ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/913/22 Справа № 192/1645/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2022 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого, судді - доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 16 грудня 2021 року про відмову в задоволенні клопотання про зарахування в строк покарання строку попереднього ув`язнення, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 16 грудня 2021 року засудженому ОСОБА_7 відмовлено в задоволенні клопотання про зарахування в строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення.
Обгрунтовуючи прийняте рішення, суд зазначив, що згідно вироку Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 травня 2021 року засудженого визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, які вчинені з 07 листопада 2016 року. Разом із тим, у вказаному кримінальному провадженні запобіжний захід засудженому не обирався, останній вчинив злочин і був затриманий вже після набуття чинності змінами до ч. 5 ст. 72 КК України (18 травня 2017 року), а тому в зарахуванні строку попереднього ув`язнення суд відмовив.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 16 грудня 2021 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою зарахувати в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В обґрунтування своїх вимог вказує на неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність. Вважає, що судом не враховано, що кримінальне правопорушення вчинено в листопаді 2016 року, а з 16 грудня 2016 року до 15 грудня 2017 року ОСОБА_7 знаходився в Слідчому ізоляторі м. Дніпра. З 27 листопада 2020 року по 26 червня 2021 року по тому же кримінальному провадженню засудженому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та він утримувався в СІЗО м. Дніпра.

Заслухавши суддю-доповідача; засудженого та його захисника, які, кожен окремо, апеляційну скаргу підтримали, на її задоволенні наполягали з викладених у ній підстав; прокурора, який проти задоволення апеляційної скарги заперечував, посилаючись на її безпідставність; дослідивши надані матеріали з урахуванням апеляційних доводів, колегія суддів приходить до наступного.
Так, відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно вимог ч. ч. 1-4 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався не в повному обсязі, а доводи обвинуваченого щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність при вирішенні питання про зарахування строку попереднього ув`язнення ОСОБА_7 до строку відбування ним покарання частково заслуговують на увагу з огляду на наступне.
Так, відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015 р.), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. При цьому до строку попереднього ув`язненням включається зокрема час перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Згідно правовому висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 29 серпня 2018 року (справа № 663/537/17), якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом України № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (від 26.11.2015).
Відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII (далі - Закон України № 1402-VIII) висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
З наданих матеріалів вбачається, що останнім у часі вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 травня 2021 року, за яким ОСОБА_7 відбуває покарання на даний час, останнього визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень та призначено покарання:
- за ч. 2 ст.185 КК України у виді 2 років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 3 років позбавлення волі, за ч. 1 ст.309 КК України у виді 1 року обмеження волі, за ч. 2 ст. 15, ч. 2 185 КК України у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі;
- на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки;
- на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання призначеного покарання призначеним за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня 2020 року більш суворим покаранням у виді 3 років 7 місяців позбавлення волі, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 7 місяців;
- строк відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з 11 квітня 2019 року.
Згідно розпорядження від 29 червня 2021 року про виконання вироку Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 травня 2021 року, останній набрав законної сили 26 червня 2021 року.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 вчинив кримінальні правопорушення, за яке його вказаним вироком визнано винуватим, зокрема 07 листопада 2016 року та 11 листопада 2016 року.
20 листопада 2020 року суддею Ленінського районного суду м. Дніпропетровська постановлено ухвалу про етапування засудженого ОСОБА_7 з Солонянської виправної колонії №21 у Дніпропетровській області до Державної установи Дніпровська установа виконання покарань №4 для участі в розгляді вказаного кримінального провадження.
Згідно відповіді начальника ДУ Дніпровська установа виконання покарань № 4 на судовий запит, ОСОБА_7 26 листопада 2020 року прибув до ДУВП №4 за ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 листопада 2020 року та утримувався в умовах СІЗО до 05 серпня 2021 року, коли був направлений до Солонянської виправної колонії №21.
Відповідно до пункту ґ) абзацу четвертого частини п`ятої статті 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII у строк попереднього ув`язнення включається строк перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для участі в судовому розгляді кримінального провадження.
На підставі вищезазначеного, з урахування вищевказаних вимог закону, беручи до уваги, що ОСОБА_7 з 26 листопада 2020 року до набрання вироком законної сили, а саме до 26 червня 2021 року, утримувався в установі попереднього ув`язнення - ДУ Дніпровська установа виконання покарань № 4 для участі у судовому розгляді з приводу кримінальних правопорушень, вчинених ним зокрема до 20 червня 2017 року, колегія суддів вважає за необхідне зарахувати останньому до строку відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 26.11.2020 року до 26.06.2021 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Підстав для зарахування у такому порядку інших періодів, про які зазначає апелянт, не вбачається. Так, строк тримання його під вартою до 15 грудня 2017 року може мати значення виключно для визначення розміру невідбутої частини покарання за попереднім вироком суду, врахованої за правилами ст. 71 КК України при ухваленні щодо ОСОБА_7 вироку Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 травня 2019 року, який не є предметом апеляційного оскарження, а отже це питання не може бути предметом розгляду у даному апеляційному провадженні. Що стосується періоду з 11.04.2019 р. до 19.07.2019 р., то на його протязі щодо ОСОБА_7 розглядалися кримінальні провадження щодо злочинів, вчинених ним після 20 червня 2017 року, на які чинність ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015 р.) не поширюється.
У зв`язку із вищенаведеним, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 16 грудня 2021 року, про відмову в задоволенні клопотання про зарахування в строк покарання строку попереднього ув`язнення скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування в строк покарання строку попереднього ув`язнення - задовольнити частково.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року) зарахувати ОСОБА_7 у строк відбування покарання за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 травня 2021 року строк його попереднього ув`язнення за період з 26.11.2020 року до 26.06.2021 року включно із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі.

В іншій частині клопотання засудженого - залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді:

___________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4