ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/4551/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"22" листопада 2021 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участі: прокурора ОСОБА_3 , захисників підозрюваного ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу, підписану захисником підозрюваного ОСОБА_6 , - адвокатом ОСОБА_5 , (в прохальній частині якої зазначено скарга адвоката ОСОБА_4 ), на незаконне затримання підозрюваного у кримінальному провадженні №0003431 ОСОБА_6 , та клопотання заступника начальника відділу поліції начальника слідчого відділення відділу поліції № 1 Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бомбей Республіка Індія, українця, громадянина України, з вищою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, (20 листопада 2019 року Дніпровським УП ГУНП у м. Києві скеровано обвинувальний акт до Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України),

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в:
Слідчий СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 за погодженням із прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят діб стосовно підозрюваного ОСОБА_6 .

Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_6 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, у невстановленому досудовим розслідуванням місці увійшов у злочинну змову разом з ОСОБА_8 з метою вчинення таємного викрадення чужого майна. Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, керуючись у своїх діях корисливим мотивом, 20 листопада 2021 року приблизно о 03 год 12 хв ОСОБА_6 разом з ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Драгоманова, 2-Б, підійшли до автомобіля марки «Porsche Cayenne», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , належний ОСОБА_9 , який був припаркований за вказаною адресою, та, вважаючи, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, за допомогою невстановленого заздалегідь заготовленого знаряддя вчинення злочину, демонтували кріплення передніх двох фар автомобіля марки «Porsche Cayenne», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , вартістю 46 880 грн, внаслідок чого таємно викрали передні дві фари. ОСОБА_6 разом з ОСОБА_8 з місця вчинення злочину разом з викраденим майном зникли, чим завдали матеріального збитку потерпілій ОСОБА_9 на загальну суму 46 880 грн.

Клопотання мотивоване тим, що, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Бомбей, Республіка Індія, українець, громадянин України, з вищою освітою, офіційно не працює, неодружений, зареєстрований та який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, 20 листопада 2019 року Дніпровським УП ГУНП у м. Києві направлено обвинувальний акт до Дніпровського районного суду м. Києва за частиною другою статті 185 КК України, підозрюється у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка) за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 185 КК України, та існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України:

переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до п`яти років. Вказані обставини можуть спонукати підозрювану до втечі з метою уникнення покарання, адже стосовно нього скеровано обвинувальний акт до суду щодо вчинення ним іншого майнового злочину, офіційно не працевлаштований;

незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Свідки надають покази, які у своїй сукупності підтверджують вину підозрюваної у вчиненні злочину, тому з метою уникнення відповідальності, або її пом`якшення з боку підозрюваного може здійснюватися незаконний вплив на них, підозрюваний також може здійснювати вплив та тиск на потерпілого та свідків, адже останні судом безпосередньо не допитані, а підозрюваному відомо їх місце роботи та проживання;

вчинити інший злочин, оскільки не має засобів для існування, офіційно не працевлаштований.

При цьому більш м`які запобіжні заходи недостатні для запобігання вказаним ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної, зокрема:

запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не може бути застосований у зв`язку з тим, що він не буде дієвим, оскільки підозрюваний вчинив злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років, цей запобіжний захід не може запобігти зазначеним ризикам, спілкуванню зі свідками, потерпілою, переховуванню від органів досудового розслідування та суду, вчинити інший злочин;

запобіжний захід у вигляді особистої поруки неможливо застосувати у зв`язку з тим, що відповідно до частини першої статті 180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважатиме такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, проте з оточення підозрюваного вказані особи, які могли б бути поручителями, відсутні;

запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту або у певний період часу не може бути застосований до ОСОБА_6 у зв`язку з тим, що підозрюваний, стосовно якого вже направлено до суду обвинувальний акт, вчинив злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років.

На підставі протоколу автоматичного розподілу від 22 листопада 2021 року вказане клопотання передане слідчому судді ОСОБА_1 .

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Захисники ОСОБА_10 , ОСОБА_4 у задоволенні клопотання слідчого просили відмовити.

Підозрюваний ОСОБА_6 підтримав позицію захисників, просив обрати більш м`який запобіжний захід, зазначив, що проживає з батьками, переховуватися від органів досудового слідства не збирається.

22 листопада 2021 року о 17 год 02 хв до суду надійшла скарга, підписана захисником підозрюваного ОСОБА_6 , - адвокатом ОСОБА_5 , (в прохальній частині якої зазначено скарга адвоката ОСОБА_4 ), на незаконне затримання підозрюваного ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0003431. Свою позицію мотивував тим, що:

після затримання працівниками поліції йому обмежено доступ до його клієнта;

працівниками поліції не повідомлено про затримання Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у м. Києві;

затримання особи, яка щойно вчинила злочин як підстава затримання не відповідає дійсності;

протокол затримання містить неточності: відсутні відомості про захисників ОСОБА_11 , не вказано про фіксування події на відеокамеру, відсутній підпис ОСОБА_6 про отримання копії протоколу затримання.

ОСОБА_6 підтримав позицію захисників щодо клопотання та скарги на незаконне затримання.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши клопотання та долучені до нього копії матеріалів кримінального провадження № 0003431, слідчий суддя виходить з такого.

Враховуючи, що скарга на незаконне затримання подана під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу й передана слідчому судді ОСОБА_1 , зважаючи на необхідність невідкладного розгляду скарг на незаконне затримання, для недопущення протиправного обмеження прав ОСОБА_6 на свободу, слідчий суддя вважає за доцільне розглянути скаргу на незаконне затримання у цьому судовому засіданні разом з розглядом питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Частинами першою, другою, третьою статті 206 КПК України визначено, що кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи; якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи; слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Звільнення особи в порядку статті 206 КПК України може бути здійснено за відсутності законної підстави такого затримання, тобто відповідного рішення слідчого судді / суду чи правоохоронних органів.

20 листопада 2021 року о 03 год 30 хв ОСОБА_6 затримано в порядку статті 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 185 КК України.

Доводи захисника ОСОБА_10 щодо незаконного затримання фактично зводяться до незгоди із діями працівників поліції та винесеним ними протоколом затримання.

Щодо доводів захисника про порушення працівниками поліції положень статті 213 КПК України, згідно з якими уповноважені особи повинні негайно повідомити близьких осіб, центр безоплатної правової допомоги, слід зазначити, що вжите у статті 213 КПК України поняття «негайно» слід розуміти як «в найближчий можливий час». Враховуючи подію затримання в пізню пору доби (03 год 30 хв), повідомлення батька ОСОБА_6 про затримання через 2,5 год (о 06 год) не може трактуватись як порушення прав ОСОБА_6 .

На підтвердження доводів про обмеження доступу захисника до клієнта слідчому судді не надано будь-яких фактичних даних, які б підтверджували зазначене.

Зазначена у протоколі підстава затримання ОСОБА_6 «саме ця особа щойно вчинила злочин» не може бути оцінена слідчим суддею на предмет її достовірності, оскільки стадія затримання особи є надто ранньою для таких висновків. Разом з тим, частиною першою статті 208 КПК України законодавцем фактично встановлено співмірність застосування такого заходу як затримання до осіб, стосовно яких у компетентних органів є припущення про вчинення кримінального правопорушення.

Доводи захисника про формальні неточності у протоколі затримання не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту незаконного затримання особи.

Таким чином, доводи скарги на незаконне затримання ОСОБА_6 є необґрунтованими, а така скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини другої статті 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Групою слідчих СВ Дарницького УП ГУНП у місті Києві розслідується кримінальне провадження № 0003431, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 листопада 2021 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 185 КК України.

20 листопада 2021 року о 03 год 30 хв ОСОБА_6 затримано в порядку статті 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 185 КК України.

20 листопада 2021 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 185 КК України.

З матеріалів кримінального провадження № 0003431 вбачається, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 передбаченого частиною другою статті 185 КК України кримінального правопорушення підтверджується протоколом допиту ОСОБА_9 , протоколами допиту свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , протоколом огляду місця події.

Таким чином, з долучених до клопотання матеріалів вбачається, що існує висока ймовірність, що зазначені слідчим обставини мали місце, а ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 185 КК України. Причетність ОСОБА_6 до вчинення зазначеного кримінального правопорушення підтверджується достатніми на цьому етапі розслідування доказами.

Ризик незаконно впливати на свіків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , існує, оскільки їхні показання частково дублюються із обставинами, встановленими досудовим розслідуванням, й ці особи можуть змінити їхні показання під впливом ОСОБА_6 .

Ризик вчинення ОСОБА_6 іншого злочину наявний, оскільки стосовно ОСОБА_6 до Дніпровського районного суду міста Києва направлено обвинувальний акт за вчинення майнового злочину (справа № 755/18737/19), при цьому, слідчому судді не надано доказів офіційного джерела доходу ОСОБА_6 .

Оцінюючи доводи слідчого про наявність ризику переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя враховує показання ОСОБА_6 про проживання разом з батьком за адресою: АДРЕСА_1 (також у судовому засіданні підтвердив цю інформацію батько ОСОБА_6 ). Вказане свідчить про міцні соціальні зв`язки ОСОБА_6 у суспільстві та суперечать твердженню слідчого про наявність ризику переховування від органів досудового розслідування.

Тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом серед усіх запобіжних заходів, передбачених Кодексом. Відповідно до частини першої статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, в тому числі незаконно впливати на потерпілого та свідків; підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті; слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених Кодексом (частина друга).

Крім наявності вказаних ризиків, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї (стаття 178 КПК України).

Визначивши такі критерії застосування слідчим суддею до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, законодавець дотримав міжнародних стандартів щодо тримання під вартою, збалансував необхідність у забезпеченні ефективного здійснення кримінального провадження та права особи, щодо якої воно відкрито, на свободу та особисту недоторканність і передбачив тримання такої особи під вартою виключно на підставі вмотивованого судового рішення.

При цьому, у пункті 57 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Корнійчук проти України» наголошено, що обґрунтування будь-якого періоду тримання під вартою, незалежно від того, наскільки воно коротке, має бути переконливо продемонстроване органами влади; обов`язок посадової особи, яка відправляє правосуддя, надавати відповідні та достатні підстави затримання на додаток до наявності обґрунтованої підозри.

У рішенні у справі «Харченко проти України» ЄСПЛ зазначив, що при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (пункт 80). У рішенні у справі «Хайредінов проти України» вказаний суд, зокрема, дійшов висновку, що національні суди порушили пункт 1 статті 5 Конвенції, оскільки при ухваленні рішень не було розглянуто можливості застосування менш суворих запобіжних заходів, ніж тримання під вартою (§ 29, § 31).

Водночас слід врахувати юридичну позицію Конституційного Суду України, згідно з якою тримання під вартою за вмотивованим рішенням слідчого судді у розумінні частини другої статті 29 Конституції України відповідає принципу верховенства права та мінімізує ризик допущення свавілля, чого неможливо досягти, враховуючи виключно тяжкість злочину та не оцінюючи конкретних обставин справи, реальних причин, що обумовлюють необхідність у триманні особи під вартою, неможливість застосування інших, більш м`яких, запобіжних заходів (абзац дев`ятий пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25 червня 2019 року № 7-р/2019).

Доводи слідчого щодо усвідомлення ОСОБА_6 тяжкості можливого покарання слідчий суддя бере до уваги, проте вважає, що за необґрунтованості інших доводів тяжкість покарання не може бути єдиною підставою для застосування до підозрюваної виняткового запобіжного заходу.

Частиною другою статті 181 КПК України передбачено можливість застосування домашнього арешту до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 185 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років, яке, враховуючи зміст статті 12 КК України, є нетяжким злочином.

Обираючи вид запобіжного заходу ОСОБА_6 , слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 185 КК України, передбачені пунктами 3, 5 частини першої статті 177 КПК України ризики, оцінює в сукупності наведені у частині першій статті 178 КПК України обставини: вагомість доказів причетності ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, тяжкість можливого покарання, та вважає, що доводи клопотання про застосування до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необґрунтованими, а до ОСОБА_6 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до 20 січня 2022 року.

Встановлені обставини вказують на існування суспільної потреби у застосуванні до ОСОБА_6 запобіжного заходу, пов`язаного із обмеженням свободи, тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж домашній арешт, не буде дієвим і не зможе запобігти існуючим ризикам впливу на потерпілого, свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Керуючись статтями 181, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:
У задоволенні скарги підписаної захисником підозрюваного ОСОБА_6 , - адвокатом ОСОБА_5 (в прохальній частині якої зазначено скарга адвоката ОСОБА_4 ), на незаконне затримання підозрюваного у кримінальному провадженні №0003431 ОСОБА_6 , відмовити.

Клопотання задовольнити частково.

Обрати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 58 днів.

Заборонити ОСОБА_6 цілодобово залишати житло за адресою: квартира АДРЕСА_2 .

Зобов`язати ОСОБА_6 прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокуратури та суду.

Строк дії ухвали закінчується 20 січня 2022 року.

Виконання ухвали доручити органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Звільнити ОСОБА_6 негайно з-під варти в залі суду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1