Справа № 190/1299/21
Провадження №1-в/190/190/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2021 року м.П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

представника ДУ «ВК №122» - ОСОБА_4

засудженого - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференці у приміщення суду м.П`ятихатки справу за клопотанням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Орджонікідзе Дніпропетровської області, громадянина України, засудженого вироком колегії суддів судової палати по кримінальним справам Дніпровського апеляційного суду від 27.12.2018 року за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України до 4 років позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки, -
про застосування до нього ст.81 КК України,-

встановив:

До П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього ст.81 КК України.

Суд, заслухавши засудженого та його захисника адвоката ОСОБА_6 , представника ДУ «П`ятихатська виправна колонія № 122», які просили задовольнити дане клопотання, та прокурора, який заперечував щодо його задоволення, дослідивши доводи клопотання та надані адміністрацією установи матеріали особової справи засудженого, вважає, що клопотання засудженого ОСОБА_5 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Зі змісту частини другої статті 50 КК України слідує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Таким чином, з вищенаведеної статті вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певного строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці за весь час відбування покарання, а також досягнення цілей покарання.

Як слідує із роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Як вбачається з характеристики засудженого ОСОБА_5 , останній з 06.03.2019 року перебуває в ДУ «П`ятихатська виправна колонія (№122)», за період відбування покарання в установі характеризується позитивно, працевлаштований на добровільних засадах до пожежної дружини установи без оплати праці, до роботи ставиться добре, виконує поставлені завдання. Має три стягнення: від 15.03.2019 року - сувора догана, 19.03.2019 року - сім діб ДІЗО та 13.06.2019 року - попередження, які хоча і погашені у встановленому законом порядку за плином часу, але є такими, що негативно характеризують особу засудженого. Також ОСОБА_5 має три заохочення у вигляді подяки - 01.04.2020 р., 01.10.2020 р., та 30.06.2021 року за сумлінну поведінку та ставлення до праці.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, проаналізувавши відомості про особу засудженого ОСОБА_5 протягом всього періоду відбування ним покарання, суд приходить до висновку, що поведінка засудженого ОСОБА_5 протягом всього періоду відбування ним покарання не є сумлінною (зразковою).

Ті обставини, що засуджений ОСОБА_5 має 3 заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці, ще не підтверджують того, що засуджений повністю став на шлях виправлення, оскільки така поведінка засудженого не може бути підставою для його умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання, адже лише перебуваючи під пильним контролем з боку працівників установи виконання покарань поведінка засудженого ОСОБА_5 , зазнає позитивних змін.

Суд, оцінюючи у сукупності всі дані, які слугують чинником для визнання поведінки засудженого такою, що свідчить про його виправлення, вважає, що процес виправлення ОСОБА_5 не досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання у вигляді позбавлення волі перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в інших умовах, без ізоляції від суспільства.

Таким чином, суд вважає неможливим застосування до засудженого ОСОБА_5 , умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, так як останній не довів свого виправлення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення на підставі ст.81 КК України, - відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.
Ухвала, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги - ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1