Житомирський апеляційний суд
Справа №296/1255/21 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.3 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2021 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
обвинуваченого: ОСОБА_7 ,
захисника: ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі клопотання прокурора Житомимрсьокї окружної прокуратури ОСОБА_9 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 у кримінальному провадженні за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 22.10.2021 року щодо обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України,-

в с т а н о в и л а:

На розгляді Житомирського апеляційного суду перебуває кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 22.10.2021 року щодо обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України.

Вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 22 жовтня 2021 року продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 на 60 днів до 20 грудня 2021 року.

Прокурор надіслала до апеляційного суду клопотанння про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки він закінчується 20.12.2021 року. Клопотання прокурора мотивовано тим, що на даний час, ризики, які враховувались судом при обранні ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшились. Метою застосування стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідність запобігання наявних ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. І ст. 177 КПК України, з урахуванням того, що санкція ч. 3 ст. 185 КК України передбачає відповідальність у вигляді виключно позбавлення волі на строк від 3 до 6 років, а також те, що обвинувачений ОСОБА_7 не має реєстрації та постійного місця проживання у м. Житомирі, не має засобів зв`язку, міцних соціальних зв`язків, не працевлаштований та усвідомлює те, що він може бути засудженим до реальної міри покарання, з метою уникнення покарання може переховуватись від суду. Вагомим є той факт, що під час досудового розслідування ОСОБА_10 двічі оголошувався у розшук та був затриманий на підставі ухвали слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира про надання дозволу на затримання з метою приводу до суду для участі у розгляді клопотання про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою. Кірм того, ОСОБА_7 неодноразово судимий, має непогашені судимості по обвинуваченню його у вчиненнях умисних вбивств, востаннє 16.03.2006пеляційним судом Кіровоградської області за п.п. 6, 13 ч. 2 ст. 115 КК, ч. 4 ст. 187, ст. 70 України до 15 років позбавлення волі із конфіскацією майна, відбував вказане покарання в Житомирській УВП №8, звільнився лише у квітні 2020 року, тому може продовжити злочинну діяльність для забезпечення себе засобами існування.

Таким чином, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_7 , яке віднесено до категорії тяжких, з метою запобігання наявних вищевказаних ризиків неможливо застосувати до ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою. Даний вид запобіжного заходу необхідно продовжити ОСОБА_7 , не виходячи з каральних міркувань, а лише з метою виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим ч. І ст. 177 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання процесуального прокурора та заперечила проти зміни запобіжного заходу обвинуваченому.

Обвинувачений ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_11 заперечили проти клопотання прокурора, просили хастосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Перевіривши матеріали кримінального провадження, які стосуються вирішення питання щодо запобіжного заходу, доводи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , а також доводи заперечення строни захисту, колегія суддів вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.331 КПК України, суд (в тому числі апеляційної інстанції) під час судового розгляду, за клопотанням сторони обвинуваченого або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення судом питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу, за результатами розгляду якого, суд своєю вмотивованою ухвалою може продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд (в тому числі і апеляційний) зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Положенням ст.199 КПК України прямо передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою стосується як досудового розслідування, під час якого воно подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого воно здійснюється, так і судового провадження. Крім того, під час судового розгляду з`ясування питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою також входить в обов`язки суду, незалежно від наявності клопотання прокурора, що передбачено положеннями ст.331 КПК України, як вже зазначалося вище.

Приписами статті 177 КПК України встановлено, що підставою як для застосування, так і для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають суду достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.

Згідно положень ст.178 КПК України, при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; наявність судимостей у обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, при розгляді питання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою аргументами на користь такого рішення є, у тому числі: серйозність звинувачення та ризик втечі обвинуваченого. Крім цього, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Як вбачається з матеріалів провадження, обраний раніше обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою спливає. ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні умисного злочину проти власності, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України санкція якої передбачає відповідальність у вигляді виключно позбавлення волі на строк від 3 до 6 років. Обвинувачений ОСОБА_7 не має реєстрації та постійного місця проживання у м.Житомирі, не має засобів зв`язку, міцних соціальних зв`язків, не працевлаштований та усвідомлює те, що він може бути засудженим до реальної міри покарання, враховуючи призначення вироком суду покарання у виді позбавлення волі, тому з метою уникнення покарання може переховуватись від суду.

Вагомим є також той факт, що під час досудового розслідування ОСОБА_10 двічі оголошувався у розшук та був затриманий на підставі ухвали слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира про надання дозволу на затримання з метою приводу до суду для участі у розгляді клопотання про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою.

Крім того ОСОБА_7 неодноразово судимий, має непогашені судимості по обвинуваченню його у вчиненні умисного вбивства, востаннє 16.03.2006 року апеляційним судом Кіровоградської області за п.п. 6, 13 ч. 2 ст. 115 КК, ч. 4 ст. 187, ст. 70 України до 15 років позбавлення волі із конфіскацією майна, відбував вказане покарання в Житомирській УВП №8, звільнився лише у квітні 2020 року, тому може продовжити злочинну діяльність для забезпечення себе засобами існування.

Враховуючи той факт, що обвинувачений ОСОБА_7 до затримання не працював, його майновий стан, міцність соціальних зв`язків не змінились з часу застосування запобіжного заходу, що свідчить про відсутність зменшення ризиків в цій частині з огляду на його особу.

Ризики ж, які слугували підставою для застосування тримання під вартою, залишились незмінними, ОСОБА_7 так і є раніше судимою особою, яка відбувала покарання у місцях позбавлення волі, і вчинення злочину йому інкримінується по спливу незначного періоду після звільнення з місця відбування покарання, що вказує на повну недієвість менш суворих запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Вказані вище обставини переконують колегію суддів у необхідності продовжити строк запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_7 у виді тримання під вартою на 60 днів.

Саме такий запобіжний захід забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків та унеможливить запобігання вищезазначеним ризикам, які з часу попередньої ухвали суду про продовження строку тримання під вартою не зміншилися та не відпали.

При цьому об`єктивної можливості розглянути дане кримінальне провадження апеляційний суд також не має, враховуючи внесення чергових змін ддо апеляційної скарги обвинуваченим та необхідність вказані зміни довести до відомості всіх потерпілих в справі.

Доводи сторони захисту про те, що обвинувачений може перебувати під домашнім арештом за місцем проживання його співмешканки є з огляду на викладені обставини безпідставними.

Враховуючи наведене, клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 199, 331, 405 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Клопотання прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_12 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою до 13 лютого 2022 року включно.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: