Житомирський апеляційний суд
Справа №288/418/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст.164 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду

в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000087 від 12.03.2018 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Андрушівського районного суду Житомирської області від 04 червня 2021 року, щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України.
за участю:

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и л а :
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу Андрушівського районного суду Житомирської області від 04.06.2021 та ухвалити нове рішення. Зі змісту його апеляційної скарги видно, що суд не дослідивши зібрані по кримінальному провадженні докази, які на його думку не підтверджують його вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України безпідставно прийняв рішення про закриття кримінального провадження в зв`язку з відмовою потерпілої ОСОБА_9 від підтримання обвинувачення.

Ухвалою Андрушівського районного суду Житомирської області від 04.06.2021 кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч.1 ст.164 КК України закрито в зв`язку з відмовою потерпілої ОСОБА_9 від підтримання обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення .

Згідно обвинувального акту ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що згідно рішення Попільнянського районного суду Житомирської області № 2-962 від 29.12.2004 ОСОБА_6 зобов`язаний щомісячно сплачувати на користь ОСОБА_9 аліменти на утримання дитини ОСОБА_10 у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходів) до повноліття дочки, але не менше неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісячно, починаючи з 08.12.2004 до повноліття дитини.

Проте, ОСОБА_6 , маючи реальну можливість виконувати свій обов`язок - виплачувати аліменти, злісно та свідомо ухиляється від їх сплати. Так, отримуючи із 10.11.2008 державну соціальну допомогу як особа, яка не має право на пенсію, він не повідомив державного виконавця про нарахування цієї допомоги та отримуючи гроші, аліменти із них не сплачував. Крім того, ОСОБА_6 , уклавши 30.08.2010 угоду про виконання робіт із ПАФ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », юридична адреса: АДРЕСА_2 , та, отримавши за виконану роботу гроші в сумі 2000 гривень, державного виконавця про це не повідомив та самостійно аліменти не сплатив. Також, ОСОБА_6 , отримуючи з 2008 року щомісячно доходи від тимчасових заробітків, пов`язаних з виготовленням на замовлення виробів із бляхи, приховує ці доходи від виконавчої служби та аліменти не сплачує. ОСОБА_6 , будучи неодноразово попередженим про притягнення його до кримінальної відповідальності за ухилення від сплати аліментів, ігнорує ці попередження та вимоги державного виконавця з приводу необхідності сплати аліментів та погашення утвореної заборгованості, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, умисно, злісно ухиляється від сплати аліментів, внаслідок чого за період часу з 08.12.2004 по 28.02.2018 має заборгованість по виплаті аліментів, відповідно до виконавчого листа № 2-962 від 29.12.2004 у розмірі 47889 грн. 09 коп., що сукупно перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, яка заперечила щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню , виходячи з наступного.
Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

За приписами ч. 4 ст. 26 КПК України кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представника від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Пунктом 1 ч.1 ст.477 КПК України визначено, що кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочато слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених, в тому числі і ч.1 ст.164 КК України.

Як вбачається з матеріалів справи потерпіла ОСОБА_9 04.06.2021 подала до суду письмову заяву про відмову від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, оскільки вона в подальшому не бажає підтримувати обвинувачення у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до журналу судового засідання та технічного звукозапису від 04.06.2021 встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 погодився на закриття кримінального провадження стосовно нього на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України та заявив, що розуміє наслідки такого закриття. Захисник ОСОБА_8 не заперечував проти закриття провадження, зазначивши, що це право потерпілої.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Під час закриття кримінального провадження на підставі відмови потерпілого від обвинувачення суд фактично визнає відсутність самого обвинувачення щодо особи, а тому не потрібно встановлювати ні сам факт вчинення кримінального правопорушення, ні винуватість чи невинуватість такої особи. За таких обставин не потребують перевірки судом докази, а також немає необхідності в дослідженні того, чи було дотримано інші вимоги процесуального закону під час провадження у справі. У зв`язку з чим, апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 .

Відмова потерпілого від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження на підставі відповідної ухвали суду.

З урахуванням викладених обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, а ухвалу суду першої інстанції слід залишити змін.

Істотних порушень норм КПК України, які б тягнули за собою скасування ухвали під час апеляційного розгляду не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Андрушівського районного суду Житомирської області від 04 червня 2021 року, щодо нього без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: