Справа № 626/3781/21
Провадження № 1-кп/626/76/2022
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2022 року

Красноградський районний суд Харківської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

за участю прокурора ОСОБА_2

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

секретаря ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Красноград матеріали кримінального провадження № 0000562 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Куніча Флорештського району, громадянки Молдови, має професійно-технічну освіту, не працює, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судима, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України;

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Красноярськ, громадянина України, не працює, має професійно-технічну освіту, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України;

ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в м.Апшеронськ Краснодарського краю, громадянки України, не працює, має середню освіту, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судима, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 30 жовтня 2021 року приблизно о 14-й годин 30 хвилин, діючи за попередньою змовою з прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, по корисливим мотивам, проникли через пошкоджений паркан на територію двору ОСОБА_8 , розташованого по АДРЕСА_1 . Після чого, через вікно проникли до приміщення сараю девиявили і викрали металеві вироби загальною вагою 74,4 кг., що коштували 580,32 грн. Викраденим майном розпорядилися на свій розсуд. Потерпілий претензій не має, цивільний позов не заявлено.
У пред`явленому обвинуваченні ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у судовому засіданні свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України визнали повністю. Обвинувачені підтвердили факти викладені в обвинувальному акті. Просили суворо їх не карати, врахувати, що вони вибачилися перед потерпілим, щиро розкаялися у скоєному.
Суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності їх позиції у суду відсутні. Окрім того, учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд вважає доведеним, що обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 30 жовтня 2021 рокуумисно, таємно, із корисливих спонукань, скоїли таємне викрадення чужого майна (крадіжку) за попередньою змовою групою осіб та з проникненням до приміщення, ці дії необхідно кваліфікувати за ч.3 ст.185 КК України.
При обранні виду та розміру покарання, суд приймає до уваги ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення. Відповідно до ст.12 КК України, злочин передбачений ч.3 ст. 185 КК України є тяжким.

Враховуються дані про особу обвинувачених, зокрема те, що вони на обліку у лікаря психіатра і нарколога не перебувають, за місцем проживання характеризуються посередньо.
Згідно ч.2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Слід зазначити, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні кримінального правопорушення, суди мають суворо дотримуватись вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які пом`якшують та обтяжують його. З врахуванням роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Обставинами, які пом"якшують покарання, згідно зі ст.66 КК України , суд вважає те, що обвинувачені розкаялися у вчиненому, яке було висловлене у критичному ставленні до своєї протиправної поведінки, визнанні винуватості та готовності нести передбачену законом кримінальну відповідальність, сприянні суду в установленні дійсних обставин вчиненого кримінального правопопрушення. Обставини, що обтяжують покарання згідно зі ст.67 КК України, не встановлені.
Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Враховуючи обставини справи, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винних, зокрема їх щире каяття, відсутність майнових претензій потерпілого, позицію обвинувачених, які усвідомлюють та жалкують про вчинене, зробили для себе належні висновки, суд вважає вірним звільнити обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік та з покладенням відповідно до ч.1 ст.76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Питання про речові докази та документи суд вирішить відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368-374 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винуватою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Призначити ОСОБА_3 за ч.3 ст.185 КК України покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 від відбування покарання звільнити з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 рік. Згідно з ч.1 ст.76 КК України, покласти на неї наступні обов"язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Призначити ОСОБА_4 за ч.3 ст.185 КК України покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 рік. Згідно з ч.1 ст.76 КК України, покласти на нього наступні обов"язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Визнати ОСОБА_5 винуватою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Призначити ОСОБА_5 за ч.3 ст.185 КК України покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 від відбування покарання звільнити з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 рік. Згідно з ч.1 ст.76 КК України, покласти на неї наступні обов"язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по справі - вважати повернутими власнику.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Красноградський районний суд Харківської області впродовж 30 днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копії вироку надати учасникам провадження: присутнім - вручити в суді, відсутнім - надіслати поштою.

Суддя