Провадження № 1-кп/522/46/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2022 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0007307 від 01.11.2018 р. відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, не одруженого, з середньою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

встановив:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 , у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
В судовому засіданні прокурором ОСОБА_4 було заявлено клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. Так, в судовому засіданні прокурор наполягав на необхідності продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та зазначив про наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків.

Обвинувачений ОСОБА_3 заперечував проти вищевказаного клопотання прокурора.
Дослідивши клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, заслухавши думку учасників процесу, суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити, продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з огляду на наступне.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 176 КПК України домашній арешт є запобіжним заходом у кримінальному провадженні.
Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою ст. 177 КПК України (ч. 2 ст. 177 КПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі, зокрема: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.
Згідно з частинами 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Так, у клопотанні про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, прокурор вказує на наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, які вказують на те, що обвинувачений може: 1) переховуватись від органу досудового розслідування, суду та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 2) впливати на свідків з метою зміни останніми показів в частині фактичних обставин; 3) вчиняти інші кримінальні правопорушення, з огляду на відсутність постійного місця роботи в обвинуваченого.
Суд вважає обґрунтованими доводи вищевказаного клопотання прокурора.
Отже, суд вважає за необхідне продовжити відносно останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 194, 196, 197, 371-372, 376, 395 КПК України, суд -

ухвалив:

Клопотання прокурора ОСОБА_4 про продовження відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задовольнити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , строком на 60 днів, тобто до 10.03.2022 року включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:
- повідомляти прокурора чи суд, про зміну свого місця проживання;
- цілодобово не відлучатися з місця постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 .
Утримуватися від спілкування з потерпілим, свідками, з метою уникнення впливу на зазначених осіб щодо зміни свідчень.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_3 та прокурору.

Суддя: