В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" грудня 2021 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі судді ОСОБА_1 одноособово, розглянувши у порядку спрощеного провадження відповідно до ст.ст. 381, 382 КПК України кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003605 від 22.10.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Болячів Брусилівського району Житомирської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, раніше не судимого в силу статті 89 КК України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003605 від 22.10.2021 року, відповідно до обвинувального акта встановлено наступні обставини, які не оспорюються учасниками кримінального провадження.

У ОСОБА_2 наприкінці літа виник злочинний умисел на пособництво у виготовленні підробленого посвідчення водія, що видається організацією, яка уповноважена на виконання функцій держави, з метою подальшого його використання.

Реалізуючи свій умисел, направлений на пособництво у виготовлені завідомо підробленого посвідчення, ОСОБА_2 перебуваючи у м. Києві, через мережу «Інтернет», домовився з невстановленою досудовим розслідуванням особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, про підроблення останньою посвідчення водія на його ім`я.

Продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, ОСОБА_2 надав невстановленій особі, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, свої персональні дані, а саме прізвище, ім`я, ім`я по батькові, дату народження та особисту фотокартку з метою внесення вказаних даних до підробленого посвідчення водія.

У подальшому, невстановлена особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, перебуваючи в невстановленому місці, в невстановлений час, внесла завідомо неправдиві відомості до завідомо підробленого посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Через декілька днів, ОСОБА_2 отримав від невстановленої особи посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_2 , та при цьому передав невстановленій особі оплату, за виготовлення підробленого посвідчення водія у розмірі 8200 грн.

Таким чином, ОСОБА_2 , достовірно знаючи, що отримав посвідчення водія всупереч встановленому порядку отримання посвідчення водія, який передбачений Постановою Кабінету Міністрів України № 34 від 08 травня 1994 року «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», залишив дане посвідчення в себе та в подальшому почав його використовувати для підтвердження права керувати транспортними засобами певної категорії.

Таким чином, ОСОБА_2 своїми умисними діями вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, а саме умисні дії, які виразилися у сприянні, шляхом надання засобів для підроблення посвідчення, яке видається установою, яка має право його видавати, і яке надає права, з метою його використання.

Крім того, 21.10.2021 року ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки «Viper Active», VIN: НОМЕР_2 , рухався проїжджою частиною по пр-ту Соборності в м. Києві та порушив правила дорожнього руху України, внаслідок чого, поруч з будинком № 21Е, останнього було зупинено інспекторами УПП в м. Києві ДПП України. В ході складання адміністративного протоколу співробітники УПП у м. Києві ДПП України відповідно до п.п. 2.1 «а» та 2.4 Правил дорожнього руху України висловили вимогу пред`явити для перевірки водійське посвідчення. У цей момент, у ОСОБА_2 виник умисел, що спрямований на використання підробленого документа, а саме завідомого підробленого посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з його особистою фотокарткою, в якому зазначено, що останній має право на керування транспортними засобами категорій: «А1, А, В1, В».

Реалізуючи свій умисел, спрямований на використання підробленого документа, а саме підробленого посвідчення водія на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , останній пред`явив працівникам УПП у м. Києві ДПП України дане посвідчення водія для ознайомлення та подальшого розгляду адміністративної справи. Після ознайомлення з наданим ОСОБА_2 водійським посвідчення на його ім`я, працівниками УПП у м. Києві ДПП України було виявлено ознаки підробки посвідчення водія серії НОМЕР_1 під час візуального огляду.

Таким чином, ОСОБА_2 своїми умисними діями вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України, а саме використання підробленого документа. Відповідно до висновку експерта від 29.11.2021 року № СЕ-19/111-21/56023-ДД:

1. Ознак внесення змін до первинного змісту посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом друкування, підчистки, травлення, змивання - не виявлено.

Бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_2 , не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту аналогічним документам, які знаходяться в офіційному обігу на території країни виробника - України.

2. Запитання: «Якщо так, то яким способом змінено первісний зміст документа (шляхом підчищення, дописки, додрукуваня, травлення?», - не вирішувалось у зв`язку з відсутністю ознак внесення змін до первинного змісту посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Під час досудового розслідування було встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодний з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у зв`язку з чим прокурором у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 302 КПК України, був направлений до суду обвинувальний акт разом із клопотанням прокурора про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта додана письмова заява ОСОБА_2 , складена в присутності захисника ОСОБА_3 , щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Захисник ОСОБА_3 підтвердив добровільність беззаперечного визнання винуватості ОСОБА_2 , його згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Крім того, до обвинувального акта додані матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченого своєї винуватості.

Згідно з ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згодний з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

У зв`язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згідний з розглядом обвинувального акта за його відсутності, прокурором був надісланий до суду обвинувальний акт з клопотанням про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, вважає можливим розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінальних правопорушень у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження і ухвалити вирок.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються сторонами кримінального провадження, суд дійшов висновку, про винуватість обвинуваченого ОСОБА_2 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації це покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують та обтяжують.

Суд, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючою обставиною щире каяття обвинуваченого у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, які відповідно до ст. 12 КК України є кримінальними проступками, у силу ст. 89 КК України раніше не судимий, свою вину в скоєнні кримінальних проступків визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, на обліку у лікаря психіатрата та лікаря нарколога не перебуває, тому суд, з урахуванням зазначених вище обставин, особи обвинуваченого, вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства. На підставі вищевикладеного, враховуючи особу обвинуваченого, суд вважає, що необхідним і достатнім для останнього покаранням, яке сприятиме його виправленню і запобігатиме вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, є покарання в межах санкцій ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, у виді штрафу. Також суд вважає за необхідне застосувати положення ч. 1 ст. 70 КК України, призначивши покарання за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначивши остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Запобіжний захід Ступаченку В.М не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені підлягають вирішенню відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Речові докази у кримінальному проваджені підлягають вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 381, 382 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, призначити йому покарання:

-за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України - у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн;

-за ч. 4 ст. 358 КК України - у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн;

У відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_2 остаточне покарання у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

Запобіжний захід ОСОБА_2 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_2 процесуальні витрати - вартість проведеної судової експертизи матеріалів, речовин і виробів № СЕ-19/111-21/56023-ДД від 29.11.2021 року в розмірі 686 грн 48 коп. в дохід держави.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

- спеціальний пакет № 4106070, в якому знаходиться посвідчення водія серії НОМЕР_3 - знищити.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. ст. 381, 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі, якщо вирок було постановлено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1