Справа №705/3558/21
1-кп/705/678/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.04.2022 Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000258 від 16.03.2021 року, по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умань Черкаської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, не працевлаштованого, на утриманні маючого малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 12.03.2021 року близько 20 години 30 хвилин, знаходячись у будинку рідного брата ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , під час вживання алкогольних напоїв, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих побутових неприязних стосунків, вчинив сварку з останнім. В ході сварки ОСОБА_7 встав із-за столу та пішов на кухню, де взяв металеву кочергу і повернувшись назад до кімнати, приклав її розігріту частину до тильної поверхні лівої кисті ОСОБА_5 , який в свою чергу підвівся зі стільця, діючи необережно, не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечного наслідку у вигляді смерті ОСОБА_7 в результаті своїх дій, хоча повинен був і міг його передбачити, оскільки не врахував стан алкогольного сп`яніння, при цьому не маючи умислу на спричинення тяжких тілесних ушкоджень останньому, проявивши злочинну недбалість, кулаком правої руки наніс один удар в ліву частину обличчя ОСОБА_7 , внаслідок чого ОСОБА_7 впав на підлогу та вдарився головою, а ОСОБА_5 , не втримавши рівновагу, впав зверху на потерпілого. В результаті таких необережних дій ОСОБА_5 потерпілий ОСОБА_7 , згідно висновку експерта № 05-7-02/105 від 22.03.2021 року отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми без ушкоджень кісток основи, склепіння та лицевого черепу з крововиливами під м`які та тверді мозкові оболонки із забоєм-розмізченням, травматичним набряком та набуханням головного мозку, які носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 помер в Уманській центральній районній лікарні. Виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_7 знаходяться в прямому причинному зв`язку настанням його смерті. Інші тілесні ушкодження мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненому визнав повністю, пояснив, що 12.03.2021 року перебував в гостях у будинку свого брата ОСОБА_8 , з яким вживали алкогольні напої. Перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, між ним та братом виникла сварка, внаслідок якої його брат взяв розігріту кочергу і приклав її до його руки. Від сильного болю він розлютився, встав і наніс удар в обличчя ОСОБА_7 , від якого той впав, а він, втративши рівновагу, оскільки був на підпитку, впав на нього. При цьому брат вдарився головою. Після сварки брат ліг на ліжко, а він пішов додому і ліг спати. Наступного дня до них додому прийшла дружина брата та попросила допомоги, оскільки ОСОБА_7 погано себе почуває. Він не пішов на допомогу, а допомогти пішла його дружина. Згодом він дізнався, що в зв`язку з погіршенням здоров`я брата поклали у лікарню, де через декілька днів він помер. На цей час усвідомлює тяжкість учиненого, щиро розкаюється, зазначив, що не мав наміру убивати брата, а це сталося випадково та без умислу та просить суд суворо його не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні, його покази відповідають суті обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють зміст обставин скоєного кримінального правопорушення, котрі ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм про позбавлення в подальшому права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Крім повного визнання своєї вини ОСОБА_5 , його вина у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, підтверджується доказами добутими на досудовому розслідуванні та перевіреними в суді у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, а також перевірені та оцінені судом у відповідності до вимог КПК України, суд приходить до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , а саме склад кримінального правопорушення з кваліфікуючими ознаками вбивство, вчинене через необережність, і кваліфікує його дії за ч.1 ст. 119 КК України.

Призначаючи вид та розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином, дані, що характеризують особу винного, обставини, які пом`якшують та які обтяжують покарання.

Суд бере до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_5 має вік 31 рік, осудний, не одружений, працевлаштований, не перебуває на обліку та під наглядом у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра, відповідно до характеристики, наданої старостою с.Рогова, за місцем проживання характеризується посередньо, згідно вимоги УІАП ГУНП в Черкаській області від 28.05.2021 року до кримінальної відповідальності не притягувався та не має судимостей.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд також враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого і у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності, враховуючи дані про особу обвинуваченого, виходячи з принципів розумності покарання, суд вважає за необхідне у вказаному випадку призначити ОСОБА_5 покарання у межах санкції ч. 1 ст. 119 КК України у виді обмеження волі на певний строк, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нового злочину.

Разом з цим, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного, позицію потерпілої, яка претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, вважає, що дійсно злочин було вчинено з необережності, а також інші обставини справи, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_5 без реального відбування покарання та без його ізоляції від суспільства, а тому вважає за можливе призначити покарання із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Визначене обвинуваченому покарання, на переконання суду, відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягуються до кримінальної відповідальності.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

У кримінальному провадженні процесуальні витрати відсутні.

Питання про долю речових доказів у вказаному кримінальному провадженні суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 65, 100, 368, 369, 370, 373, 374, 393 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 5 років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 судом не обирався.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- металеву кочергу, що зберігається у камері схову Уманського РУП ГУНП в Черкаській області повернути за належністю власнику ОСОБА_9 ;

- зразки крові трупа ОСОБА_7 , що зберігаються у камері схову Уманського РУП ГУНП в Черкаській області, знищити;

- дактилоскопічну картку трупа ОСОБА_7 - залишити при матеріалах справи.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду, при цьому, вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1