Справа № 736/2074/21 Головуючий у І інстанції Кутовий
Провадження № 11-сс/4823/27/22
Категорія - Доповідач ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2022 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Корюківської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Корюківського районного суду Чернігівської області від 23 грудня 2021 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Корюківського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 про арешт майна під час досудового розслідування,у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за №00000596 від 13 грудня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 364 КК України.

Мотивуючи рішення, слідчий суддя зазначив, що жодній особі в рамках цього кримінального провадження не було повідомлено про підозру, цивільний позов заявлений не був, при цьому санкцією ч. 1 ст. 364 КК України не передбачена конфіскація або спеціальна конфіскація. Також вказав, що у клопотанні відсутні відомості та докази про те, що посіви належать особам зазначеним у ч. 6 ст. 170 КПК України та не надані докази на підтвердження вартості посівів озимих, не визначено суму завданих збитків, що унеможливлює визначити розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. Крім того, з клопотання неможливо визначити, яким чином та в якому порядку може виконуватись арешт посівів кукурудзи, а також хто та в який спосіб повинен його виконувати.

На зазначену ухвалу слідчого судді прокурором Корюківської окружної прокуратури ОСОБА_5 була подана апеляційна скарга, в якій він просить скасувати її та постановити нову, якою накласти арешт на майно, зазначене у клопотанні. В обґрунтування вимог апеляційної скарги, посилаючись на необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, зазначає, що постановою слідчого земельну ділянку, зазначену у клопотанні слідчого, з посівами сільськогосподарської культури кукурудзи на ній визнано речовими доказами. Вказує, що накладення арешту необхідне для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а саме, обробітку земельної ділянки не державним підприємством, а іншою особою. Зазначає, що подальший обробіток земельної ділянки призведе до втрати доказів, а саме, факту підтвердження того, що на вказаній земельній ділянці вирощувалася кукурудза.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.

При апеляційному розгляді встановлено, що у даному кримінальному провадженні слідчим суддею обґрунтовано відмовлено у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, та правильно визначені правові підстави для цього.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, СВ Корюківського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000596 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

15 грудня 2021 року проведено огляд земельної ділянки з кадастровим номером :07:001:1418, яка належить Сосницькому професійному аграрному ліцею Чернігівської області.

Встановлено, що вказана земельна ділянка засіяна сільськогосподарською культурою - кукурудзою.

15 грудня 2021 року постановою слідчого СВ Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 , земельну ділянку з кадастровим номером :07:001:1418, з посівами сільськогосподарської культури кукурудзи на ній визнано речовими доказами.

Ухвалою слідчого судді Корюківського районного суду Чернігівської області від 23 грудня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна на вказану земельну ділянку та посіви на ній.

Колегія суддів звертає увагу, що наведені в клопотанні прокурора доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції, при цьому було вислухано доводи прокурора , досліджено матеріали судового провадження, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, що має бути викладена у клопотанні та відповідати вимогам закону.

Вказана норма також узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, встановлюючи наявність правових підстав для арешту майна, виходячи з наданих органом досудового розслідування матеріалів, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність таких підстав у цьому кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Беручи до уваги вищевказані правові норми, якими регулюється порядок застосування інституту забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, колегія суддів приходить до висновку, що доводи, наведені органом досудового розслідування в клопотанні про арешт майна є необґрунтованими, а підстави для накладення арешту на майно, визначені ст. 170 КПК України, в даному провадженні відсутні.

В ухвалі слідчого судді детально проаналізовано, з чим погоджується і колегії суддів апеляційної інстанції, що прокурором не доведено правових підстав для накладення арешту на земельну ділянку та урожай, що встановлюються під час кримінального провадження.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких ставиться питання про скасування ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі прокурора, не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Корюківської окружної прокуратури ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корюківського районного суду Чернігівської області від 23 грудня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Корюківського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №00000596 від 13 грудня 2021 року без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3