Справа № 645/3062/21
Провадження № 1-кп/645/556/21

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2021 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
за участю: потерпілого ОСОБА_6 ,
представника потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7
адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження № 0000469 по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ольховатка, Бєлгородського району, Бєлгородської області, громадянина України, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

в с т а н о в и в:

26 березня 2021 року приблизно о 10.50 год. ОСОБА_5 керував технічно-справним автомобілем «КІА-Sportage» д.р.н. НОМЕР_1 , на якому рухався по вул. Туркестанській в напрямку вул. Майкопської в м.Харкові, повертаючи ліворуч за напрямком свого руху на під`їзду дворову дорогу до будинку № 30 по вул. Туркестанській в м.Харкові.

Під час виконання повороту ліворуч, на перехресті під`їзної дворової дороги до будинку № 30 по вул. Туркестанській в м.Харкові, водій ОСОБА_5 , проявив злочинну самовпевненість, допустивши крайню неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, наближаючись до продовження тротуарної доріжки, зі швидкістю 30 км/год, маючи можливість бачити пішохода ОСОБА_9 , яка переходила під`їзну дорогу до будинку № 30 по вул. Туркестанській в м.Харкові та рухалась у межах продовження тротуару зліва на право відносно напрямку руху ОСОБА_5 , не зупинився і повертаючи продовжив рух, чим грубо порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України, згідно яким: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасника руху» та п. 10.2 Правил дорожнього руху України, згідно яким: «Виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає».

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до висновку експерта № 12-17/110-А/21 від 27 квітня 2021 року, причиною смерті пішохода ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стала важка черепно-мозкова травма із внутрішньочерепними крововиливами, забоєм головного мозку та переламом кісток черепа, яка у своїй течії ускладнилася гострим розладом кровообігу та набряком-набряканням головного мозку із дислокацію стовбуру головного мозку.

Згідно висновку комплексної експертизи звуко-, відеозапису, фототехнічної і автотехнічної експертизи № КСЕ-19/121-21/7912 від 21 квітня 2021 року порушення п.п.10.1 та 10.2 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_5 виразилося в тому, що він керуючи власним технічно-справним автомобілем «КІА-Sportage» д.р.н. НОМЕР_1 , перед здійсненням повороту ліворуч на дворову під`їзду дорогу до будинку № 30 по вул. Туркестанській в м.Харкові, не впевнився в безпечності свого маневру, в зв`язку із чим не надав дорогу пішоходу ОСОБА_9 , яка переходила дорогу зліва на право відносно руху автомобіля по дорозі, на яку ОСОБА_5 повертав, не зменшив швидкості руху і не зупинився, маючи таку можливість, щоб надати дорогу пішоходу, в результаті чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_9 , чим спричинив смерть потерпілої .

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повідомив, що 26 березня 2021 року він рухався на автомобілі «КІА-Sportage» д.р.н. НОМЕР_1 по вул. Туркестанській в напрямку вул. Майкопської в м.Харкові, повертаючи ліворуч за напрямком свого руху на під`їзду дворову дорогу до будинку АДРЕСА_2 здійснив наїзд на літню жінку, яка згодом померла у лікарні. До даної події відноситься критично, у вчиненому розкаюється, добровільно відшкодував потерпілим (дітям померлої) завдану шкоду.

Враховуючи те, що обвинувачений не заперечує фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення, як вони викладені вище, підтвердив свою позицію в судовому засіданні, а також те, що ним та іншими учасниками судового провадження не оспорюються фактичні обставини справи, вказані в обвинувальному акті, останні правильно розуміють зміст цих обставин, суд, переконавшись в добровільності позиції зазначених осіб, з урахуванням думки учасників процесу вважав, що дослідження доказів на підтвердження вини обвинуваченого, отриманих під час досудового провадження в судовому засіданні не є доцільним.

Таким чином, суд вважав можливим, з урахуванням положень частини 3 статті 349 КПК України, допитати обвинуваченого і дослідити матеріали кримінального провадження в частині, що характеризують особу обвинуваченого, письмові докази щодо судових витрат, речових доказів та заходів забезпечення кримінального провадження.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Вину ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, суд вважає доведеною.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у відповідності до положень ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, оскільки останній визнав свою провину, висловлював жаль з приводу вчиненого, та добровільне відшкодування спричиненої шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання, згідно вимог ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, характеризується позитивно, працює.
За результатами досудової доповіді про обвинуваченого ОСОБА_5 , складеної 13.09.2021 року інспектором Немишлянського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області, беручи до уваги інформацію, яка характеризує особистість ОСОБА_5 , історію правопорушень, низький рівень ризику вчинення повторного правопорушення, низький рівень ризику небезпеки для суспільства, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (т. 1 а.с. 52).

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд при призначенні покарання повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за вчинене, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до положень ст. 12 КК України є тяжким злочином, неумисну форму вини, конкретні обставини справи, дані про особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, характеризується позитивно, пом`якшуючі покарання обставини, відсутність обставин, які обтяжують покарання, відношення обвинуваченого до вчиненого і його позицію щодо визнання вини.

Суд також враховує, що тяжкі наслідки у вигляді смерті людини є непоправними і не можуть бути компенсовані відшкодуванням шкоди у матеріальному виразі, в зв`язку із чим позитивні характеристики ОСОБА_5 мають формальний характер та жодним чином не зменшують суспільної небезпечності як самої особи, так і правопорушення, ним учиненого.
Суд вважає, що у разі засудження особи за порушення Правил дорожнього руху, в результаті чого сталася ДТП, що призвела до загибелі потерпілого, призначення покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, є м`яким.

Суд також приходить до висновку, що обставини, які пом`якшують покарання, в даній справі не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного кримінального правопорушення, не зменшують його суспільну небезпеку до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до ОСОБА_5 положень ст.ст. 69, 69-1 КК України.

На думку суду, характер допущених обвинуваченим порушень ПДР України та наслідки таких дій, які виразилися в настанні смерті потерпілої, мають значення при виборі заходу примусу та для забезпечення його мети, в зв`язку із чим призначення ОСОБА_5 основного покарання без позбавлення права керувати транспортними засобами очевидно не сприятиме запобіганню вчиненню нових правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху як засудженим, так й іншими особами.
При цьому думка потерпілих та їх представника про пом`якшення обвинуваченому покарання, разом із іншими обставинами справи враховується судом при призначенні покарання, проте не є визначальною для суду при вирішенні питання про призначення додаткового покарання, оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ст. 286 КК України, законодавцем віднесено до злочинів проти безпеки руху.
Суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень призначити обвинуваченому основне покарання у вигляді позбавлення волі та додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Судові витрати відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання щодо речових доказів вирішується судом в порядку ст. 100 КПК України.

Згідно ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Вивченням реєстру матеріалів досудового розслідування кримінального провадження № 0000469 встановлено, що під час досудового розслідування був застосований такий захід забезпечення кримінального провадження, як арешт автомобіля, накладений ухвалою слідчого судді від 02.04.2021 року зі строком застосування до скасування в порядку КПК України (а.с.9).

Постановою слідчого ВР ЗуСТ ГУ ГУНП в Харківській області від 08 квітня 2021 року визнано речовим доказом у справі автомобіль «КІА-Sportage» д.р.н. НОМЕР_1 , який знаходиться на майданчику тимчасового утримання транспорту за адресою: м.Харків, вул. Пушкінська, 106.

У зв`язку із відсутністю у розпорядженні суду на час розгляду справи ухвали слідчого судді про накладення арешту, що унеможливлює розгляд питання про його скасування, автомобіль «КІА-Sportage» д.р.н. НОМЕР_1 належить залишити зберігати на вказаному вище майданчику до скасування арешту, накладеного на дане майно у встановленому КПК України порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 374, 395 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 2 (два) роки.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Строк відбування основного покарання рахувати з дня фактичного затримання засудженого на виконання даного вироку. Строк відбування додаткового покарання рахувати з моменту відбуття основного покарання.
Стягнути з ОСОБА_5 в дохід Держави судові витрати за проведення у кримінальному провадженні № 0000469:

судової автотехнічної експертизи технічного стану транспортного засобу № СЕ-19/121-21/7921-ІТ від 22.04.2021 року в сумі 1961, 40 грн;

судової експертизи матеріалів та засобів відео-звукозапису та автотехнічної експертизи № КСЕ-19/121-21/7912 від 21.04.2021 року в сумі 6538,00 грн.

Речові докази:

- автомобіль «КІА-Sportage» д.р.н. НОМЕР_1 , який знаходиться на майданчику тимчасового утримання транспорту за адресою: м.Харків, вул. Пушкінська, 106 залишити зберігати на вказаному майданчику до скасування арешту, накладеного на дане майно у встановленому КПК України порядку;

- гнучкий носій «ARITA 8-16X DVD-R 120 Min 4.7GB», на якому міститься файл-відеограма з назвою «ПРИЕМКА_САЛТОВСКОЕШОССЕ_4958_5959_84380297» - після набрання вироком законної сили, залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження № 0000469.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1