Провадження №1-кс/463/6719/21
У Х В А Л А

01 листопада 2021 року слідчий суддя Личаківський районний суд м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_7 що погоджено прокурором Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000202 від 05 жовтня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.27 - ч.3 ст.368 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

в с т а н о в и в :

слідчий звернувся з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком 60 днів.

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.27 - ч.3 ст.368 КК України. З врахуванням обставин кримінального правопорушення, у слідства є достатні підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідка, у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Наявні докази вчинення підозрюваним кримінальних правопорушення є вагомими та допустимими, отриманими у встановленому КПК України порядку. Вважає, що лише запобіжний захід у виді тримання під вартою забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та дозволить виконати завдання і досягти мети кримінального провадження, для забезпечення виконання з ним процесуальних рішень, більш м`який запобіжний захід унеможливить запобігання вказаним ризикам.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, пояснив, що на його думку необхідність взяття під варту підозрюваного є обґрунтованою та підтверджується матеріалами клопотання, менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

Підозрюваний та його захисники в судовому засіданні проти клопотання заперечили. Вважають, що у кримінальному правопорушенні відсутні декілька суб`єктів кримінального правопорушення, що є обов`язковою ознакою співучасті. Окрім цього, наведені слідством ризики не обґрунтовані жодними об`єктивними доказами. Сума застави, що запропонована слідством не є співмірною з доходами ОСОБА_4 та не є помірною для нього. Також просять врахувати, що останній є особою молодого віку, одружений, має постійне місце проживання, має двох дітей, є інвалідом з дитинства, раніше не судимий. А тому просять в задоволенні клопотання відмовити.

Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного, захисника, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Як вбачається із матеріалів клопотання, у провадженні Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, перебуває кримінальне провадження №0000202 від 05 жовтня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, в межах якого слідство перевіряє обставини щодо того, що начальник сектору реагування патрульної поліції Яворівського районного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 за попередньою змовою групою осіб з поліцейським сектору реагування патрульної поліції Яворівського районного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 вимагають неправомірну вигоду у розмірі 8000 грн. від ОСОБА_10 за непритягнення останнього до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та повернення йому, ОСОБА_10 тимчасово вилученого посвідчення водія. З метою конспірації своєї протиправної діяльності ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до отримання неправомірної вигоди був залучений ОСОБА_4 , який не був обізнаний із умислом працівників патрульної поліції. Саме йому ОСОБА_11 передав частину коштів у сумі 3 000 грн. та 20.10.2021 року мала відбутися передача іншої частини коштів у сумі 5 000 грн.

Про підозру у вчиненні даного злочину ОСОБА_4 повідомлено 28 жовтня 2021 року.

У відповідності до п.«С» ч.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Як бачимо, одною з підстав правомірного обмеження права на свободу й особисту недоторканність у кримінальному провадженні є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово тлумачив термін «обґрунтована підозра» і робив висновки про наявність чи відсутність такої у конкретних справах. Так, у справі «К.-Ф. проти Німеччини» 27.11.1997 року (заява №144/1996/765/962) ЄСПЛ знову наголошував, що обґрунтованість підозри, наявність якої має служити підставою для арешту, є невід`ємним елементом запобіжної гарантії проти свавільного арешту й затримання й що це передбачено п.«с» ч.1 ст.5 Конвенції. Наявність «обґрунтованої підозри» означає, що вже існують факти або інформація, які спроможні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа ймовірно вчинила правопорушення.

При розгляді даного клопотання , слідчий суддя вважає, що слідчий та прокурор довів обґрунтованість підозри у передачі ОСОБА_4 коштів заявником за непритягнення останнього до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та повернення ОСОБА_10 тимчасово вилученого посвідчення водія.

Так, обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: заявою про вчинення злочину, протоколами допиту ОСОБА_10 та ОСОБА_4 , протоколом огляду, копіювання та помічення грошових купюр, протоколом обшуку автомобіля та вилучення коштів, розсекреченими протоколами проведених НСРД.

А тому виходячи із наведеного, слідчий суддя погоджується з тим, що перелічені вище докази вказують на те, що підозрюваний причетний до корупційного правопорушення, а отже підозра є достатнього обґрунтованою.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що в частині підозри про вчинення правопорушення з використанням службового становища така не містить достатнього обґрунтування, а з врахуванням наданої стороною захисту копії наказу від 28 серпня 2021 року про те, що ОСОБА_4 звільнений із займаної посади 30 серпня 2021 року вона є необґрунтованою.

Окрім цього, слідчий суддя погоджується із доводами захисту про те, що оскільки ОСОБА_4 за версією слідства був залучений до протиправної діяльності інших правоохоронців, які вимагали кошти від заявника з метою конспірації своєї протиправної діяльності, разом з тим, він не був обізнаний із умислом працівників патрульної поліції, тому сумнівними є доводи слідчого та прокурора про обґрунтованість підозри висунутої ОСОБА_4 в частині вимагання неправомірної вигоди .

У відповідності до положень ч.1 ст.194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно положень ст.177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Дійсно, згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Разом з тим, у відповідності до положень ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При обранні запобіжного заходу підозрюваному, слідчий суддя погоджується із доводами слідчого та прокурора про те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України. Зокрема, обґрунтованими є доводи слідчого про те, що підозрюваний, як колишній працівник правоохоронного органу володіючи знаннями і зв`язками, може переховуватись від досудового слідства і суду, впливати на свідків та експертів з метою уникнення відповідальності, а тому йому слід обрати запобіжний захід.

Разом з тим, суд не погоджується із доводами, про те, що інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належну поведінку затриманого та виконання ним обов`язків, передбачених ст.177 КПК України.

Так, у справі «Бузаджі проти Республіки Молдова» [ВП] (Buzadji v. the Republic of Moldova) [GC], пункти 86-91 ЄСПЛ вказав, що домашній арешт з огляду на його рівень і напруженість вважається позбавленням свободи у розумінні статті 5 Конвенції.

З врахуванням того, що із долучених захистом доказів вбачається, що підозрюваний має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні двох дітей, що вказує на його міцні соціальні зв`язки, а також того, що місце події зафіксоване, речові докази виявлені і вилучені, слідчий суддя не вбачає підстав для обрання підозрюваному найтяжчого запобіжного заходу, а тому йому слід обрати запобіжний захід у виді цілодобового арешту, який фактично також є позбавленням свободи підозрюваного і з врахуванням покладених на нього обов`язків відповідатиме меті і завданням запобіжного заходу.

А тому клопотання слід задоволити частково і до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту по місцю фактичного проживання.

Керуючись вимогами статей 177, 178, 183, 186, 194, 196, 197, 395 КПК України, -

у х в а л и в :

клопотання слідчого задоволити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло за місцем його фактичного проживання: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування з заявником ОСОБА_10 ;

- здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали становить два місяці з часу проголошення ухвали 16:15 01 листопада 2021 до 31 грудня 2021 року.

Ухвалу передати в відділ поліції за місцем проживання для негайного виконання і постановки на облік підозрюваного, про що необхідно повідомити слідчого. Контроль за виконанням даної ухвали покласти на слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_7 .

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 03 листопада 2021 року.

Суддя ОСОБА_1