Справа № 462/9542/21
провадження 1-кп/462/245/22
У Х В А Л А

18 січня 2022 року

Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2
та учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Львові кримінальне провадження № 0000504 від 09.12.2021 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4ст. 358 КК України, -

встановив:

До Залізничного районного суду м. Львова № 0000504 від 09.12.2 від 24.10.2021 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.
В судовому засіданні обвинувачена подала клопотання, в якому просить звільнити її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України, оскільки вперше вчинила кримінальний проступок, вину у вчиненому визнає повністю і щиро розкаюється, активно сприяла у розкритті кримінального правопорушення. У судовому засіданні пояснила, що у липні 2021 року прибула в Україну та придбала вказане міжнародне свідоцтво про вакцинацію/профілактику коронавірусної хвороби СОVID-19, видане на її ім`я та посвідчене лікарем-терапевтом КНП Київської обласної ради «Київський обласний шкірно-венерологічний диспансер» ОСОБА_6 , оскільки наміру проходити вакцинацію не мала.
Прокурор в судовому засіданні не заперечив проти задоволення клопотання обвинуваченої та закриття кримінального провадження на підставі ст. 45 КК України.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, розглянувши клопотання та оглянувши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.
Як встановлено у судовому засіданні ОСОБА_5 08.12.2021 року близько 21.50 год., під час проходження прикордонного контролю, перебуваючи у міжнародному аеропорті «Львів» ім. Данила Галицького, що знаходиться по вул. Любінська, 168 у м. Львові, діючи протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер власних дій та суспільно-небезпечні наслідки таких, діючи умисно з метою звільнення від обов`язку перебування на самоізоляції в запобіганні поширення СОVID-19 та зменшення кількості хворих з тяжким перебігом СОVID-19, в порушення вимог підпункту 3 пункту 7 Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», зі змінами та доповненнями, правил санітарної охорони території України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 893 від 22.08.2011, а також додатку № 5 до цих Правил, достовірно знаючи, що вона не проходила установленої законом процедури отримання такого документа та такий є підробленим, як підставу звільнення від обов`язку перебування на самоізоляції в запобіганні поширення СОVID-19 та зменшення кількості хворих з тяжким перебігом СОVID-19 на території України, надала працівникам Державної прикордонної служби України завідомо підроблений документ, а саме: міжнародне свідоцтво про вакцинацію/профілактику коронавірусної хвороби СОVID-19, видане на її ім`я та посвідчене лікарем-терапевтом КНП Київської обласної ради «Київський обласний шкірно-венерологічний диспансер» ОСОБА_6 .
Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Статтею 45 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Відповідно до роз`яснень, наведених у п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності заст. 45 КК.
Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого кримінального правопорушення, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.
Суть дійового каяття полягає у тому, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, не лише внутрішньо переживає і словесно розкаюється у вчиненому, а й підтверджує це своїми соціально корисними діями.
Активним сприянням розкриттю злочину слід вважати надання особою органам дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи.
Так, Верховний Суд у складі колегії судді Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у своїй постанові від 07 квітня 2021 року в справі № 263/15605/17 вказує, що активне сприяння розкриттю злочину як обставина, що пом`якшує покарання, означає добровільну допомогу слідству будь-яким чином: повідомлення правоохоронним органам або суду фактів у справі, надання доказів, інших відомостей про власну кримінальну діяльність чи діяльність інших осіб, викриття інших співучасників, визначення ролі кожного з них у вчиненні злочину, наданні допомоги в їх затриманні, видачі знарядь і засобів вчинення злочину, майна, здобутого злочинним шляхом. Тому, беззаперечно, воно має бути активним, тобто певним чином ініціативним. (див. наприклад, постанову Верховного Суду від 12 вересня 2019 року у справі №674/1608/17).
Суд звертає увагу на те, що у поданому обвинуваченою клопотанні про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України не міститься інформації вжиття нею заходів для виправлення ситуації, що склалася (зокрема щодо вжиття заходів для вакцинування), а також покликання на активне сприяння розкриттю злочину, як обов`язкові умови, передбачені ст. 45 КК України.

Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК України. Виняток можуть становити лише випадки вчинення злочину чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки.

Така ж позиція міститься і у постанові колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі ККС) від 11 квітня 2019 року у справі № 308/7582/17.

За встановлених обставин, суд приходить до переконання, що подана обвинуваченим ОСОБА_5 заява про звільнення її від кримінальної відповідальності належним чином не обґрунтована, судом не встановлено всіх необхідних умов дійового каяття для вирішення питання звільнення його від кримінальної відповідальності, а відтак у суду відсутні правові підстави для задоволення такого клопотання.

Керуючись ст. 45 КК України, ст.ст. 288, 372, 376 КПК України, суд,

ухвалив:

У задоволенні клопотання обвинуваченої ОСОБА_5 про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України - відмовити.

Продовжити розгляд кримінального провадження № 0000504 від 09.12.2021 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: