Справа № 510/1762/21
Провадження 1-кс/510/51/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2021 року м. Рені

Слідчий суддя Ренійського районного суду Одеської області ОСОБА_1 у залі суду у м. Рені, при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача СД ВП № 2 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Дізнавач СД ВП № 2 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням про накладення арешту на вилучені: автомобіль марки «FORD TRANSIT», синього кольору, д/з НОМЕР_1 та передати на відповідальне зберігання на штраф майданчику № 11 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області; металобрухт чорних металів вагою 1 390 кг. та ваги фірми «Vilgrand» залишити на зберігання відповідальній особі ВП № 2 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області, з метою збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження та подальшої спеціальної конфіскації у кримінальному провадженні № 0000141 від 15.09.2021 р.

В клопотанні вказано, що 15.09.2021 року на підставі ухвали Ренійського районного суду Одеської області справа № 510/1648/21 від 02.09.2021 р., було проведено санкціонований обшук автомобіля марки «FORD TRANSIT», синього кольору, д/з НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та який належить на праві власності ОСОБА_5 , в ході якого в багажному відділенні було виявлено та вилучено металобрухт чорних металів вагою 1 390 кг. та ваги фірми «Vilgrand», та на даному автомобілі здійснював операції з металобрухтом без відповідних документів.

В подальшому відповідні відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.09.2021 за № 0000141 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1ст.213 КК України.

16.09.2021 р. під час проведення огляду автомобіля марки «FORD TRANSIT», синього кольору, д/з НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та який належить на праві власності ОСОБА_5 , виявлено у багажному відділені ваги фірми «Vilgrand» та металобрухт чорних металів вага якого складає 1 390 кг, вилучено та залишено на зберігання відповідальній особі ВП № 2 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області.

Так як, вилучені об`єкти для кримінального провадження, мають значення речового доказу, з метою збереження майна, як доказу у кримінальному провадженні, дізнавач просила накласти арешт на майно.

Згідно ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника. Не прибуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання

Дізнавач за викликом у судове засідання не з`явився, що не перешкоджає розгляду клопотання, згідно ч.1ст.172 КПК України.

Відповідно до вимог ч.4ст.107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

В ході розгляду клопотання були дослідженні матеріали, які додані до клопотання, а саме:

-витяг з ЄРДР від 15.09.2021 р. про реєстрацію кримінального провадження № 0000141 за ч.1ст.213 України;
-протокол огляду предмету від 16.09.2021 р.;
-фото предметів огляду;
-постанова про визначення предмета речовим доказом і залучення його до матеріалів кримінального провадження від 16.09.2021 р.;
-письмові пояснення ОСОБА_4 від 15.09.2021 р.;
-копія ухвали Ренійського районного суду від 02.09.2021 р.;
-копія протоколу обшуку від 15.09.2021 р.;
-свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.
Аналізуючи матеріали надані до клопотання, суд вважає за необхідне частково задовольнити клопотання про накладення арешту на майно, вказане в клопотанні, з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.2,3ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

16.09.2021 р. вилучене майно було визнано речовим доказом до кримінальному провадженню № 0000141 від 15.09.2021 р. за ч.1ст.213 КК України. Автомобіль марки «FORD TRANSIT», синього кольору, д/з НОМЕР_1 переданий на відповідальне зберігання на штраф майданчик № 11 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області.

Відповідно ч.10ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно ч.2ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та спів- розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч.4ст.173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Відповідно до п.4ч.5ст.173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя дійшов до висновку про накладення арешту на вилучене майно, оскільки металобрухт чорних металів вагою 1 390 кг., ваги фірми «Vilgrand» та автомобіль марки «FORD TRANSIT», синього кольору, д/з НОМЕР_1 по даному кримінальному провадженню, мають значення речових доказів і з метою збереження речових доказів необхідно накласти арешт на майно.

Однак, згідно із положеннями ч.4ст.173 КПК України та п.4ч.5ст.173 КПК України, суд обирає найменш обтяжливий спосіб арешту майна, та накладає арешт на автомобіль марки «FORD TRANSIT», синього кольору, д/з НОМЕР_1 , шляхом заборони його відчуження, та передає на відповідальне зберігання власнику - ОСОБА_5 , якому роз`яснюється його відповідальність за зберігання прийнятого майна, про що у нього відбирається розписка.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.108,170-174, ст.309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання дізнавача СД ВП № 2 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів та спеціальної конфіскації, а саме: автомобіль марки «FORD TRANSIT», синього кольору, д/з НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 та металобрухт чорних металів вагою 1 390 кг. та ваги фірми Vilgrand, який залишити на зберігання відповідальній особі ВП № 2 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області.

Автомобіль марки «FORD TRANSIT», синього кольору, д/з НОМЕР_1 , передати на відповідальне зберігання власнику - ОСОБА_5 , без права його відчуження, якому роз`яснити його відповідальність за зберігання прийнятого майна під розписку.

Виконання ухвали покласти на дізнавача СД ВП Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Відповідно до положень ст.175 КПК України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
На ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляція до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_6