Єдиний унікальний № 510/1667/17
Провадження № 1-кп/946/250/22
УХВАЛА

01 лютого 2022 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
Судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_5 ,
захисник ОСОБА_6 ,
обвинувачений - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїл Одеської області клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу (кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000235 від 04.05.2017) обвинуваченому:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рені, Одеської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

-у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187 та ч.1 ст. 263 КК України,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні вказаного злочину. Строк тримання під вартою відносно ОСОБА_7 закінчується 04 лютого 2022 року о 23:59 год.
Від прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури ОСОБА_5 надійшло клопотання про продовження ОСОБА_7 - тримання під вартою, мотивуючи тим, що останній обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину за ознаками нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, може переховуватися від суду. Крім того, не допитано свідків по справі.
Просив суд врахувати засаду верховенства права, закріплену у ст..8 КПК України та практику Європейського Суду з прав людини, а саме, справу «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року тощо.
У судовому засіданні прокурором клопотання було підтримано.
Захисник ОСОБА_6 зазначила, що вважає, що застосування заходу тримання під вартою є формальним, просила у задоволенні клопотання прокурора відмовити.
Обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні захисника підтримав.
Суд, заслухавши думки учасників судового провадження щодо заявленого клопотання, дійшов до наступного висновку.
Так, відповідно до ч.ч. 3, 5 ст.199 КПК, якими суд керується на підставі ч. 2 ст. 331 КПК, суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.
Разом з тим, при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою суд також враховує засаду верховенства права, закріплену у ст. 8 КПК, та практику Європейського суду з прав людини (далі Суд), яка у відповідності до вимог ч. 2 зазначеної статті підлягає обов`язковому застосуванню під час кримінального провадження.
У п. 219 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року (заява № 42310/04) Європейський суд з прав людини, на яке в обґрунтування свого клопотання послався прокурор, зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», N 34578/97, п. 93, ECHR 2000-IX).
14.08.2017 р. при обранні відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, було враховано усі наявні підстави для обрання вказаного запобіжного заходу.
Колегією суддів у попередньому складі було допитано потерпілих та свідків, обвинуваченого ОСОБА_8 , проте, після зміни складу суду 23.11.2021 р., за клопотанням обвинуваченого ОСОБА_7 справу розпочато розглядом спочатку.
Отже, станом на даний час судом не допитано по справі потерпілих осіб, свідків.
Тому, колегія суддів вважає, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою на даний час не зникли.
Обставини кримінального провадження свідчать про те, що тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 на даний час є виправданими заходами, і справжній інтерес суспільства у забезпеченні законності, інтересів правосуддя, запобігання порушенню прав осіб, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права обвинуваченого ОСОБА_7 на свободу, обставини, на які посилається прокурор у клопотаннях, дають достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів може не забезпечити належну поведінку ОСОБА_7 , не допитано потерпілих та свідків, а тому суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_7 на строк по 01 квітня 2022 року включно.
Керуючись ст.ст. 8, 177, 178, 183, 199, 201, 331, 369 - 372 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком по 01 квітня 2022 року включно.
Строк дії наявної ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 закінчується 01 квітня 2022 року.
Копію наявної ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_7 та направити до Державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор (№22)» до виконання.
Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Обвинуваченим ОСОБА_7 ухвала може бути оскаржена з моменту вручення йому копії ухвали.
Головуючий суддя: ОСОБА_1
Суддя: /підписи/ ОСОБА_2
Суддя: ОСОБА_3
Суддя:

З оригіналом згідно: ОСОБА_1