправній поведінці підозрюваного, який, перебуваючи на посаді, може знищити чи підробити речі і документи, які мають значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Нормативна регламентація пункту 1 ч. 3 ст. 132 КПК України свідчить, що дослідженню підлягає наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення відповідного ступеню тяжкості, а п. 2 ч. 2 ст. 157 КПК України зобов`язує слідчого суддю дослідити достатність доказів, які вказують на вчинення кримінального правопорушення певною особою (підозрюваним).
Описана у клопотанні фабула кримінального правопорушення у сукупності з наданими до клопотання матеріалами кримінального провадження формує у слідчого судді внутрішнє переконання про обгрунтованість підозри повідомленої ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України.
Щодо доказів, які вказують на обгрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень слідчим суддею досліджено: протоколи допиту свідків: ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 в яких останні наводять відомості та фактичні дані щодо вчинення корупційних злочинів посадовими особами лісгоспу та втому числі і безпосередньо директором ОСОБА_4 , заявою ОСОБА_22 щодо конфіденційного співробітництва у кримінальному провадженні; висновки судово-почеркознавчих експертиз, з яких слідує, що особи не підписувались у видаткових касових ордерах про отримання коштів та не писали відповідних заяв; відповідь на запит із Рахівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в якій вказано, що ОСОБА_24 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак, на нього у 2019 році було виписано грошові кошти в сумі 3000 грн; протоколи допиту свідків пенсіонерів лісгоспу: ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_16 , ОСОБА_27 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_11 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_9 , ОСОБА_30 , які повідомили, що вони не отримували вказаних виписаних на них матеріальних допомог.
Зазначені відомості в сукупності з інформацією, викладеною у дослідженому під час судового засідання повідомленні про підозру, доводять те , що відповідні правопорушення могли бути вчинені, а надані слідчим до клопотання докази в достатній мірі вказують на можливість вчинення кримінального правопорушення підозрюваним. Отже, слідчим дотримані стандарти п. 1 ч.3 ст. 132 та п. 2 ч. 2 ст. 157 КПК України.
Згідно з ч. 3 ст. 156 КПК України за клопотанням сторін або за власною ініціативою слідчий суддя має право за клопотанням сторін кримінального провадження або за власною ініціативою заслухати будь-якого свідка чи дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення питання про відсторонення від посади.
Слідчий суддя на підставі отриманих доказів визначає, що причетність тієї чи іншої особи є вірогідною та достатньою підставою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є відсторонення від посади.
Правові підстави для відсторонення від посади передбачені ст. 154 КПК України. Згідно із цією нормою відсторонення від посади може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину.
У відповідності до ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру у скоєнні злочинів передбачених ч. 1 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України, зокрема ОСОБА_4 , що підтверджується письмовим повідомленням про підозру з відміткою про її отримання 11.03.2022 року.
Таким чином, у відповідності до вимог ст. 42 КПК України ОСОБА_4 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні.
Слідчим суддею встановлено, що наказом Державного агентства лісових ресурсів України № 130-к від 26.02.2014 року ОСОБА_4 призначено на посаду за контрактом - директора ДП «Великобичківське ЛМГ» Закарпатського обласного управління лісового та мисливського господарства в порядку переведення з 28.02.2014 року по 27.02.2017 року.
Згідно наказу Державного агентства лісових ресурсів України № 564-к від 28.12.2016 року, термін дії контракту з директором ДП «Великобичківське ЛМГ» Закарпатського обласного управління лісового та мисливського господарства ОСОБА_4 продовжено по 27 лютого 2019 року.
Наказом Державного агентства лісових ресурсів України № 54-к від 30.01.2019 року ОСОБА_4 призначено за контрактом на посаду директора ДП «Великобичківське ЛМГ», яке координується Закарпатським обласним управлінням лісового та мисливського господарства, з 28.02.2019 року по 27.02.2020 року.
Відповідно до наказу Державного агентства лісових ресурсів України № 805-к від 16.11.2020 року ОСОБА_4 призначено за контрактом на посаду директора ДП «Великобичківське ЛМГ», яке координується Закарпатським обласним управлінням лісового та мисливського господарства, з 18.11.2020 року по 17.11.2025 року.
Таким чином, підозрюваний ОСОБА_4 з 28.02.2014 року перебував на посаді директора ДП «Великобичківське ЛМГ», яке координується Закарпатським обласним управлінням лісового та мисливського господарства.
Для застосування щодо ОСОБА_4 відсторонення від посади, слідчому судді належить з`ясувати фактичні підстави цього заходу забезпечення кримінального провадження, тобто, чи наявні у даній справі реальні конкретні умови і обставини, які зумовлюють його застосування. Для цього слідчий суддя виходить із формулювань, закріплених у ч. 1 ст. 157 КПК України в контексті необхідності такого заходу.
Оскільки кримінальне правопорушення є закінчене, слідчий суддя оцінює висловлені сторонами аргументи з точки зору необхідності цього заходу для запобігання протиправній поведінці підозрюваного ОСОБА_4 , який перебуваючи на посаді директора ДП «Великобичківське ЛМГ», може знищити чи підробити речі і документи, які мають значення для досудового розслідування, незаконно впливати на свідків працівників ДП «Великобичківське ЛМГ», інших учасників кримінального провадження та протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
За своєю сутністю можливість вчинення зазначених дій є відповідним ризиком кримінального провадження. Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного ОСОБА_4 , дійшов обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. Разом з тим, зазначені в ст. 157 КПК України ризики не є тотожними тим, що визначені в ст. 177 КПК України, що мають враховуватись під час застосування запобіжного заходу та обставини дослідження яких є значно ширшими.
Розглядаючи клопотання про відсторонення від посади, наявність відповідних ризиків має досліджуватися слідчим суддею саме у зв`язку із перебуванням підозрюваного на відповідній посаді. Тому, підлягає встановленню чи пов`язане перебування ОСОБА_4 на посаді директора ДП «Великобичківське ЛМГ» з тими ризиками, які заявлені слідчим.
Питання про відсторонення від посади має розглядатися крізь призму об`єктивних факторів, актуальних на час відповідного звернення. Отже слідчий суддя має визначити:
1)чи може підозрюваний, перебуваючи на посаді, знищити чи підробити речі і документи, які мають значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
2) чи є відсторонення від посади необхідним заходом для припинення або запобігання протиправній поведінці підозрюваного.
Дослідивши надані слідчим матеріали клопотання, слідчий суддя, виходячи з мотивів вчинених кримінальних правопорушень підозрюваним ОСОБА_4 , погоджується з тим, що існує ризик продовження злочинно корисної діяльності підозрюваним .
За таких обставин, слідчий суддя вважає, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 157 КПК України, на які вказує сторона обвинувачення, а саме: наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_4 перебуваючи на посаді директора ДП «Великобичківське ЛМГ», може продовжити свою злочинну корисливу діяльність.
Втручання у права і свободи особи шляхом відсторонення від посади на даному етапі досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання. Таке обмеження ОСОБА_4 є розумним і співмірним з огляду на необхідність та можливість досягнення завдань кримінального провадження.
Слідчий суддя не вбачає негативних наслідків для третіх осіб у разі відсторонення ОСОБА_4 від посади директора ДП «Великобичківське ЛМГ», оскільки, питання тимчасового виконання обов`язків директора ДП «Великобичківське ЛМГ» може бути вирішене в порядку, визначеному статутом підприємства та чинним законодавством України .
Враховуючи зазначене вище, наявність обґрунтованої підозри оголошеної ОСОБА_4 у сукупності з ризиками, пов`язаними з перебуванням підозрюваного ОСОБА_4 на посаді директора , дають слідчому судді фактичні і процесуальні підстави для його відсторонення від посади директора ДП «Великобичківське ЛМГ» строком до двох місяців, а саме : в межах строку досудового розслідування - до 10 травня 2022 року.
На підставі викладеного, керуючись ст. 131,132, 154, 156, 157, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання задовольнити.
Відсторонити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від займаної посади директора державного підприємства «Великобичківське лісомисливське господарство» строком до двох місяців, тобто до 10 травня 2022 року включно .
Копію ухвали направити до ДП «Великобичківське лісомисливське господарство» для відома і виконання.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення у порядку, передбаченому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено та проголошено 18.03.2022 року о 16 год. 00 хв.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1