21.10.2021 Справа № 756/4392/21
№ 756/4392/21
№ 1-кп/756/995/21
В И Р О К
іменем України

21 жовтня 2021 року Оболонський районний суд м. Києва
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Берегове, Закарпатської обл., громадянки України, непрацюючої, маючої на утриманні малолітніх дітей та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:
- вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 26.02.2018 за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

- вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 12.08.2020 за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК України, до покарання у виді 2 років позбавлення волі; згідно вказаного вироку штраф призначений вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 26.08.2018 - виконувати самостійно;
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Берегове, Закарпатської обл., громадянки України, непрацюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:
- вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 17.08.2020 за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (вирок виконано);

- вироком Приморського районного суду м. Одеси від 02.09.2021 за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 місяців арешту; звільнилась по відбуттю строку покарання 17.09.2021,
які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

26 січня 2021 року, близько 17 год., у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які перебували у підземному переході, що знаходиться за адресою: м. Київ, просп. Степана Бандери, 24 виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , з корисливих мотивів, впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає витягнули з рюкзака потерпілої ОСОБА_8 шкіряний гаманець з грошовими коштами у сумі приблизно 1500 грн, 50 Євро (станом на 26.01.2021 по курсу Національного банку України становило 1711 грн. 33 коп.), банківською картою «Пін банку», банківською карткою «Приват банку», та інші картки, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зникли.
Внаслідок вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 спричинили потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 3211 грн. 33 коп.

У судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, визнала, покаялась, повністю підтвердила фактичні обставини справи, зокрема пояснила, що 26 січня 2021 року, близько 17 год., вона та ОСОБА_7 , перебуваючи у підземному переході, що знаходиться за адресою: м. Київ, просп. Степана Бандери, 24, витягнули з рюкзака потерпілої ОСОБА_8 гаманець з грошовими коштами та картками, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зникли. Свою вину у вчиненому нею кримінального правопорушення визнала повністю, вартість майна не оспорює, щиро кається.
ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, визнала, покаялась, повністю підтвердила фактичні обставини справи, зокрема пояснила, що 26 січня 2021 року, близько 17 год., вона та ОСОБА_9 , перебуваючи у підземному переході, що знаходиться за адресою: м. Київ, просп. Степана Бандери, 24, витягнули з рюкзака потерпілої ОСОБА_8 гаманець з грошовими коштами та картками, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зникли. Свою вину у вчиненому нею кримінального правопорушення визнала повністю, вартість майна не оспорює, щиро кається.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає; останнім роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Згідно матеріалів справи ОСОБА_6 та ОСОБА_7 мають судимості за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, строки яких не погашені у відповідності до ст. 89 КК України.
Однак, згідно ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно обвинувального акта, у якому стороною обвинувачення не зазначено кваліфікуючу ознаку повторність.

За таких обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, доведена.
Дії ОСОБА_6 повинні бути кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки вона вчинила дії, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб.
Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , у відповідності із ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставину, що пом`якшує покарання.
Обставиною, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає, що обвинувачена щиро покаялась.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Крім цього, при обранні обвинуваченій ОСОБА_6 міри покарання судом враховується її відношення до вчиненого, матеріали, що її характеризують, зокрема, що остання на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_10 покарання у виді арешту, оскільки вважає, що її перевиховання та виправлення не можливі без ізоляції від суспільства.

Суд не знаходить підстав для застосування до обвинуваченої ст.ст. 69,75 КК України.

Винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, доведена.

Дії ОСОБА_7 повинні бути кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки вона вчинила дії, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає, що обвинувачена щиро покаялась.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Крім цього, при обранні обвинуваченій ОСОБА_7 міри покарання судом враховується її відношення до вчиненого, матеріали, що її характеризують, зокрема, що остання на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем реєстрації характеризується позитивно.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі, оскільки вважає, що її перевиховання та виправлення не можливі без ізоляції від суспільства.

Суд не знаходить підстав для застосування до обвинуваченої ст.ст. 69,75 КК України.

Вирішуючи питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження суд враховує характер та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, тяжкість призначеного обвинуваченій покарання, вік, стан здоров`я, соціальні зв`язки останньої, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема ризику вчинити нове кримінальне правопорушення чи ухилитися від суду.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні. Цивільний позов не заявлено.

Ураховуючи вищевикладене, керуючись статтями 370, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити їй покаранняу виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Шевченківськогорайонного суду м. Києва від 12.08.2020, визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 2 років 1 місяця позбавлення волі.

На підставі ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 26.02.2018 виконувати самостійно.
Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту затримання.

ОСОБА_7 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити їй покаранняу виді 6 місяців арешту.

На підставі ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного їй за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 02.09.2021, більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_7 покарання у виді 6 місяців арешту. В строк покарання зарахувати покарання відбуте за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 02.09.2021 з 17.06.2021 по 17.09.2021.
Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з 07.10.2021.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_7 залишити без зміни утримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізролятор».

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а обвинуваченою ОСОБА_7 з моменту отримання його копії.
Суддя ОСОБА_1