УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2021 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ознайомившись із клопотанням старшого слідчого ВРЗСТ СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001990,

встановив:

18.10.2021 року старший слідчий ВРЗСТ СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду з клопотанням, погодженим з прокурором Летичівської окружної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на вилучений 14.10.2021 в ході огляду місця події автомобіль «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходиться на території СПД №1 ВП №3 ХРУП, що за адресою: Хмельницька область, Хмельницький р-н., м. Деражня, вул. Майдан Привокзальний, 6, з позбавленням права розпорядження та відчуження власником ОСОБА_5 .

Дослідивши наявні матеріали, приходжу до висновку, що клопотання підлягає поверненню, в зв`язку з наступним.

СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001990 від 14.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що «14.10.2021 близько 12 години 35 хвилин водій автомобіля «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 гр. ОСОБА_5 рухаючись по проїзній частині вул. Першотравневій с. Літки, Деражнянської ОТГ Хмельницького району, Хмельницької області, зі сторони м. Деражня в напрямку до центру села, неподалік будинку №61 по вул. Першотравневій допустила наїзд на пішохода ОСОБА_6 , який рухався в попутному для автомобіля «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 напрямку.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження.

В ході проведення огляду місця події 14.10.2021 автомобіль «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 , оглянуто, вилучено та поміщено на територію СПД №1 ВП №3 ХРУП, що за адресою: Хмельницька область, Хмельницький р-н., м. Деражня, вул. Майдан Привокзальний, 6.

14.10.2021 згідно ст.ст. 98, 100 КПК України автомобіль «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 , який являється матеріальним об`єктом, знаряддям вчинення кримінального правопорушення та зберіг на собі сліди його вчинення, було визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

В ході проведення слідчо-оперативних заходів встановлено, що станом на 14.10.2021 власником автомобіля «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 являється - ОСОБА_5 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 виданого 06.04.2021».

Постановою старшого слідчого ВРЗСТ СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 від 14.10.2021 року автомобіль «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 був визнаний речовим доказом.

Відповідно до вимог ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року вказувалося на порушення ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Так, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя для прийняття законного та обґрунтованого рішення повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або інших осіб можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку.

Згідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу; можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

У порушення вказаних вимог до клопотання не долучено жодних документів, які підтверджують право власності ОСОБА_5 на автомобіль «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 , як про це зазначає слідчий у змісті клопотання.

Відповідно до ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

За таких обставин клопотання слідчого про арешт майна не може бути розглянуто по суті і підлягає поверненню прокурору.

Керуючись ст.ст.171-173 КПК України, слідчий суддя
постановив:

Клопотання старшого слідчого ВРЗСТ СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001990 повернути прокурору.

Встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Роз`яснити прокурору, що у разі повернення клопотання про арешт майна прокурору, тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Хмельницького

міськрайонного суду ОСОБА_1