Справа № 509/878/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2022 року слідчий суддя Овідіопольського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

затриманої особи, відносно якої розглядається клопотання ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Овідіополь клопотання Виконуючого обов`язків керівника Чорноморської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) у відношенні:

ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Гомель Республіки Білорусь, громадянина Республіки Білорусь, який зі слів фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

21.02.2022 р. до Овідіопольського районного суду Одеської області надійшло клопотання Виконуючого обов`язків керівника Чорноморської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) у відношенні громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_4 ).

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_8 підтримав клопотання, посилаючись на наявність визначених ст.584 КПК України правових підстав для застосування екстрадиційного арешту у відношенні ОСОБА_4 .

Особа, відносно якої розглядається клопотання ОСОБА_4 , та його захисник адвокат ОСОБА_5 , під час судового засідання проти задоволення клопотання прокурора заперечували з тих підстав, що ОСОБА_4 проходить службу в лавах збройних сил України, від органів Прокуратури України не переховувався, має намір оскаржувати Постанову Офісу Генерального прокурора від 28.01.2022, якою прийнято рішення про видачу ОСОБА_4 до Республіки Білорусь для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч.4 ст.209, ч.4 ст.206 КК Республіки Білорусь та відмову у видачі для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК Республіки Білорусь.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані до суду матеріали та оцінивши наявні докази, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

В відповідності до наданого клопотання та досліджених доказів, судом встановлено, що співробітниками Одеського РУП № 2 ГУ НП в Одеській області 19.02.2022 о 07:49, на території смт.Авангард Овідіопольського району Одеської області затримано громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який згідно з обліками Генерального секретаріату Інтерполу з 10.01.2018 розшукується на міжнародному рівні компетентними органами Республіки Білорусь з метою арешту та подальшої екстрадиції для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч.4 ст.206 (грабіж, вчинений повторно, в особливо великих розмірах), ч.3 ст.209 (шахрайство, вчинене у великих розмірах), ч.4 ст.209 (шахрайство, вчинене повторно, в особливо великих розмірах) КК Республіки Білорусь.

Про затримання особи оперуповноваженим СКП Одеського РУП № 2 ГУ НП в Одеській області 19.02.2022 складено відповідний протокол у порядку ст.ст. 208, 582 КПК України.

Особа документована посвідченням водія Республіки Білорусь сер. НОМЕР_1 від 12.12.2009 зі строком дії до 15.12.2019, а також довідкою про звернення за захистом від 17.08.2020, виданої ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області.

У ході перевірки законності затримання особи встановлено наступне.
Уповноваженою службовою особою Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області 13.11.2018 о 20:00 ОСОБА_4 затримано у порядку ст.ст. 208, 582 КПК України, у зв`язку з перебуванням у міжнародному розшуку каналами Інтерполу за вчинення на території Республіки Білорусь злочинів, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 209 КК Республіки Білорусь.
Ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15.11.2018 до згаданої особи застосовано тимчасовий арешт строком на 40 діб з утриманням в умовах ДУ Київський слідчий ізолятор».
До Генеральної прокуратури України 10.12.2018 надійшов запит Генеральної прокуратури Республіки Білорусь про видачу ОСОБА_4 для притягнення до кримінальної відповідальності.
Проведення екстрадиційної перевірки обставин, що можуть перешкоджати видачі особи Генеральною прокуратурою України доручено Київській обласній прокуратурі.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18.12.2018 до ОСОБА_4 застосовано екстрадиційний арешт.
Разом з тим, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 07.02.2019 відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про визнання наявності підстав для подальшого тримання ОСОБА_4 під вартою та до особи застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , а також покладено додаткові обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.
У подальшому, строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_4 продовжувався відповідними ухвалами слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 08.04.2019 та 29.05.2019.
У зв`язку з невиконанням ОСОБА_4 покладених на нього додаткових обов`язків та неприбуття у судове засідання з розгляду клопотання прокурора про продовження строку дії обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, до слідчого судді Печерського районного суду м.Києва направлено клопотання про застосування до особи екстрадиційного арешту та клопотання про надання дозволу на затримання особи.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26.07.2019 надано дозвіл на затримання ОСОБА_4 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання прокурора про застосування екстрадиційного арешту.
Разом з тим, ухвалою слідчого суді Печерського районного суду м. Києва від 11.10.2019, яку залишено без змін ухвалою Київського апеляційного суду від 11.12.2019, відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про застосування до особи екстрадиційного арешту.

Також ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 24.01.2020 відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.

Вищевказане рішення слідчого судді обумовлено тим, що ОСОБА_4 15.10.2019 звернувся до ЦМУ ДМС у м. Києві та Київської області із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, що відповідно до ч.4 ст.590 КПК України унеможливлює прийняття рішення за запитом про видачу, до остаточного розгляду заяви особи у тому числі, у судовому порядку.

Згідно інформації ДМС від 05.12.2019 04.11.2019 територіальним органом ДМС прийнято рішення про відмову в оформленні документів для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, яке 18.11.2019 оскаржено ОСОБА_4 до ДМС.

Рішенням ДМС від 10.04.2020 № 60-20 вищевказана скарга відхилена, у зв`язку з чим ОСОБА_4 звернувся до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом про скасування рішення.

Рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 02.09.2021 (справа №640/17420/20) у задоволенні адміністративного позову особи відмовлено. В апеляційному порядку згадане рішення особою не оскаржувалось, тобто набуло чинності.

З урахуванням вищевикладеного, Київською обласною прокуратурою закінчено проведення екстрадиційної перевірки обставин, що можуть перешкоджати видачі ОСОБА_4 до Республіки Білорусь, висновок за результатами якої 30.12.2021 направлено на адресу Офісу Генерального прокурора.

Постановою Офісу Генерального прокурора від 28.01.2022 прийнято рішення про видачу ОСОБА_4 до Республіки Білорусь для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч.4 ст.209, ч.4 ст.206 КК Республіки Білорусь та відмову у видачі для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК Республіки Білорусь.

Перевіркою встановлено, що запит білоруської сторони про видачу ОСОБА_4 відповідає вимогам Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року, якою врегульовано відносини між Україною та Республікою Білорусь.

Згадана особа не є громадянином України, статусу біженця не має, до кримінальної відповідальності на території України не притягується.

Діяння, вчинення яких інкримінуються ОСОБА_4 на території Республіки Білорусь відповідають ч.4 ст.190, ч.4 ст.186 КК України та є екстрадиційними, оскільки караються позбавленням волі на строк не менше одного року.

Встановлені ст. 49 КК України строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності за вказані злочини не спливли.

Водночас злочин, передбачений ч.3 ст.209 КК Республіки Білорусь відповідає злочину, передбаченому ч. 1 ст. 190 КК України і не екстрадиційним, оскільки санкцією цієї частини статті не передбачено покарання вигляді позбавлення волі.

Копія вищевказаного рішення станом на 21.02.2022 ОСОБА_4 не вручена, оскільки він переховувався від органів прокуратури.

Таким чином, оскільки на момент затримання ОСОБА_4 на території Одеської області до нього не застосований жодний запобіжний захід, з урахуванням того, що особа станом на 19.02.2022 перебуває у міжнародному розшуку каналами Інтерполу за вчинення на території Республіки Білорусь тяжких злочинів, до Генеральної прокуратури України надійшов запит компетентних органів Республіки Білорусь про її видачу та Офісом Генерального прокурора прийнято рішення про видачу, а також зважаючи на те, що ОСОБА_4 , будучи обізнаним про перебування у процедурі екстрадиції, свідомо переховується від органу, який проводив екстрадиційну перевірку, перемістившись на територію іншої області України, є всі підстави для застосування до нього екстрадиційного арешту з метою забезпечення видачі.

Застосування до особи іншого запобіжного заходу на переконання органів прокуратури, не зможе забезпечити процедуру видачі згаданої особи.

Будь-які гарантії запобігання втечі особи, передбачені ст. 585 КПК України як обов`язкова умова для можливості застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою відсутні, що підтверджується поведінкою самої особи.

Відповідно до ч.ч.1,13 ст.584 КПК України, після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою; звільнення особи з-під екстрадиційного арешту слідчим суддею не перешкоджає повторному його застосуванню з метою фактичної передачі особи іноземній державі на виконання рішення про видачу, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Також, суд зазначає, що заявлена ОСОБА_4 інформація про те, що він проходить службу в лавах збройних сил України, документально не підтверджена та повністю спростовується дослідженими судом довідками Кадрового центру збойних сил України МОУ, від 28.05.2020 та 29.12.2021 (вхідна), Департаменту персоналу МВС України, від 15.12.2021, ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 09.12.2021 р., Департаменту контррозвідки СБУ, від 21.12.2022 р.

Те, що ОСОБА_4 від органів Прокуратури України не переховувався, й його місцезнаходження відомо спростовується рапортами прокурора відділу міжнародно-правового співробітництва Київської обласної прокуратури ОСОБА_9 , від 28.12.2021, 02.02.22, 14.02.22.

Перебування ОСОБА_4 під вартою не може вважатись перешкодою оскаржувати Постанову Офісу Генерального прокурора від 28.01.2022, якою прийнято рішення про видачу ОСОБА_4 до Республіки Білорусь для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч.4 ст.209, ч.4 ст.206 КК Республіки Білорусь та відмову у видачі для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.209 КК Республіки Білорусь.

При вираховуванні граничного терміну утримання ОСОБА_4 під екстрадиційним арештом, в відповідності до ч.10 ст.584 КПК України, необхідно враховувати, що раніше він вже утримувався під вартою 1 місяць та 20 днів, на підставі Ухвал слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва, від 18.12.2018 р., та 07.02.2019 р.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.584 КПК України, Європейською конвенцією про видачу правопорушників 1957 року, ст.ст. 56 - 60 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року -

УХВАЛИВ:

Клопотання Виконуючого обов`язків керівника Чорноморської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) у відношенні ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ) - задовольнити.

Застосувати до громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) до його фактичної передачі компетентним органам Республіки Білорусь, але не більш ніж на строк 12 (дванадцять) місяців, до 20 квітня 2022 року.

Строк дії ухвали слідчого судді закінчується 20.04.2022 р.

Утримувати громадянина ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 25 лютого 2022 року о 10 год. 30 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1