Справа № 742/717/22
Номер провадження 1-кс/699/71/22
УХВАЛА
про відмову у задоволенні скарги

04.04.2022 м. Корсунь-Шевченківський

Слідчий суддя Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , на постанову старшого дізнавача СД Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області капітана поліції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000197,

УСТАНОВИВ:
До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , на постанову старшого дізнавача СД Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області капітана поліції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000197 від 19.05.2021.

Скарга відповідно до приписів ст. 132 КПК України належить до територіальної підсудності Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області.

Водночас, Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни підсудності судів» від 03.03.2022 внесено зміни до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», якими передбачено заходи щодо забезпечення належного функціонування судової влади у випадку виникнення надзвичайних обставин.

Зокрема передбачено, що у разі неможливості здійснення правосуддя судом з об`єктивних причин під час воєнного або надзвичайного стану, у зв`язку зі стихійним лихом, військовими діями, заходами щодо боротьби з тероризмом або іншими надзвичайними обставинами може бути змінено територіальну підсудність судових справ, що розглядаються в такому суді, за рішенням Вищої ради правосуддя, що ухвалюється за поданням Голови Верховного Суду, шляхом її передачі до суду, який найбільш територіально наближений до суду, який не може здійснювати правосуддя, або іншого визначеного суду. У разі неможливості здійснення Вищою радою правосуддя такого повноваження воно здійснюється за розпорядженням Голови Верховного Суду. Відповідне рішення є також підставою для передачі усіх справ, які перебували на розгляді суду, територіальна підсудність якого змінюється.

Розпорядженням Голови Верховного Суду від 08.03.2022 № 2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» ураховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану змінено територіальну підсудність судових справ, зокрема, територіальну підсудність Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області змінено та визначено за Корсунь-Шевченківським районним судом Черкаської області.

Ураховуючи вищенаведене, на даний час вказана скарга належить до територіальної підсудності Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області.

Скарга мотивована тим, що рішенням суду від 17.11.2009 з ОСОБА_6 стягнуто на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання їх спільної дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини всіх видів доходів ОСОБА_6 . Однак останній належним чином відмовлявся брати участь в утриманні дочки, що призвело до виникнення заборгованості зі сплати аліментів, яка станом на квітень 2021 року становила близько 123000,00 грн. При цьому з метою ухилення від сплати аліментів ОСОБА_6 умисно приховував від стягувача та державного виконавця інформацію про своє місце роботи.

З огляду на вказане за заявою ОСОБА_4 СД Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області здійснювалося досудове дізнання кримінального провадження № 0000197, внесеного в ЄРДР 13.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.

Постановою старшого дізнавача СД Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області капітана поліції ОСОБА_5 від 19.05.2021 вказане кримінальне провадження закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Однак копія зазначеної постанови заявниці дізнавачем не направлялася.

Про закриття кримінального провадження скаржнику стало відомо 14.02.2022 з відповіді дізнавача на адвокатський запит. Ознайомившись зі змістом постанови скаржник вважає, що дізнавач не в повній мірі перевірив обставини заяви та не зібрав належних доказів, у зв`язку із чим неналежним чином провів досудове розслідування.

Скаржник зазначає, що у постанові про закриття кримінального провадження дізнавач посилається лише на відповідь органу ДВС, відповідно до якої ОСОБА_6 працевлаштований у ТОВ «Сільпо-Фуд» та що після отримання виконавчого листа організацією проведені деякі аліментні відрахування з його заробітної плати у період січень-березень 2021 року. Однак станом на 01.01.2021 розмір заборгованості становить 123000,00 грн.

Крім того, на думку скаржника, у ході дізнання дізнавачем не було перевірено наявність або відсутність у боржника умислу на ухилення від сплати аліментів, не було досліджено обставини, які б указували, що несплата аліментів була вимушеною, не вживалися заходи щодо встановлення його майна та доходів, однак дізнавач дійшов висновку про відсутність саме об`єктивної сторони кримінального правопорушення.

За змістом прохальної частини скарги ОСОБА_3 просить скасувати постанову старшого дізнавача СД Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області капітана поліції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000197, внесеного до ЄРДР 19.05.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.

У порядку автоматичного розподілу вказана скарга надійшла на розгляд слідчому судді ОСОБА_1 .

Ухвалою від 30.03.2022 відкрито провадження з розгляду даної скарги, її розгляд призначено на 04.04.2022 та зобов`язано старшого дізнавача СД Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області капітана поліції ОСОБА_5 надати суду до початку судового засідання всі наявні документи, які стосуються зазначеної скарги.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

У судове засідання були викликані скаржник та дізнавач, проте до суду вони не з`явилися.

Скаржник звернулася до суду з заявою, у якій скаргу підтримала та просила здійснювати розгляд без її участі.

Дізнавач причини неявки не повідомив, матеріали кримінального провадження не надав.

У зв`язку з неприбуттям у судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Перевіривши надані матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Положеннями ч. 1 ст. 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження.

Зокрема у вказаному порядку може бути оскаржено рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

При цьому, положеннями КПК України не визначена територіальна підсудність скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування, оскарження яких регламентоване главою 26 цього Кодексу.

Однак, виходячи зі змісту положень п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 6 ст. 9, ч. 2 ст. 132 КПК України, скарги в порядку ст. 303 КПК України подаються до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування кримінального провадження, якого стосується скарга.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається, згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

За приписами ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до статей 22, 26 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України, сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, передбачених цим кодексом.

У порядку, визначеному ч. 1 ст. 303 КПК України, може бути оскаржено рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження.

Положеннями ч. 1 ст. 164 КК України передбачена відповідальність за злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), а також злісне ухилення батьків від утримання неповнолітніх або непрацездатних дітей, що перебувають на їх утриманні.

Відповідно до приписів ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України.

У провадженні Сектору дізнання Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області перебувало кримінальне провадження № 0000197 від 13.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.

Постановою старшого дізнавача СД Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області капітана поліції ОСОБА_5 від 19.05.2021 вказане кримінальне провадження закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України через відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, зокрема суб`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України (а не об`єктивної сторони як про це зазначає скаржник).

Указана постанова мотивована тим, що відповідно до змісту заяви ОСОБА_4 її колишній чоловік частково виконує рішення по примусовому стягненню з нього аліментів на утримання дитини, періодично перераховуючи кошти на особисту банківську картку скаржника. Дізнавач зазначає, що відповідно до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_6 працевлаштований у ТОВ «Сільпо-Фуд» та останнє після отримання виконавчого листа здійснювало відрахування аліментів з доходу ОСОБА_6 на користь скаржника, у загальному розмірі 12475,60 грн.

Тому, установивши, що на час офіційного працевлаштування ОСОБА_6 , останній систематично виконував покладені на нього зобов`язання зі сплати аліментів, дізнавач дійшов висновку, що у його діях відсутній умисел щодо злісного ухилення від сплати встановлених рішенням суду аліментів.

Об`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України є право неповнолітніх дітей на повноцінне життя та всебічний (фізичний, психічний і соціальний) розвиток.
Предметом правопорушення є кошти, що за рішенням суду підлягають сплаті на утримання дітей, а також кошти, різні предмети (одяг, продукти харчування тощо), які мають надаватися батьками на утримання неповнолітніх, а також повнолітніх, але непрацездатних дітей.

З об`єктивної сторони це кримінальне правопорушення може бути вчинене у формі злісного ухилення:

1) від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів);

2) батьків від утримання неповнолітніх або непрацездатних дітей, що перебувають на їхньому утриманні.

Склад злочину, передбачений ст. 164 КК України, у формі ухилення від сплати аліментів може мати місце лише за наявності рішення суду, відповідно до якого мати або батько чи інша передбачена законом особа зобов`язана сплачувати аліменти.

Під ухиленням від сплати аліментів розуміються дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь дитини (дітей) визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні доходу, що підлягає облікові при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо).

Ухилення від утримання неповнолітніх, а також повнолітніх, але непрацездатних дітей, що перебувають на утриманні батьків, може полягати у незабезпеченні таких дітей харчуванням, одягом, іншими речами (насамперед, першої необхідності), наданні необхідних коштів для їх лікування, відпочинку тощо.

Ухилення від сплати аліментів і ухилення від утримання неповнолітніх або непрацездатних дітей утворюють цей склад злочину лише у випадку, коли воно є злісним. Поняття злісності належить до оціночних категорій і має бути визначено у кожному конкретному випадку. Про злісний характер ухилення можуть свідчити тривалість ухилення, продовження ухилення після попередження про необхідність виконання свого обов`язку та можливість кримінальної відповідальності з боку судді чи державного виконавця, неодноразові звернення потерпілого чи інших осіб до винної особи з цього приводу тощо.

Не може визнаватися злісним ухилення від сплати аліментів чи злісним ухилення від утримання дітей, яке хоча і тривало значний проміжок часу чи мало систематичний характер, але було вимушеним з боку особи, на яку такий обов`язок покладено законом чи рішенням суду. До таких випадків слід відносити несплату аліментів особою через неможливість знайти роботу, через хворобу, невиділення із сімейного бюджету коштів, необхідних для придбання одягу неповнолітній дитині чи для лікування непрацездатної дитини у зв`язку з їх відсутністю тощо.
Кримінальне правопорушення визнається закінченим з моменту, коли зазначене у цій статті ухилення набуло злісного характеру.

Суб`єкт кримінального правопорушення спеціальний. За злісне ухилення від сплати аліментів на утримання дітей за ст. 164 КК України можуть нести відповідальність батьки й усиновителі. Суб`єктами вчинення цього злочину у другій формі (злісне ухилення від утримання неповнолітніх або непрацездатних дітей) можуть бути лише кровні батьки або усиновителі.

Суб`єктивна сторона характеризується прямим умислом.

Відповідно до постанови ККС ВС у справі № 175/3922/19 від 19.08.2021, злісне ухилення полягає у тривалому та наполегливому ухиленні особи від виконання обов`язку зі сплати аліментів шляхом приховування свого місця проживання, роботи, фактичного заробітку або інших грошових надходжень, незважаючи на попередження про кримінальну відповідальність.

Водночас, дізнавачем установлено, що ОСОБА_6 дійсно має заборгованість зі сплати аліментів, однак не мав умислу на злісну несплату аліментів на утримання дитини, оскільки за наявності відповідної можливості частково виконує судове рішення, яким з нього стягувалися аліменти. Такий висновок підтверджується і самою скаржницею у її заяві, оскільки ОСОБА_4 повідомляє про добровільне перерехування ОСОБА_6 грошових коштів на утримання дитини на банківський рахунок скаржниці. При цьому обставин, які б свідчили про те, що ОСОБА_6 приховував своє місця проживання, роботи, фактичного заробітку або інших грошових надходжень дізнавачем не встановлено.

Разом з тим, матеріали скарги не містять інформації про хід виконавчого провадження щодо стягнення з ОСОБА_6 аліментів, у тому числі дату його відкриття, період за який стягнення нараховувалося, своєчасність та повноту сплати аліментів.

Зважаючи на викладене, скарга ОСОБА_3 , подана в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність дізнавача не підлягає задоволенню.

Разом з тим слідчий суддя вважає за необхідне звернути увагу скаржника, що скаржниця не позбавлена можливості звертатися до суду у порядку цивільного судочинства з питання стягнення з ОСОБА_6 пені за несвоєчасну сплату аліментних платежів.

Крім того, закриття кримінального провадження № 0000197 не позбавляє ОСОБА_4 можливості у подальшому звернутися до правоохоронних органів з заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, за наявності для того відповідних підстав.
Так само скаржниця не позбавлена можливості звертатися до суду у порядку цивільного судочинства з питання стягнення з ОСОБА_6 пені за несвоєчасну сплату аліментних платежів.

Керуючись ст.ст. 38, 40-1, 303-307, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , на постанову старшого дізнавача СД Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області капітана поліції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000197 відмовити.

Копію ухвали невідкладно направити скаржнику та дізнавачу.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Черкаського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, установленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддяОСОБА_1