Ухвала

15 листопада 2021 року

м. Київ
Справа № 713/233/16-к
Провадження № 51-3040 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Вижницького районного суду Чернівецької області від 29 червня 2021 року про повернення заяви про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Вижницького районного суду Чернівецької області від 16 червня 2016 року щодо нього,
встановив:
До Верховного Суду надійшла касаційна скарга засудженого ОСОБА_4 про перегляд зазначеного судового рішення у касаційному порядку.

Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що її необхідно залишити без руху, встановивши скаржнику строк для усунення недоліків.
Згідно зі ст. 427 КПК України касаційна скарга, крім іншого, повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення та вимоги особи, що подає скаргу.
Крім того, згідно з ч. 5 ст. 427 КПК України до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються.
Однак вказаних приписів кримінального процесуального закону засуджений належним чином не виконав.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); 3) невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).
Отже, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК України, які мають співвідноситися зі змістом оскаржуваного рішення та підставами його ухвалення.
Всупереч викладеному, ОСОБА_4 у касаційній скарзі не зазначає конкретні норми права, які, на його думку, порушені судами першої та апеляційної інстанцій, а також не вказує, у чому саме полягають допущені судами порушення, які в силу положень ст. 438 КПК України є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення з урахуванням положень статей 412-414 КПК України.
Крім цього, відповідно до ст. 436 КПК України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Як убачається з доданої копії судового рішення, апеляційна скарга ОСОБА_4 на ухвалу Вижницького районного суду Чернівецької області від 29 червня 2021 року розглядалася судом апеляційної інстанції. За результатами розгляду вказаної скарги Чернівецький апеляційний суд постановив ухвалу від 22 липня 2021 року, якою засудженому було відмовлено у відкритті апеляційного провадження.
При цьому ОСОБА_4 просить скасувати саме ухвалу місцевого суду, не зазначаючи, чи була вона предметом апеляційного перегляду по суті, й нічого не вказуючи про те, яке рішення суд касаційної інстанції має постановити щодо такого рішення апеляційного суду за умови його наявності.
Разом з тим, засудженим не враховано, що статтею 424 КПК України передбачено судові рішення, які можуть бути оскаржені в касаційному порядку.
Відповідно до частин 1, 2 цієї статті у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, та судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції, а також ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку та ухвали суду апеляційної інстанції, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених КПК України.
Таким чином, прохання ОСОБА_4 щодо того, яке рішення й щодо якого предмету касаційного оскарження має ухвалити суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги, не узгоджується з положеннями ст. ст. 424, 436 КПК України.
Вказані порушення перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Враховуючи, що касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, колегія суддів вважає необхідним на підставі ч. 1 ст. 429 КПК України залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.
Протягом визначеного строку засуджений має право звернутись до суду касаційної інстанції з уточненою касаційною скаргою на усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Керуючись ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Вижницького районного суду Чернівецької області від 29 червня 2021 року про повернення заяви про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Вижницького районного суду Чернівецької області від 16 червня 2016 року щодо нього залишити без руху.
Надати засудженому строк для усунення недоліків скарги протягом 15 днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали протягом установленого строку, скарга буде повернута особі, яка її подала.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3