Провадження по справі № 1-кп/752/1928/21
В И Р О К
іменем України

"01" жовтня 2021 р. Голосіївський районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження № 0001515, дані про яке 01.09.2021 р. внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, із вищою освітою, неодруженого, який не має на утриманні малолітніх дітей та непрацездатних осіб, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -

встановив:
01.09.2021 приблизно о 12 год., ОСОБА_3 , перебуваючи у магазині «Лайф», що розташований у ТРЦ «Магеллан» за адресою: м. Київ, пр. Ак. Глушкова, 13-Б, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно з корисливих мотивів, виконуючи роль добросовісного покупця звернувся до продавця магазину з метою придбання мобільного телефону «Samsung SM-M12F/DSN» у кредит. Скориставшись тим, що продавець, який його консультував, залишив телефон без нагляду та відволікся на інших покупців, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв телефон зі столу та сховав до рюкзака, який був при ньому. Після чого, вийшов з магазину з прихованим і неоплаченим товаром, чим довід свій злочинний умисел на таємне викрадення майна до кінця.

Своїми діями ОСОБА_3 завдав матеріальних збитків ТОВ «СВП ПЛЮС» на загальну суму 3878 грн. 35 коп.

Таким чином, суд визнає винуватим ОСОБА_3 у таємному викраденні чужого майна, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Під час дізнання обвинувачений, у присутності захисника ОСОБА_4 склав письмову заяву, відповідно до якої беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України. Не оспорював встановлені під час дізнання обставини. Йому були роз`яснені наслідки неможливості оскаржити встановлені обставини в апеляційному порядку та отримана згода на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.

Представник потерпілого ОСОБА_5 також подав заяву про те, що не заперечує проти розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та за відсутності всіх учасників судового провадження.

Прокурор разом з обвинувальним актом подав до суду клопотання про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Відповідно до ч.2 ст. 382 КПК України за згодою учасників судового провадження, дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, визнано судом недоцільним. При цьому данні розписок, наявних у доданих до суду матеріалах, надають суду можливість прийти до висновку, що обвинувачений правильно та без сумнівів розуміє зміст цих обставин.

При обранні покарання ОСОБА_3 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого нею діяння, яке відповідно до ч.2 ст. 12 КК України є кримінальним проступком; данні про особу, згідно яких він під наркологічним і психологічним наглядом не перебуває, до кримінальної і адміністративної відповідальності раніше не притягувався, не працює.

Обставин, які б перешкоджали призначенню обвинуваченій такого виду покарання, як громадські роботи, згідно ч.3 ст.56 КК України, не встановлено.

Враховуючи дані про особу ОСОБА_3 , відсутність невідшкодованої матеріальної шкоди, повернення викраденого майна потерпілому, його ставлення до вчиненого, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді громадських робіт у межах санкції ч.1 ст.185 КК України.

Обставин, які перешкоджали призначенню обвинуваченому такого виду покарання, як громадські роботи, згідно ч.3 ст.56 КК України, не встановлено.

Суд вважає, що відповідно до вимог ч.2 ст. 65 КК України дане покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Судові витрати відсутні. Цивільний позов не заявлено. Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався. Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 5, 100, 370, 371, ч.2 ст. 373, 374, 376, 381-382 КПК України, -

ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт.

Речовий доказ: мобільний телефон «Samsung SM-M12F/DSN», що переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , який він зобов`язався зберігати за адресою: м. Київ, вул. Автозаводська, 18 повернути власнику ТОВ «СВП ПЛЮС» (, м. Київ, вул. Автозаводська, 18); DVD-R диск - залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження № 0001515.

Відповідно до ч.4 ст. 382 КПК України копію вироку суду не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати всім учасникам судового провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом 30 днів з дня отримання його копії, з урахуванням особливостей, передбачених ч.1 ст. 394 КПК України.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 і 382 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя ОСОБА_1