Дата документу 13.07.2022 Справа № 335/2738/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 335/2738/22 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/406/22 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2022 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24 травня 2022 року, якою у відношенні

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18 липня 2022 року включно, з визначенням розміру застави у сумі 372150 грн., -

В С Т А Н О В И Л А:

Старший слідчий СВ Відділу поліції №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб.

За матеріалами провадження ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, за наступних обставин.

ОСОБА_7 маючи умисел на незаконне придбання, зберігання психотропної речовини АМФЕТАМІН, відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету України від 6 травня 2000 р. №770, віднесено до категорії психотропних речовин, обіг яких заборонено, у невстановлених досудовим слідством особи, часі та місці, придбав за допомогою поштового зв`язку полімерний пакет, який обмотаний клейкою стрічкою із вказаною психотропною речовиною, з метою подальшого збуту.
Після чого, зберігаючи при собі вищевказану психотропну речовину, ОСОБА_7 , з метою подальшого збуту, 20 травня 2022 року, у невстановлений досудовим слідством час направився за адресою: м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, 39-Б, де був затриманий співробітниками поліції.
20 травня 2022 року о 14 год. 10 хв., в ході огляду місця події у ОСОБА_7 було виявлено та вилучено полімерний пакет з невідомою речовиною загальною масою 1001 г.
Відповідно до висновку експерта Запорізького НДЕКЦ МВС України від 21 травня 2022 року, у складі наданої на дослідження порошкоподібної речовини рожевого кольору, вилученої 20 травня 2022 року під час огляду місця події за участю ОСОБА_7 по АДРЕСА_3 виявлено психотропну речовину, обіг якої заборонено АМФЕТАМІН, маса якої складає 0,1838 г (в перерахунку на основу).
Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

20 травня 2022 року відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000510 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

20 травня 2022 року о 13 год. 20 хв. ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

21 травня 2022 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя врахував обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та погодився з доводами про те, що застосування менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти наявним ризикам.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_8 просить скасувати оскаржувану ухвалу та змінити запобіжний захід ОСОБА_7 із тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за адресою: АДРЕСА_2 .
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що слідчим суддею не враховано наявність постійного місця проживання підозрюваного, наявність малолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка потребує догляду та виховання, має батька похилого віку, якому підозрюваний допомагає фізично, оскільки батько потребує стороннього догляду, тобто підтверджена міцність соціальних зв`язків ОСОБА_7 , а відтак не має жодних підстав стверджувати про наявність ризику переховування ОСОБА_7 від органу досудового розслідування.
Зауважує, що підозрюваний ОСОБА_7 раніше не судимий та не притягувався до кримінальної відповідальності.
Крім того зазначає, що свідки у кримінальному провадженні були попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві покази та допитані, а тому відсутній ризик впливати на свідків.
Вказує, що на доведення ризику перешкоджання іншим чином кримінальному провадженню та скоєння нового злочину (продовження злочинної діяльності) стороною обвинувачення не надано ніяких доказів, і не вказано яким саме чином ОСОБА_7 може перешкоджати кримінальному провадженню.
Вважає, що для підозрюваного ОСОБА_7 більш ніж достатнім буде застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово, оскільки застосування такого запобіжного заходу, з одного боку, забезпечить необхідний контроль за поведінкою та місцезнаходженням ОСОБА_7 , з іншого боку, він надасть можливість підозрюваному доглядати за батьком та виховувати малолітню дитину та реалізовувати повною мірою право на захист.
У судовому засіданні апеляційного суду захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_8 підтримав подану апеляційну скаргу без доповнень.
Підозрюваний ОСОБА_7 у судовому засіданні апеляційного суду просив задовольнити апеляційну скаргу свого захисника.
У судовому засіданні апеляційного суду прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вказав, що 30 червня 2022 року обвинувальний акт уданому кримінальному провадженні скерований до суду. Також зазначив, що підозрюваний ОСОБА_7 14 квітня 2022 року вже був засуджений в іншому кримінальному провадженні за ч. 3 ст. 307 та ч. 1 ст. 263 КК України та вирок набув законної сили.
Заслухавши доповідь судді, підозрюваного ОСОБА_7 , його захисника, прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання слідчим суддею належним чином досліджені клопотання слідчого та матеріали провадження, встановлена наявність передбачених законом обставин, які пов`язують можливість застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, наявна обґрунтована підозра, існують передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, а також встановлена недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, і прийнято обґрунтоване рішення про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
З наданих суду матеріалів вбачається, що органом досудового розслідування ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, який законом віднесено до особливо тяжких умисних злочинів та за вчинення якого передбачено покарання до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, зроблено з посиланням на матеріали провадження, що їх підтверджують та в апеляційній скарзі не оспорюються.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи слідчого є обґрунтованими, та фактично погодився з існуванням ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення.
З таким висновком погоджується і колегія суддів та вважає, що наявність цих ризиків підтверджена матеріалами клопотання.
Доводи апелянта про недоведеність існування вищевказаних ризиків є непереконливими, адже при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу дається оцінка сукупності обставин, які можуть свідчити про існування чи відсутність саме ризиків (можливості) вчинення дій передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а не факту конкретного їх вчинення.
Так, враховуючи тяжкість інкримінованого ОСОБА_7 злочину, який відноситься до категорії особливо тяжких умисних корисливих злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, суворість можливого покарання у виді позбавлення волі до 12 років з конфіскацією майна, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винним, існує ризик переховування від органів досудового розслідування та суду.
Колегія суддів погоджується і з висновками слідчого судді про те, що тяжкість можливого покарання може спонукати підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Це твердження узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» Європейський суд з прав людини визначив, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав від свідків під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, що не виключається можливість незаконного впливу на свідків, оскільки вони в судовому засіданні допитані не були, а підозрюваному можуть бути відомі адреси їх проживання чи роботи, у зв`язку з чим, він може здійснювати на них певний вплив з метою зміни ними показань або відмови від їх надання для уникнення кримінальної відповідальності, а факт їх допиту на стадії досудового розслідування не свідчить про відсутність вказаного ризику, оскільки вони повинні бути допитані безпосередньо в судовому засіданні для виконання вимог ч. 4 ст. 95 КПК України.
Також слід зазначити, що підозрюваному ОСОБА_7 інкримінується незаконне придбання у невстановленої досудовим слідством особи психотропної речовини АМФЕТАМІН з метою подальшого збуту, а тому знаходячись на волі останній може перешкоджати встановленню інших співучасників кримінального правопорушення, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КУпАП.
Крім того, підозрюваний ОСОБА_7 не працює, суспільно-корисною працею не займається, не має постійного джерела доходу, йому інкримінується вчинення корисливого злочину, який полягав придбанні та зберіганні психотропної речовини в особливо великому розмірі з метою збуту, що вказує на наявність вкрай високого ризику можливості вчинення інших аналогічних корисливих злочинів.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, малолітню доньку, батька похилого віку не можливо віднести до тих стримуючих чинників, які могли у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання, гарантували б запобігання встановленим ризикам без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Всі інші доводи апеляційної скарги були досліджені судом при обранні запобіжного заходу і ним надана належна оцінка, а жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги не встановлено.
З урахуванням викладеного, колегії суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.
На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 407, 422 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24 травня 2022 року, якою у відношенні ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18 липня 2022 року включно, з визначенням розміру застави у сумі 372150 грн., залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4