Ухвала

Іменем України
26 жовтня 2021 року
м. Київ
справа № 135/207/20
провадження № 51 - 5022 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Ладижинського міського суду Вінницької області від 24 листопада 2020 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 8 липня 2021 року щодо ОСОБА_5 ,
встановив:
За вироком Ладижинського міського суду Вінницької області від 24 листопада 2020 року ОСОБА_5 визнано винуватим за ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України (далі КК) та призначено покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК до призначеного покарання за даним вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 листопада 2014 року та остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік 1 місяць з конфіскацією усього його особистого майна.
Прийнято рішення щодо процесуальних витрат та речових доказів.
Вінницький апеляційний суд ухвалою від 8 липня 2021 року вирок місцевого суду залишив без зміни.
Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями захисник ОСОБА_4 поза межами строку на касаційне оскарження (19 жовтня 2021 року) звернулася із касаційною скаргою, у якій просить поновити їй пропущений строк на касаційне оскарження вищевказаних судових рішень.
Своє клопотання обґрунтовує тим, що з мотивами прийнятого апеляційним судом рішення ознайомилася лише 19 липня 2021 року, тобто з дня отримання повного тексту відповідної ухвали апеляційного суду, а тому вважає, що строк на касаційне оскарження судових рішеньпропущено з поважних причин та підлягає поновленню.
Перевіривши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Суд вважає, що касаційна скарга не може бути предметом касаційного розгляду, оскільки подана після закінчення строку касаційного оскарження, встановленого у ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), а підстави для його поновлення відсутні.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 426 КПК касаційну скаргу на судові рішення може бути подано протягом трьох місяців із дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк із дня вручення йому копії судового рішення.
Правило дотримання тримісячного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб, зокрема потерпілих, перебувати у стані невизначеності. Це правило надає особі, яка має право на касаційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати касаційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.
Згідно із положеннями п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і суд касаційної інстанції за заявою особи не знайшов підстав для його поновлення.
Суд звертає увагу, що під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк. У кожній справі суд має перевірити, чи наводить особа, яка заявляє клопотання про поновлення строків на оскарження судового рішення, такі підстави.

Єдиною підставою для поновлення строку сторона захисту зазначає виключно те, що їй стало відомо про мотиви відмови в задоволенні апеляційної скарги 19 липня 2021 року, тобто в день отримання повного тексту ухвали апеляційного суду, а тому не могла використати право на подачу касаційної скарги протягом трьох місяців.
Як вбачається з матеріалів касаційної скарги резолютивна частина ухвали апеляційного суду щодо ОСОБА_5 була проголошена 8 липня 2021 року, з огляду на що останнім днем подачі касаційної скарги до суду касаційної інстанції для захисника було 11 жовтня 2021 року, тобто було достатньо часу для своєчасного звернення до суду в установлений законом строк.
Ураховуючи наведене, Суд вважає, що відсутні поважні причини, які були об`єктивно непереборними, та не залежали від волевиявлення захисника, і унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк. Тому підстави для поновлення строку на касаційне оскарження відсутні.

З огляду на викладене, керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд дійшов висновку, що касаційну скаргу слід повернути особі, яка її подала.

постановив:
Відмовити захиснику ОСОБА_4 у поновленні строку на касаційне оскарження вироку Ладижинського міського суду Вінницької області від 24 листопада 2020 року та ухвали Вінницького апеляційного суду від 8 липня 2021 року щодо ОСОБА_5 .
Повернути касаційну скаргу захиснику ОСОБА_4 з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_6 ОСОБА_2 ОСОБА_3