печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 жовтня 2022 року суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах першого відділу Управління з досудового розслідування військових правопорушень, а також порушень проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, вчинених внаслідок ведення російською федерацією, із залученням представників інших держав, агресивної війни проти України, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 , про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :
В провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження старшого слідчого в особливо важливих справах першого відділу Управління з досудового розслідування військових правопорушень, а також порушень проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, вчинених внаслідок ведення російською федерацією, із залученням представників інших держав, агресивної війни проти України, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно.
Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
У судове засідання прокурор/слідчий не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином. Слідчий подав до суду про розгляд клопотання у його відсутність, вимоги підтримав.
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність не з`явившихся осіб, оскільки їх не прибуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.
Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, надходжу до наступних висновків.
Слідчими Управління з досудового розслідування військових правопорушень, а також порушень проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, вчинених внаслідок ведення російською федерацією, із залученням представників інших держав, агресивної війни проти України, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань, за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000339 від 01.06.2022, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що старший оперуповноважений з особливо важливих завдань 2 відділу 1 управління 4 департаменту Служби зовнішньої розвідки України майор ОСОБА_4 , будучи військовою службовою особою, відповідальною за збереження одержаних грошових коштів за «Особливими видатками», правильне їх використання, оформлення документів, у період часу з 08 год. 00 хв. до 09 год. 00 хв. 24.02.2022, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, в умовах воєнного стану, недбало поставився до служби, а саме перебуваючи у службовому кабінеті приміщення № 207 будівлі 1А (перша територія) об`єкту «Білогородка» Служби зовнішньої розвідки України, за адресою: м. Київ, 19 кілометр Житомирського шосе, 1А, в порушення статті 19 Конституції України, вимог військової присяги, контракту про проходження військової служби, посадової інструкції, статей 11, 16, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, всупереч вимогам пунктів 2.5, 2.7 Інструкції 0015, здійснюючи евакуацію речей, майна та документів до іншого місця дислокації, діючи необережно, зі злочинною недбалістю, всупереч інтересам служби, в порушення статутних та функціональних обов`язків, виходячи з хибно зрозумілих інтересів служби, неналежно виконав свої обов`язки через несумлінне ставлення до них, а саме не забезпечив належне зберігання грошових коштів, не здійснив належний контроль за наявністю грошових коштів та їх зберігання, тим самим не забезпечив такий порядок зберігання грошових коштів, який унеможливлював би викрадення чи втрати вказаних грошових коштів, не виконав наказ щодо здійснення заходів із передислокації підрозділу та не доповів про його невиконання, а залишив грошові кошти у сумі 34090 євро, що відповідно до офіційного курсу гривні щодо іноземних валют, установленого Національним банком України, еквівалентно 1 130 789 (один мільйон сто тридцять тисяч сімсот вісімдесят дев`ять) гривень 16 копійок, у сейфі № 114 приміщення № 207 будівлі 1А (перша територія) об`єкту «Білогородка» Служби зовнішньої розвідки України, за адресою: м. Київ, 19 кілометр Житомирського шосе, 1А, які в подальшому за невстановлених обставин вибули з володіння Служби зовнішньої розвідки України, за фактом чого здійснюється досудове розслідування в окремому кримінальному провадженні.
Внаслідок недбалого ставлення майора ОСОБА_4 до служби за викладених обставин державі в особі Служби зовнішньої розвідки України заподіяно тяжкі наслідки у вигляді матеріальних збитків у сумі 34090 євро, що відповідно до офіційного курсу гривні щодо іноземних валют, установленого Національним банком України, еквівалентно 1 130 789 (один мільйон сто тридцять тисяч сімсот вісімдесят дев`ять) гривень 16 копійок, підриву авторитету та престижу органів військового управління Служби зовнішньої розвідки України та військової служби в цілому, падінні авторитету командування в очах підлеглих.
Відповідно до ст.ст. 42, 276, 277, 278 КПК України ОСОБА_4 23.09.2022 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України.
Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у недбалому ставленні військової службової особи до служби, що спричинило тяжкі наслідки, вчинене в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України.
У ході досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 має у власності наступне майно:
- легковий транспортний засіб «SUBARU OUTBACK», д.н.з. НОМЕР_1 , 2020 року випуску, номер кузова (VIN) НОМЕР_2 .
Кримінальним правопорушенням, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , завдано шкоду державі в особі Служби зовнішньої розвідки України на суму 1 130 789 (один мільйон сто тридцять тисяч сімсот вісімдесят дев`ять) гривень 16 копійок.
Слідство вважає, що існують обставини, які підтверджують, що незастосування арешту до майна підозрюваного ОСОБА_4 призведе до розпорядження цим майном, що в свою чергу унеможливить забезпечення завдань Кримінального кодексу України.
Арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).
Представником потерпілого подано цивільний позов про відшкодування ОСОБА_4 1 130 789 (один мільйон сто тридцять тисяч сімсот вісімдесят дев`ять) гривень 16 копійок.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, щодо якого ухвалою чи рішенням слідчого судді, визначено необхідність арешту майна.
Обставини кримінального провадження вимагають вжиття заходу забезпечення кримінального провадження - арешт майна, з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).
Негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження у ході досудового розслідування не встановлено.
Арешт майна підозрюваного ОСОБА_4 обумовлюється тим, що до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні є загроза щодо його відчуження.
Слідчий вказав, що з метою повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування кримінального провадження, виникла обґрунтована необхідність в накладенні арешту на вказане майно підозрюваного, з метою забезпечення цивільного позову.
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається для забезпечення цивільного позову.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновків, що з метою забезпечення забезпечення цивільного позову та недопущення його відчуження, вбачається наявність правових підстав для накладення арешту на майно підозрюваного, а саме на легковий транспортний засіб «SUBARU OUTBACK», д.н.з. НОМЕР_1 , 2020 року випуску, номер кузова (VIN) НОМЕР_2 .
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 117, 131, 132, 171173, 309 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В :

Клопотання про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке на праві власності належить підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , а саме:
- легковий транспортний засіб «SUBARU OUTBACK», д.н.з. НОМЕР_1 , 2020 року випуску, номер кузова (VIN) НОМЕР_2 .
Заборонити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , та іншим особам у володінні (користуванні) яких перебуває вказане майно, відчужувати та розпоряджатися ним.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.
Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1