Справа № 502/93/21
УХВАЛА

20 жовтня 2021 року м. Кілія

Суддя Кілійського районного суду Одеської області ОСОБА_1
отримавши клопотання обвинуваченого про відмову від захисника

у кримінальному провадженні,

внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань

за № 0000064 від 21.10.2020 р. відносно:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень,

передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В ході судового розгляду відповідного кримінального провадження у зв`язку з неодноразовим порушенням порядку у залі судового засідання, за ухвалою суду від 15.03.2021 р. обвинувачений був видалений з зали засідання на весь час судового розгляду.

05.10.2021 р. до суду надійшло клопотання обвинуваченого, який утримується під вартою в державній установі Ізмаїльський слідчий ізолятор», про відмову від захисника ОСОБА_3 , яке за своїм змістом викладено з застосуванням зневажливих та образливих висловлювань на адресу захисника та суду.

За приписом статті 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься повага до людської гідності.

Також положеннями ч. 1 ст. 11 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження повинна бути забезпечена повага до людської гідності, прав і свобод кожної особи.

При цьому, як вбачається з ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу. Тобто на практиці в деяких випадках це може обумовити необхідність ухвалення рішень, які прямо не передбачені КПК України.

У тексті клопотання обвинувачений вживає образливі висловлювання, які свідчать про зневажливе ставлення до суду та захисника, яким адресоване відповідне клопотання.

Глави 2, 3 Кримінального процесуального кодексу України визначають основні засади кримінального провадження, а також процесуальні права та обов`язки сторін та інших учасників кримінального провадження.

За загальним правилом зловживання процесуальними правами будь-кого з учасників кримінального процесу не допускається. При цьому учасники процесу зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу.

Використання учасниками судового процесу та їх представниками нецензурної лексики, образливих і лайливих слів, символів у поданих до суду документах і у спілкуванні з судом, з іншими учасниками процесу, їхніми представниками, а також вчинення інших аналогічних дій свідчать про очевидну неповагу до честі, гідності цих осіб з боку осіб, які такі дії вчиняють. Ці дії суперечать основним засадам (принципам) судочинства, а також його завданню. З огляду на це вчинення таких дій суд може визнати зловживанням процесуальними правами.

З огляду на викладене приходжу до висновку, що нецензурна лексика, образливі та лайливі слова стосовно сторін кримінального провадження та суду не можуть використовуватися ні в заявах /клопотаннях/, ні в скаргах по процесуальних питаннях, ні в інших процесуальних документах, ні у виступах учасників кримінального провадження та їх представників.

Вказані дії свідчать про очевидну неповагу до честі, гідності цих осіб з боку осіб, які вказані дії вчиняють. Ці дії також суперечать основним принципам та завданням кримінального провадження.

КПК України не містить загального положення про заборону зловживання процесуальними правами. Однак, заборона зловживання процесуальними правами не потребує закріплення у нормах КПК України, оскільки вона є загальноправовим (конституційним) принципом і поширюється на всі галузі права.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

В той же час, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Викладення клопотання з використанням наведених висловлювань виходить за межі нормальної, коректної та легітимної критики, що, наприклад, у розумінні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) констатується як зловживання правом на подання заяви. Так, ЄСПЛ, застосовуючи підпункт «а» пункту 3 статті 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі статтею 34, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на її подання. Для прикладу, ЄСПЛ вказав на зловживання правом на подання заяви, коли заявник під час спілкування з ЄСПЛ вживав образливі, погрозливі або провокативні висловлювання проти уряду-відповідача, його представника, органів влади держави-відповідача, проти ЄСПЛ, його суддів, Секретаріату ЄСПЛ або його працівників (див. ухвали щодо прийнятності у справах «Ржегак проти Чеської Республіки» від 14.05.2004 року, заява №67208/01, «Дюрінже та Грандж проти Франції» від 04.02.2003 року, заяви №61164/00 і №18589/02, «Guntis Apinis проти Латвії» від 20.09.2011 року, заява №46549/06).

Враховуючи вкладене приходжу до висновку, що зневажливі й образливі висловлювання обвинуваченого у клопотанні, є зловживанням останнім своїми правами, а тому клопотання слід повернути обвинуваченому, що не позбавляє його права повторного звернення до суду в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 11, 369-372 КПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_2 про відмову від захисника повернути обвинуваченому.

Роз`яснити обвинуваченому, що повернення клопотання не позбавляє його права повторного звернення до суду в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Копію ухвали про повернення клопотання невідкладно надіслати особі, яка його подала, разом із клопотанням.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_1