Справа № 199/1376/22
ВИРОК
іменем України
29.06.2022 місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000011 від 04.01.2013 відносно:

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровська,громадянина України, освіта повна середня, одруженого, який має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , працюючого за договорами водієм таксі, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
28.02.2009 приблизно о 16:30 годині ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ-2115», н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_3 , здійснював рух з перевищенням допустимої швидкості 80-100 км/год. по проїзній частині пр. Воронцова з боку вул. Каруни в напрямку пр. Правди Амур-Нижньодніпровського району в місті Дніпрі.
У подальшому водій ОСОБА_3 28.02.2009 близько 16:30 години в районі буд. 19 по пр. Воронцова Амур-Нижньодніпровського району в місті Дніпрі, допустивши злочину самовпевненість, будучи неуважним до дорожньої обстановки та її змінам, не маючи жодних перешкод технічного і фізичного характеру для безпечного забезпечення руху, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу по якому рухався пішохід ОСОБА_9 , не виконавши покладені на нього обов`язки, як на водія та грубо порушуючи вимоги Правил дорожнього руху України, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, не вжив заходів до зниження швидкості, аж до повної зупинки транспортного засобу та на нерегульованому пішохідному переході, в районі буд. 19 на пр. Воронцова Амур-Нижньодніпровського району, допустив наїзд передньою частиною керованого ним автомобіля «ВАЗ-2115», н.з. НОМЕР_1 , на пішохода ОСОБА_9 , який перетинав проїзну частину пр. Воронцова по вищевказаному нерегульованому пішохідному переходу зліва направо за напрямком руху автомобіля «ВАЗ-2115», н.з. НОМЕР_1 .
Своїми діями водій ОСОБА_3 грубо порушив вимоги п.п. 1.3., 1.5., 2.3 б), 12.4., 12.9. б), 18.1. Правил дорожнього руху України, відповідно до яких:
- п. 1.3 «учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими»;
- п. 1.5. «дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;
- п. 2.3. «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;
- п. 12.4. «у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.»;
- п. 12.9. б) « водієві забороняється: б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил»;
- п. 18.1. «водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека».
Порушення п. 18.1. Правил дорожнього руху України ОСОБА_3 знаходиться у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої пішоходу ОСОБА_9 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: сумісна тупа травма тіла: крововилив у тім`яно-потиличній ділянці м`яких покривних тканин голови, крововиливи під м`якою мозковою оболонкою поверхонь півкуль мозку та мозочку; переломи ребер праворуч з 1 по 4 між лопатковою лінією та хребтом, масивний крововилив під плеврою відповідно їм з розповсюдженням на клітковину середостіння, крововиливи у судинні пучки нирок, розриви печінки по різним поверхням, рідка кров у черевній порожнині; розриви лобкового зчленування та правого крижово-клубового суглобу, крововиливи у м`язах та тканинах тазу, уламковий перелом правої лопатки, перелом правої малогомілкової кістки у нижній третині; крововиливи у ділянці правого колінного суглобу та правого стегна по зовнішній поверхні, у м`язах грудного відділу хребта; рани по тильній поверхні пальців правої кисті по суглобовим поверхням; численні садна у ділянці правого ліктьового суглобу та правому плечі, на правій бічній поверхні тулубу та зовнішній поверхні правого стегна.
Смерть ОСОБА_9 настала приблизно о 16:30 годині 28.02.2009 на місці дорожньо-транспортної пригоди в районі буд. АДРЕСА_2 від відкритої сумісної тупої травми тіла, яка супроводжувалась переломами ребер праворуч, правої лопатки та правої малогомілкової кістки, розривом лобкового зчленування та правого крижово-клубового суглобу, розривами печінки та крововиливами у деякі внутрішні органи та ускладнилась розвитком шоку.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло смерть потерпілого, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Допитавши в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідивши письмові матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку про винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому діяння при вищевикладених обставинах.
Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, визнав щиро розкаявся у вчиненому та показав, що він 28.02.2009 приблизно о 16:30 годині він керував автомобілем «ВАЗ-2115», н.з. НОМЕР_1 , здійснювався рух по проїзній частині пр. Воронцова з боку вул. Каруни в напрямку пр. Правди в місті Дніпрі, де через неуважність допустив настання вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди.
Відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди зі схемою з фото-таблицею від 28.02.2009 слідує, що дорожньо-транспортна пригода відбулася на проїзній частині пр. Воронцова, з боку вул. Каруни в напрямку пр. Правди Амур-Нижньодніпровського району в місті Дніпрі. Місце події розташоване на ділянці дороги, яка є проїзною частиною з асфальтним покриттям, яке сухе, нерівності та пошкодження на ньому відсутні. Рух здійснюється в двох напрямках. Місце події знаходить в зоні дії дорожніх знаків, установлених по ходу огляду: 5.35.1 Пішохідний перехід. На момент огляду місця пригоди темна пора року, освітлення здійснювалося за допомогою міського електроосвітлення. Загальна видимість та конкретна видимість з робочого місця водія не обмежена. Під час огляду місця події оглянуто труп ОСОБА_9 .
У відповідності до висновку експерта за результатами проведення судово-медичної експертизи № 522-Е від 13.03.2009 при експертизі трупа ОСОБА_9 виявлено: сумісна тупа травма тіла: крововилив у тім`яно-потиличній ділянці м`яких покривних тканин голови, крововиливи під м`якою мозковою оболонкою поверхонь півкуль мозку та мозочку; переломи ребер праворуч з 1 по 4 між лопатковою лінією та хребтом, масивний крововилив під плеврою відповідно їм з розповсюдженням на клітковину середостіння, крововиливи у судинні пучки нирок, розриви печінки по різним поверхням, рідка кров у черевній порожнині; розриви лобкового зчленування та правого крижово-клубового суглобу, крововиливи у м`язах та тканинах тазу, уламковий перелом правої лопатки, перелом правої малогомілкової кістки у нижній третині; крововиливи у ділянці правого колінного суглобу та правого стегна по зовнішній поверхні, у м`язах грудного відділу хребта; рани на тильній поверхні пальців правої кисті по суглобовим поверхням; численні садна у ділянці правого ліктьового суглобу та правому плечі, на правій бічній поверхні тулубу та зовнішній поверхні правого стегна.
Виявлені при дослідженні трупа тілесні пошкодження прижиттєві, спричинені за деякий час до настання смерті, від дії тупого твердого предмету (предметів), чи при ударі об такий (такі), стосовно до живих осіб, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень та знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Враховуючи їх характер та локалізацію, не виключаю можливість їх виникнення внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а саме: при перебуванні потерпілого у якості пішохода.
Смерть потерпілого наступила від сумісної тупої травми тіла, яка супроводжувалась переломами ребер праворуч, правої лопатки та правої малогомілкової кістки, розривом лобкового зчленування та правого крижово-клубового суглобу, розривами печінки та крововиливами у деякі внутрішні органи та ускладнилась розвитком шоку.
При судово-токсикологічному дослідженні крові з трупа виявлений етиловий алкоголь у кількості 2,57 %о, що стосовно до живих осіб, може відповідати сильному ступеню алкогольного сп`яніння.
Враховуючи характер та локалізацію тілесних пошкоджень, що були виявлені на трупі, а саме, переважна їх локалізація на правій половині тіла, встановлено, що потерпілий був направлений правою поверхнею тіла стосовно автомобіля.
У відповідності до висновку експерта № 70/27-6058 від 20.08.2009 слідує, що в даній дорожній обстановці водій автомобіля «ВАЗ-2115» повинен був діяти у відповідності з вимогами п.п. 12.4, 18.1 Правил дорожнього руху.
Дії водія автомобіля «ВАЗ-2115», при заданому механізмі пригоди, не відповідали вимогам п.п. 12.4, 18.1 Правил дорожнього руху. Невідповідність його діям вимогам п. 18.1 Правил дорожнього руху, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з настанням події даної дорожньо-транспортної пригоди.
Згідно протоколу відтворення обстановки та обставин ДТП від зі схемою та фото-таблицею від 20.06.2009 слідує, що свідок ОСОБА_10 відтворив обставини ДТП, пояснивши, що 28.02.2009 близько 16:30 години він керував транспортним засобом мікроавтобус «Фольксваген», н.з. НОМЕР_2 на пр. Воронцова зі сторони вул. Каруни в напрямку пр. Правди, зі швидкістю близько 20-30 км/год. В дорозі мікроавтобусу з виїздом на зустрічну полосу руху, його обігнав автомобіль «ВАЗ 2115», водій якого здійснив наїзд на пішохода, який перетинав проїзну частину зліва направо по ходу руху автомобіля «ВАЗ 2115». Після чого свідок вказав на місце наїзду на пішохода та були здійснені заміри. Далі свідок зазначив про темп руху пішоходу та був відмірений темп руху пішоходу. Свідок зазначив, що для водія автомобіля «ВАЗ 2115» небезпеки для руху, а також обмеження видимості ні пішоходом, ні іншим транспортним засобом не створювалися.
Відповідно до протоколу пред`явлення фотознімків для впізнання від 16.06.2010 свідок ОСОБА_11 серед пред`явлених трьох фотознімків осіб на фото під № 2 впізнала ОСОБА_3 , як чоловіка, який 28.02.2009 на пр. Воронцова, керуючи автомобілем, здійснив наїзд на пішохода.
Статтею 370 КПК України передбачено, що обґрунтованим є таке рішення, що ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджена як показами самого обвинуваченого, так і письмовими доказами, зібраними під час досудового слідства та дослідженими в судовому засіданні.
Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, суд вважає, що всі докази є належними, допустимими, достовірними, а в сукупності та їх взаємозв`язку достатніми для прийняття рішення про визнання обвинуваченого ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд виходить з вимог ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 КК України; відповідно до положень Загальної частини КК України.
У відповідності до ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд також враховує позиції Європейського суду з прав людини, викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008) Суд вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Так, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив необережне кримінальне правопорушення, який згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий в силу ст.ст. 90, 108 КК України, одружений, має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , працює за договорами водієм таксі, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, характеризується позитивно.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає: щире каяття у вчиненому та перебування на утриманні обвинуваченого неповнолітньої та малолітньої дитини.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Приймаючи до уваги обставини вчинення ОСОБА_4 необережного тяжкого злочину, дані про його особу та наявність обставин, що пом`якшують йому покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому основне покарання у виді позбавлення волі із застосуванням додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки внаслідок вчинення тяжкого злочину потерпілий ОСОБА_9 помер.
Зважаючи на те, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення з необережності, враховуючи, що обвинуваченому ОСОБА_4 призначається основне покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, який має на утриманні двох дітей, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_4 без реального відбування основного покарання у виді позбавлення волі із встановленням обвинуваченому на підставі ст. 75 КК України іспитового строку, з покладанням обов`язків, передбачених п.п. 1), 2) ч. 1, п. 2) ч. 3 ст. 76 КК України.
Таким чином, покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з позбавленням права керувати транспортними засобами, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
З метою забезпечення виконання вироку, суд вважає необхідним залишити обвинуваченому ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.

Питання про відшкодування витрат на залучення експертів суд вирішує у відповідності до приписів ст.ст. 122, 124 КПК України.
Керуючись ст.ст. 369, 371-374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк два роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши обвинуваченому іспитовий строк на три роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п. 1), 2) ч. 1, п. 2) ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 , до набрання вироком законної сили, залишити колишній домашній арешт в нічний час доби з забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 22:00 години до 06:00 години та покладенням на нього обов`язків включно:

1) прибувати до суду за кожним судовим викликом;

2) не відлучатися із місця проживання без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням судової автотехнічної експертизи, в сумі 450 (чотириста п`ятдесят) гривень 72 (сімдесят дві) копійки.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1