Справа № 301/2840/21

В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" лютого 2022 р. Іршавський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Іршавського районного суду Закарпатської області в місті Іршава кримінальне провадження №0000282 від 29.08.2021, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця село Руське, Мукачівського району, Закарпатської області, місце проживання АДРЕСА_1 , не працюючого, з середньо освітою, одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , у червні 2021 року, точної дати та часу органом досудового розслідування не встановлено, всупереч встановленому порядку отримання посвідчення водія, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 №340 «Про затвердження положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», з метою використання, домовився із невстановленою досудовим розслідуванням особою, щодо виготовлення посвідчення водія на його ім`я, узгодивши при цьому оплату вартості підробленого документа в розмірі 6000 гривень та передав свої персональні анкетні дані для внесення їх до підробленого водійського посвідчення. В подальшому, 12 червня 2021 року, через «Нову-пошту» отримав від невстановленої досудовим розслідуванням особи, за вищевказану винагороду посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 19.03.2021 в ТСЦ 5944 на його ім`я, яке є офіційним документом і надає право керування транспортними засобами категорії В для подальшого використання.

У подальшому, ОСОБА_3 , завідомо знаючи та розуміючи, що отримав та користується підробленим офіційним документом - посвідченням водія серії НОМЕР_1 , начебто виданого 19.03.2021 в ТСЦ 5944 та яке постійно використовував з моменту отримання по 29.08.2021 тобто до моменту вилучення цього документу працівниками поліції.

29 серпня 2021 року о 05 годині 40 хвилин, в м. Іршава по вул. Білецькій, Хустського району, Закарпатської області, працівниками ГРПП відділення поліції №1 Хустського РУП в Закарпатській області, за порушення Правил дорожнього руху був зупинений автомобіль марки «ВМW320D», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 . Після зупинки вказаного транспортного засобу, на законну вимогу працівників поліції, ОСОБА_3 пред`явив та надав працівникам поліції для перевірки посвідчення водія серії НОМЕР_1 , яке згідно висновку експерта №СЕ-19/107-21/7421-ДД від 15.09.2021 виготовлене струменевим способом друку за допомогою знакодрукуючої техніки із струменевим принципом формування зображень, характерними для струменевих принципів чи копіювальної техніки, та за способом виготовлення не відповідає аналогічним, документам виготовленим типографією ПК «Україна», які знаходяться в офіційному обігу на території України.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч.4 ст.358 КК України використання завідомо підробленого документа.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, при цьому суду пояснив, що через сайт мережі Інтернет замовив собі посвідчення водія, яке 12 червня 2021 року отримав через «Нову-пошту», та в подальшому використовував його при керуванні транспортного засобу до моменту вилучення працівниками поліції 29 серпня 2021 року. У вчиненому розкаюється та просить не застосовувати щодо нього суворе покарання.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за ч.4 ст.358 КК України доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, а саме доказів на підтвердження події кримінального правопорушення, часу, місця, способу, мети та мотивів його вчинення, винуватості обвинуваченого. При цьому суд з`ясував, чи вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності їх позиції відсутні, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, та обмежився таким обсягом дослідження доказів: допит обвинуваченого, дослідження матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, дослідження доказів щодо процесуальних витрат.

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, вину обвинуваченого ОСОБА_3 доведеною у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України. Його дії правильно кваліфіковано за ч. 4 ст. 358 КК України як використання завідомо підробленого документа. Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченого в суду не викликає сумнівів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за ч.4 ст.358 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності і тяжкість скоєного кримінального правопорушення, яке за класифікацією ст. 12 КК України є кримінальним проступком. Дані про особу обвинуваченого: згідно вимоги про судимість ОСОБА_3 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно. А також всі інші обставини, які відповідно до положень Кримінального кодексу України, у тому числі статей 66, 67 цього Кодексу, впливають на вибір заходу примусу. При цьому до обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання обвинуваченим своєї винуватості, щире каяття, обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
Враховуючи всі обставини справи та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в межах санкцій ч.4 ст.358 КК України. Суд вважає, що таке покарання буде достатнє для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень цим обвинуваченим.
Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

За вимогами ч.2 ст.124 КПК України із ОСОБА_3 належить стягнути на користь Держави процесуальні витрати, пов`язані із проведенням експертизи, що підтверджено довідкою про витрати на проведення судової технічної експертизи документів від 15.09.2021 у сумі 858 грн.10 коп.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлено.

Керуючись ст.ст. 124, 368, 370-374, 392,393 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.4 ст.358 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу розміром п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян тобто 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Держави витрати, пов`язані із залученням експерта в сумі 858 (вісімсот п`ятьдесят вісім) гривень 10 коп.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Іршавський районний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Іршавського

районного суду : ОСОБА_1