Справа № 467/71/21
Провадження № 1-кп/467/14/22
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.03.2022 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
розглянувши клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою у відкритому судовому засіданні в смт. Арбузинка по кримінальному провадженню № 0000375, внесеному до ЄРДР 18 грудня 2020 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України
В С Т А Н О В И В:

04 березня 2022 року до суду надійшла заява обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у виді утримання під вартою, яка мотивована тим, що він бажає прийняти участь у визволенні держави від російських загарбників.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 підтримав заявлене клопотання, посилаючись на те, що у країні оголошено військовий стан, прохав змінити щодо обвинуваченого запобіжний захід у виді утримання під вартоюна особисте зобов`язання.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого, посилаючись на те, що ризики, визначені раніше ухвалою суду про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на даний час не відпали. Зазначив, що питання про звільнення обвинуваченого з-під варти у зв`язку з тим, що він бажає захищати державу, не входить до компетенції суду.

Ухвалою суду від 04 березня 2022 року було призначено розгляд клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу у режимі відеоконференції з державною установою «Миколаївський слідчий ізолятор».

Враховуючи, що в умовах військового стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затверджено Законом України від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», та збройної агресії російської федерації проти України, а також з урахуванням перебування обвинуваченого у місті Миколаєві, де на час розгляду клопотання ведуться активні бойові дії, суд вважає, що безпосередня доставка обвинуваченого до Арбузинського районного суду Миколаївської області ставить під загрозу його життя та осіб конвойної служби, які будуть його супроводжувати. Тому забезпечення права обвинуваченого на участь у судовому засіданні було реалізовано шляхом проведення судового засідання у режимі відеоконференції з державною установою «Миколаївський слідчий ізолятор».

Оскільки за повідомленням державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» обвинувачений ОСОБА_5 не побажав взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, за наявності вищевказаних об`єктивних обставин, суд вважає за необхідне розглянути клопотання за відсутності обвинуваченого. У даному випадку захист інтересів обвинуваченого здійснюватиме адвокат ОСОБА_4 .

Вислухавши думки учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Ухвалою слідчого судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 10 лютого 2021 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 10 квітня 2021 року. У подальшому вказаний запобіжний захід неодноразово продовжувався, останній раз ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 25 січня 2022 року ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 25 березня 2022 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом чи про зміну способу їх виконання.

Частиною 1 ст. 176 КПК України визначені види запобіжних заходів, якими є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

У порядку ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Суд вважає, що продовжує існувати ризик переховування від суду, у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти власності, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років. Відтак, тяжкість покарання, яке може бути призначене в разі доведення його винуватості можна законно розглядати як таку, що може спонукати до втечі.

Крім того, ОСОБА_5 є особою, що раніше вчиняла тяжкі злочини, вчиняв злочини в період іспитового строку та обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення в період умовно-дострокового звільнення від призначеного судом покарання, після повідомлення про підозру покинув місце постійного проживання та слідчим оголошувався його розшук. Дані обставини свідчать на підтвердження ризику, що підозрюваний може вчинити інший злочин або ухилитись від суду.
Та обставина, що обвинувачений негативно характеризується за місцем проживання, до затримання не був офіційно працевлаштований, при цьому обвинувачується у вчиненні злочину з корисливих мотивів також підтверджує ризик повторного вчинення ним злочинів.
Таким чином, вказані дані свідчать про наявність ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, визначених ухвалою суду 25 січня 2022 року при продовженні запобіжного заходу у виді утримання під вартою, які на час розгляду даного клопотання не змінилися.

Сукупність обставин, в яких він обвинувачується та особистість обвинуваченого, який, крім всього, учасником бойових дії не являється, істотно підвищують ступінь і характер суспільної небезпеки діяння, тому відносно нього не може бути застосований більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, так як наявні у матеріалах клопотання дані підтверджують наявність ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що у разі зміни обвинуваченому виду запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, вказане не забезпечить належного виконання останнім його процесуальних обов`язків.

Отже, застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за вказаних обставини справи та серйозністю висунутого проти нього обвинувачення, з урахуванням встановлених ризиків, на думку суду, не є надмірними та такими, що принижують його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про те, що усі наведені обставини у їх сукупності не дають достатніх підстав застосувати відносно обвинуваченого більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 331, 371-372 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її проголошення через Арбузинський районний суд Миколаївської області.
Повний текст ухвали проголошений 09 березня 2022 року о 8 годині.

Суддя ОСОБА_1