1 із 5 Справа № 303/9147/21
Провадження №1-м/303/1/21

У Х В А Л А
Іменем України
24 грудня 2021 року м. Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в складі головуючої судді ОСОБА_1
секретар ОСОБА_2
розглянувши клопотання Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про приведення вироку Чеської республіки у відповідність із законодавством України стосовно засудженого
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Мукачево, Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України,
засудженого 09 травня 2018 року вироком Крайового суду в Усті-на-Лабі, зі змінами, внесеними вироком Вищого суду в Праці Чеської Республіки від 05 грудня 2018 року відповідно до параграфу 205 частини 1 «b», частини 4 «а», частини 5 «а» та параграфу 228 частини 1 Кримінального кодексу.
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В:
Південно-західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції України звернулося до суду з клопотанням про приведення вироку Крайового суду в Усті-на-Лабі, зі змінами, внесеними вироком Вищого суду в Празі Чеської Республіки від 05 грудня 2018 року відповідно до параграфу 205 частини 1 «b», частини 4 «а», частини 5 «а» та параграфу 228 частини 1 Кримінального кодексу у відповідність із законодавством України стосовно засудженого ОСОБА_3 .
Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_3 засуджено вироком Районного суду м.Праги № 2 від 07 лютого 2018 року, яким на підставі частини другої статті 43 КК Чеської Республіки скасовано судовий наказ Районного суду міста Праги № 4 від 12 лютого 2017 року в частині висновку про покарання. Вирок Районного суду міста Праги № 2 від 07 лютого 2018 року було змінено вироком Міського суду в Празі від 15 березня 2018 року.
Вироком Крайового суду в Усті-на-Лабі від 09 травня 2018 року, який набрав законної сили 05 грудня 2018 року, зміненим вироком Вищого суду в Празі від 05 грудня 2018, на підставі частини першої статті 45 КК Чеської Республіки було скасовано вирок Районного суду м. Праги № 2 від 07 лютого 2018 року, змінений вироком Міського суду в Празі від 15 березня 2018 року.
У клопотання зазначено що ОСОБА_3 засуджений вироком Крайового суду в Усті-на-Лабі від 09 травня 2018 року, який набув законної сили 05 грудня 2018 року, зі змінами, внесеними вироком Вищого суду в Празі від 05 грудня 2018 року сукупно за вчинення злочинів, передбачених частиною першою статті 21, пунктом «Ь» частини першої та пунктом «а» частини п`ятої статті 205 (замах на крадіжку), пунктом «Ь» частини першої, пунктом «а» частини четвертої та пунктом «а» частини п`ятої статті 205 (крадіжка, 13 епізодів), пунктом «а» частини першої, пунктом «с» частини третьої статті 214 (приховання або використання речі, отриманої завідомо злочинним шляхом та яка має значну вартість), частиною першою статті 228 (пошкодження чужої речі, 4 епізоди) КК Чеської Республіки, що також є караними діяннями відповідно до статей 15, 185, 198, 194 КК України, до покарання у вигляді 8 років позбавлення

2 із 5
волі, з депортацією з Чехії на 10 років;
Відповідно до згаданих судових рішень ОСОБА_3 засуджено за вчинення злочинів, передбачених частиною першою статті 21, пунктом «b» частини першої, та пунктом «а» частини п`ятої статті 205 (замах на крадіжку), пунктом «b» частини першої, пунктом «а» частини четвертої та пунктом «а» частини п`ятої статті 205 (крадіжка, 5 епізодів) та частиною першою статті 228 (пошкодження чужої речі, 4 епізоди) КК Чеської Республіки, що також є караними діяннями відповідно до статей 15, 185, 194 КК України, до покарання у вигляді 30 місяців позбавлення волі, з депортацією з Чеської Республіки на 10 років.
При цьому, ОСОБА_3 зараховано у строк відбуття покарання період тримання під вартою з 10 лютого 2017 року до 12 лютого 2017 року, з 28 лютого 2017 року до 15 березня 2018 року з 16 березня 2018 року до 15 лютого 2018 року. Засуджений відбуває покарання у В`язниці Валдіце, в`язнична служба Чеської Республіки, кінець відбуття строку покарання - 26. лютого 2025 року.
Міністерство юстиції України відповідно до вимог статей 606-610 КПК України та статей 9-11 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, просить визначити правову кваліфікацію діяння, яким передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, за вчиненні якого ОСОБА_5 засуджено 09 травня 2018 року вироком Крайового суду в Усті-на-Лабі, зі змінами, внесеними вироком Вищого суду в Празі Чеської Республіки від 05 грудня 2018 року відповідно до параграфу 205 частини 1 «b», частини 4 «а», частини 5 «а» та параграфу 228 частини 1 Кримінального кодексу.
З урахуванням наведеного у клопотанні просять визначити строк позбавлення волі ОСОБА_3 за вчинення злочину, оскільки засуджений висловив бажання бути переданим в Україну.
Таким чином, заявник просить приведення вирок суду Чеської Республіки, яким засуджено ОСОБА_3 , у відповідність із законодавством України
Прокурор в судовому засіданні просив задоволити клопотання представника Міністерства юстиції України та вважати ОСОБА_3 засудженим за частиною 3 статті 289 КК України до 8 (восьми) років позбавлення волі; за частиною 3 статті 15 частини 2 статті 289 КК України до 8 (восьми) років позбавлення волі. На підставі статті 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень остаточно призначити йому покарання у виді - 8(восьми) років позбавлення волі.
Представник Міністерства юстиції в судове засідання не прибула, звернулася з клопотанням про розгляд справи у відсутності представника, оскільки відповідно до статті 610 КПК України участь представника у судовому засіданні не є обов`язковою.

Заслухавши позицію прокурора, дослідивши клопотання та матеріали, долучені в його обґрунтування, суд зазначає наступне.
Вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України (стаття 602 КПК України).
Статтею 9 Конституції України та статтею 19 Закону України «Про міжнародні договори України» визначено що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Так, відповідно до статті 4 Європейської конвенції про міжнародну дійсність кримінальних вироків від 28 травня 1970 року санкція може виконуватися іншою Договірною Державою тільки у разі, якщо згідно із її законодавством дія, за яку була встановлена санкція, була б злочином в разі її вчинення на її території, та особа, якій було встановлено санкцію, підлягала би покаранню, в разі якщо вона вчинила б цю дію там.
Слід зазначити що, виконуючи зазначені вище вимоги, а також положення частини 3 статті 603 КПК України, якою на суд покладено обов`язок встановити, чи дотримані умови, передбачені міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або цією главою КПК України, суд зазначає, що чинними на території України є

3 із 5
Конвенція про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року та Європейська конвенція про міжнародну дійсність кримінальних вироків від 28 травня 1970 року, які ратифіковані Україною 22 вересня 1995 року та 26 вересня 2002 року відповідно.
Пунктом b ч. 1 ст. 9 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року передбачено, що компетентні власті держави виконання вироку визнають вирок з використанням судової або адміністративної процедури своєї держави і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі визначення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями ст. 11 Конвенції.
Згідно з п. п. а, b, с, d ч. 1 ст. 11 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року у випадку заміни вироку застосовуються процедури, передбачені законодавством держави виконання вироку. Замінюючи вирок, компетентний орган повинен враховувати зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку; не може замінювати міру покарання, що передбачає позбавлення волі, грошовим штрафом; повинен зарахувати у строк покарання весь період, впродовж якого засуджена особа була позбавлена волі; не повинен посилювати кримінальне покарання засудженої особи і не повинен вважати обов`язковими жодні мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачити за вчинення злочину або злочинів.
Слід зазначити що відповідно до частини 1 статті 3 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року засуджену особу може бути передано за цією Конвенцією тільки за таких умов: a) якщо ця особа є громадянином держави виконання вироку; b) якщо рішення є остаточним; c) якщо на час отримання запиту про передачу засуджена особа має відбувати покарання впродовж якнайменш шести місяців або якщо їй винесено вирок до ув`язнення на невизначений строк; d) якщо на передачу згодна засуджена особа або, коли з врахуванням її віку або фізичного чи психічного стану одна із двох держав вважає це за необхідне, - законний представник засудженої особи; e) якщо дія або бездіяльність, на підставі якої було винесено вирок,є кримінальним злочином згідно із законодавством держави виконання вироку або була б кримінальним злочином у разі вчинення на її території; f) якщо держава винесення вироку і держава виконання вироку згодні на передачу засудженої особи.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 606 КПК України засудженого іноземним судом громадянина України може бути прийнято для відбування покарання в Україні за умов, якщо кримінальне правопорушення, внаслідок вчинення якого було ухвалено вирок, є злочином згідно із законодавством України про кримінальну відповідальність або було б злочином у разі вчинення на її території, за вчинення якого може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі.
Згідно з частиною 1 статті 610 КПК України клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України відповідно до частини третьої статті 609 КПК України розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні або за місцем знаходження Міністерства юстиції України протягом одного місяця з моменту його надходження. Судовий розгляд здійснюється за участю прокурора.
Судом встановлено, що засуджений до моменту затримання проживав за місцем реєстрації в АДРЕСА_1
Як зазначено вище ОСОБА_3 засуджений вироком Крайового суду в Усті-на-Лабі від 09 травня 2018 року, який набув законної сили 05 грудня 2018 року, зі змінами, внесеними вироком Вищого суду в Празі від 05 грудня 2018 року сукупно за вчинення злочинів, передбачених частиною першою статті 21, пунктом «b» частини першої та пунктом «а» частини п`ятої статті 205 (замах на крадіжку), пунктом «b» частини першої, пунктом «а» частини четвертої та пунктом «а» частини п`ятої статті 205 (крадіжка, 13 епізодів), пунктом «а» частини першої, пунктом «с» частини третьої статті 214 (приховання або використання речі, отриманої завідомо злочинним шляхом та яка має значну вартість), частиною першою статті 228 (пошкодження чужої речі, 4 епізоди) КК Чеської Республіки, що також є караними діяннями

4 із 5
відповідно до КК України, до покарання у вигляді 8 років позбавлення волі, з депортацією з Чехії на 10 років.
Слід зазначити, що ОСОБА_3 фактично визнаний винним та засуджений за незаконне заволодіння транспортними засобами, вчинене організованою групою, тобто предметом крадіжки є транспортні засоби. Зокрема незаконне заволодіння транспортними засобами вчинено 29 вересня 2016 року, 11 жовтня 2016 року, 13 жовтня 2016 року, 17 жовтня 2016 року, 27 жовтня 2016 року, 08 листопада 2016 року, 13 листопада 2016 року, 21 листопада 2016 року, 18 січня 2017 року, 20 січня 2017 року, 22 січня 2017 року, 09 лютого 2017 року.
За таких обставин, ОСОБА_3 слід вважати засудженим за частиною 3 статті 289 КК України - незаконне заволодіння транспортними засобами, вчинене організованою групою.
Крім того, 02 січня 2017 року засудженим ОСОБА_3 вчинено незакінчений замах на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, шляхом злому замка лівих передніх дверей транспортного засобу, проте кримінальне правопорушення не було доведено до кінця з причин, що не залежали від його волі. Таким чином його слід вважати засудженим за частиною 3 статті 15 частини 1 статті 289 КК України.
Положеннями частин 3 та 4 статі 610 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави.
При визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім таких випадків: 1) якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України; 2) якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті КК України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.
Відповідно до частини 2 статті 289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно - карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої.
Відповідно до частини 3 статті 289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене організованою групою або поєднане з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства, або якщо предметом незаконного заволодіння є транспортний засіб, вартість якого у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян - карається позбавленням волі на строк від восьми до дванадцяти років з конфіскацією майна або без такої.
Таким чином, строк покарання призначений вироком Крайового суду в Усті-на-Лабі від 09 травня 2018 року, який набув законної сили 05 грудня 2018 року, зі змінами, внесеними вироком Вищого суду в Празі від 05 грудня 2018 року відповідає строку покарання за аналогічні кримінальні правопорушення за КК України.
З урахуванням наведеного вище, клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Крайового суду в Усті-на-Лабі, зі змінами, внесеними вироком Вищого суду в Празі Чеської Республіки від 05 грудня 2018 року у відповідність із законодавством України стосовно засудженого ОСОБА_3 обґрунтоване та підлягає задоволенню. Слід вважати ОСОБА_3 засудженим за частиною 3 статті 289 КК України та частиною 3 статті 15 - частини 1 статті 289 КК України
Керуючись вимогами статей 371,372,610 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Крайового суду в Усті-на-Лабі Чеської Республіки, зі

5 із 5
змінами, внесеними вироком Вищого суду в Празі Чеської Республіки, яким засуджено ОСОБА_3 , у відповідність із законодавством України - задоволити.
Вирок Крайового суду в Усті-на-Лабі Чеської Республіки від 09 травня 2018 року, зі змінами, внесеними вироком Вищого суду в Празі Чеської Республіки від 05 грудня 2018 року стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засудженого відповідно до параграфу 205 частини 1 «b», частини 4 «а», частини 5 «а» та параграфу 228 частини 1 Кримінального кодексу до позбавлення волі строком на вісім років, з депортацією з Чеської Республіки на 10(десять) років - привести у відповідність із законодавством України.
Вважати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим за частиною 3 статті 289 КК України та частиною 3 статті 15 - частини 2 статті 289 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень відповідно до статті 70 КК України, до покарання у виді - 8(восьми) років позбавлення волі.
Визначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , додаткове покарання у вигляді видворення з Чеської Республіки на строк 10(десять) років.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з моменту затримання. Зарахувати у строк відбуття покарання період тримання під вартою з 10 лютого 2017 року до 12 лютого 2017 року, з 28 лютого 2017 року до 15 березня 2018 року з 16 березня 2018 року до 15 лютого 2018 року.

Ухвала може бути оскаржена органом, що подав клопотання, особою, щодо якої вирішено питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, та прокурором до Закарпатського апеляційного суду через Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області протягом семи днів.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копії ухвали суду направити до Міністерства юстиції України та центрального органу виконавчої влади у сфері виконання покарань в Україні.

Головуюча ОСОБА_1