Справа № 206/4020/21
Провадження № 1-в/206/251/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2021 року м. Дніпро

Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

представника заявника лікаря-психіатра ОСОБА_5 ,

особи стосовно, якої вирішувалось питання ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро письмову заяву Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зміну примусових заходів медичного характеру,

ВСТАНОВИВ:

07.09.2021 року заявник звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з письмовою заявою про зміну примусових заходів медичного характеру з посиленого нагляду на звичайний стосовно ОСОБА_6 .
У судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення письмової заяви.
Представник заявника, лікар ОСОБА_5 , захисник-адвокат ОСОБА_4 , особа, стосовно якої розглядається заява ОСОБА_6 в судовому засіданні просили задовольнити письмову заяву.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового засідання, приходить до наступного.
Згідно ухвали Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.10.2018 року до ОСОБА_6 були застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом.
Згідно ухвали Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 01.04.2021 року ОСОБА_6 продовжено застосування примусових заходів медичного характеру у закладі з посиленим наглядом, строком до 6 місяців.
Статтею 92 КК України визначено поняття та мету примусових заходів медичного характеру, так примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.
Згідно ч. 1 ст. 95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування»,ст. 95 КК України введено положення про можливість продовження застосування примусових заходів медичного характеру, яке, як і зміна або скасування (припинення)їх застосування, здійснюється за заявою представника психіатричного закладу, що надає особі психіатричну допомогу, з долученням до цієї заяви висновку комісії лікарів-психіатрів. Судам слід розглядати такі справи в порядку, передбаченому статтями 419,422,424 КПК України. При цьому необхідно мати на увазі, що продовжувати застосування примусових заходів медичного характеру можна кожного разу на строк, який не перевищує шість місяців.
В письмовій заяві та висновку комісії лікарів-психіатрів на особу, яка перебуває на примусових заходах медичного характеру № 161 від 01.09.2021 року вказано, що за час перебування в стаціонарі психічний стан ОСОБА_6 покращився та залишається стабільним достатньо тривалий час, що виражається у спокійній, упорядкованій поведінці, відсутності агресії та продуктивної психопатологічної симптоматики. Сформувалось критичне ставлення до наявності у нього психічного захворювання, хворобливості свого стану під час скоєного, розуміння необхідності прийому підтримуючої терапії в майбутньому, будує реальні плани на майбутнє. Застосування примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з посиленим наглядом не потребує.
Проте, із встановлених судом обставин так і з висновку не вбачається підстав вважати, що ОСОБА_6 одужав і не представляє небезпеку для себе та оточуючих та не потребує подальшого застосування примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з посиленим наглядом. При цьому, допитаний у судовому засіданні лікар-психіатр, який є членом комісії лікарів, що надала вказаний висновок пояснив, що загалом ОСОБА_6 не одужав, а пройшовши курс лікування став соціально стабільним та перебуває у стані ремісії.
Отже, з огляду на наведене, висновок комісії лікарів - психіатрів № 161 від 01.09.2021 року в сукупності із іншими доказами є непереконливим, а зроблений в ньому висновок щодо стабілізації психічного стану, з врахуванням аналізу та оцінки всіх зібраних по справі доказів, є суперечливими в тому числі по відношенню до раніше зроблених висновків, оскільки стан ремісії це тимчасова стабілізації хворого, яка у випадку порушення умов лікування може стати наслідком погіршення стану та рецидиву хвороби.
При вирішенні питання про зміну примусових заходів медичного характеру з посиленого нагляду на звичайний, саме на суд покладено обов`язок запобігти вчиненню зазначеною особою нових суспільно-небезпечних діянь.
Таким чином, враховуючи значну підвищену суспільну небезпеку вчиненого діяння останнім та що з часу застосування до ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру минув незначний проміжок часу, а також виходячи з вимог ст.92 КК України, щодо обов`язкового лікування особи з метою запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь, діагнозу ОСОБА_6 , суд вважає, що законних підстав для задоволення заяви лікаря-психіатра на даний час не має.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що письмова заява Комунального підприємства «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради про зміну примусових заходів медичного характеру не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 372, 512, 514, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради відносно ОСОБА_6 про зміну примусових заходів медичного характеру.
Ухвала може бути оскаржена протягом 7 діб до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: ОСОБА_1