Провадження № 1-в/592/540/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 листопада 2021 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Окружної прокуратури м. Суми ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_4 про звільнення від покарання,

встановив:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з клопотанням про звільнення від відбування покарання у зв`язку з хворобою.

В обґрунтування клопотання зазначає, що за час перебування в місцях позбавлення волі в нього виявили невиліковну хворобу, а саме гепатит В та С. В умовах перебування в СІЗО він не взмозі вилікуватися. Також у нього хворі батько та мати, які мають пенсійний вік. Посилаючись на вказані обставини, просив звільнити його від подальшого відбування покарання у зв`язку з хворобою.

Засуджений ОСОБА_4 у судовому засідання клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Захисник у судовому засіданні підтримала думку підзахисного.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, оскільки захворювання, які має засуджений, не входять до переліку захворювань, які є підставою для звільнення засуджених від подальшого відбування покарання.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 КПК України, має право вирішувати питання: про звільнення від покарання за хворобою.

Статтею 539 КПК України визначено, що клопотання про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, зокрема, питання про звільнення від покарання за хворобою, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджениий відбуває покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 був засуджений за вироком Зарічного районного суду м.Суми від 16.10.2020 року, зміненим ухвалою Сумського апеляційного суду від 06.08.2021 року за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк два роки один місяць. Вирок набрав законної сили 06.08.2021 року.
За твердженнями ОСОБА_4 йому визначена для відбування покарання ДУ «Сумська виправна колонія (№116)», але на цей час він не відбув до колонії для відбування покарання.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 84 КК України особа, яка після вчинення кримінального правопорушення або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Таким чином, ч.2 ст. 84 КК України передбачено можливість звільнення від покарання або від подальшого його відбування за сукупності таких умов: особа захворіла на іншу тяжку хворобу, крім психічної; така тяжка хвороба об`єктивно перешкоджає подальшому відбуванню покарання.

Згідно з п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 28.09.1973 «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбування покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу» звільнення від відбуття покарання через хворобу з місць позбавлення волі може бути застосоване судом до тих засуджених, які захворіли під час відбуття покарання і ця хвороба перешкоджає відбувати покарання, тобто у випадках, коли подальше утримання в місцях позбавлення волі загрожує їх життю або може призвести до серйозного погіршення здоров`я чи інших тяжких наслідків. Це стосується й тих осіб, які захворіли до засудження, але під час відбуття покарання їхня хвороба внаслідок прогресування набула характеру, зазначеного в Переліку захворювань.

Такі захворювання передбачені Переліком захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого спільним наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 15 серпня 2014 року № 1348/5/572 (зі змінами, внесеними відповідно до спільного наказу № 2256/5/1491 від 01.07.2020).

Так, відповідно до п. 1 розділу VІ Порядку медичному обстеженню з метою підготовки та подання до суду матеріалів для вирішення питання про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання підлягають засуджені, які захворіли в УВП, а також особи, які захворіли до засудження, але їх хвороби внаслідок прогресування набули характеру, зазначеного в Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, згідно з додатком 13 до цього Порядку.

Відповідно до п.2 розділу VІ Порядку медичний огляд засуджених осіб проводиться лікарсько-консультативними комісіями закладів охорони здоров`я ДКВС, а у разі неможливості перенаправлення хворого засудженого до закладу охорони здоров`я ДКВС медичний огляд засуджених осіб проводиться лікарсько-консультативними комісіями закладів охорони здоров`я державної або комунальної форм власності після обов`язкового лікування і обстеження хворого в стаціонарних умовах закладів охорони здоров`я ДКВС або закладів охорони здоров`я державної або комунальної форм власності з урахуванням результатів його медичного обстеження, проведеного лікування та заключного діагнозу.

Згідно з положеннями пункту 6 даного розділу з урахуванням результатів медичного огляду засудженого лікарсько-консультативна комісія негайно складає висновок про медичний огляд засудженого щодо наявності захворювання, визначеного Переліком захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, за формою, наведеною в додатку 13 до цього Порядку.

З аналізу вказаних положень слідує, що особа, яка під час відбування покарання захворіла на тяжку хворобу, може бути звільнена від відбування покарання за умови, що тяжке захворювання перешкоджає відбуванню покарання. До таких захворювань відносяться хвороби, перелічені в Переліку захворювань. Наявність такого захворювання визначається спеціальною медичною комісією у встановленому порядку.

Як вбачається з Додатку № 13 до Наказу Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 № 1348/5/572 «Про затвердження Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі», захворювання, про які зазначає ОСОБА_4 , не входять до даного переліку хвороб, які є підставами для звільнення від відбування покарання.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання за хворобою, оскільки хвороби, на які страждає засуджений, не входять до Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання.

Керуючись ст.537, 539 КПК України, суд

постановив:

Клопотання засудженого ОСОБА_4 про звільнення від покарання залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженому в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1