Провадження № 1-кп/127/605/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.02.2022 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретарі судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.03.2021 р. за № 0000345, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, без зареєстрованого місця проживання, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою освітою, непрацюючого, розлученого, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , громадянина України, відповідно до ст. 89 КК України не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 Кримінального кодексу України,-
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, навесні 2021 року, у невстановлені дату та час, діючи умисно, знайшов кастет, який за своїм зовнішнім виглядом має ознаки холодної зброї. Усвідомлюючи, що даний предмет являється холодною зброєю, а як наслідок, розуміючи неправомірність своїх дій, ОСОБА_4 добровільно не здав кастет до правоохоронних органів та почав носити його при собі без передбаченого законом дозволу, всупереч вимогам, визначеним п. 21 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» та «Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями металевими снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України 21.08.1998 року №622 зі змінами, та «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2012 року № 576.
В подальшому, 16.03.2021 року приблизно о 17 год. 40 хв. ОСОБА_4 , проходячи біля будинку № 70 по проспекту Космонавтів в м. Вінниці, був зупинений працівниками поліції Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області та на їх запитання, чи є у нього при собі заборонені предмети, дістав з правої кишені своєї куртки, яка була одягнута на ньому, кастет, який він носив при собі без передбаченого законом дозволу. Згідно висновку експерта № СЕ-19/102-21/4296-ХЗ від 18.03.2021 року, металевий предмет, вилучений у ОСОБА_4 , являється холодною зброєю. Даний предмет є кастетом, який відноситься до контактної неклинкової холодної зброї ударно-дробильної дії, виготовлений саморобним способом.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні злочину визнав та показав, що дійсно вчинив даний злочин за вказаних в обвинувальному акті обставин. У вчиненому щиро кається, жалкує про вчинене та завіряє суд, що подібне більше не повториться, просить суворо його не карати.
Суд, у порядку ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України, врахувавши, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому суд з`ясував, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками судового провадження, не досліджувалися, за винятком документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих його даних, заходів забезпечення кримінального провадження, процесуальних витрат та речових доказів.
Допитавши обвинуваченого, який визнав себе винним та добровільно повідомив суду обставини вчинення злочину, а також дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши виступи учасників судового провадження в дебатах та останнє слово обвинуваченого, суд дійшов таких висновків.
Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння ним обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
А тому суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 263 Кримінального кодексу України, як носіння кастету без передбаченого законом дозволу.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд, відповідно до вимог ст. ст. 50, 65-67 Кримінального кодексу України щодо загальних засад призначення покарання, враховує положення ст. 12 Кримінального кодексу України, фактичні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, який, відповідно до ст. 89 КК України не судимий, непрацевлаштований, розлучений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Крім того, при призначенні покарання суд враховує відношення обвинуваченого до вчиненого, а саме те, що у вчиненому він щиро розкаявся, жалкує про вчинене та стверджує, що подібне не повториться.
Обставиною, яка, згідно ст. 66 Кримінального кодексу України, пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.
Обставин, які, згідно ст. 67 Кримінального кодексу України, обтяжують покарання, судом не встановлено.
Суд зазначає, що згідно положень статей 50, 65 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Враховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд дійшов висновку, що покаранням справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді громадських робіт в межах санкції ч. 2 ст. 263 Кримінального кодексу України.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосовувався.
Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25.03.2021 року на вилучений під час огляду місця події 16.03.2021 року металевий предмет, зовні схожий на кастет, слід скасувати, оскільки в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.
На підставі ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експерта: висновок експерта № СЕ-19/102-21/4296-ХЗ від 18.03.2021 в розмірі 653 грн. 80 коп.
Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України.
Керуючись ст. ст. 50, 65-67, 263 Кримінального кодексу України, ст. ст. 100, 174, 124, 349, 368-371, 373-374, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.
Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 653 (шiстсот п`ятдесят три) грн. 80 коп.
Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25.03.2021 року на вилучений під час огляду місця події 16.03.2021 року металевий предмет, зовні схожий на кастет, - скасувати.
Речовий доказ у кримінальному провадженні металевий предмет, зовні схожий на кастет, який відповідно до постанови слідчого про визнання речовим доказом від 17.03.2021 року та квитанції № 167 від 28.04.2021 року передано до камери зберігання речових доказів Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області, знищити після набрання вироком законної сили.
Речовий доказ у кримінальному провадженні оптичний DVD-R диск, розміром 4,7 GB, на якому міститься відеозапис огляду місця події від 16.03.2021 року, який відповідно до постанови слідчого про визнання речовим доказом від 17.03.2021 року, зберігається в матеріалах кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя