Справа № 750/7336/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/53/22
Категорія - відмова у відкритті провадження за скаргою на бездіяльність прокурора. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

20 січня 2022 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

Розглянула у порядку письмового провадження в м. Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 грудня 2021 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на бездіяльність керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 щодо нездійснення ним процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений законодавством строк, в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 00004626 від 02 червня 2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Відмовляючи у відкритті провадження, слідчий суддя вказав на те, що оскільки положення норм діючого КПК України не регулюють питання, яке рішення слід приймати за скаргою, подання якої кримінальним процесуальним законом не передбачено, то на підставі ч. 6 ст. 9 цього Кодексу слідчий суддя має відмовити у відкритті провадження на підставі ч. 4 ст. 304 КПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 просять ухвалу слідчого судді скасувати та призначити новий судовий розгляд в тому ж суді в тому ж складі суду, з дотриманням правової позиції, яка викладена у Постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду від 24 травня 2021 року у справі №640/5023/19.

Аргументують тим, що ними була подана скарга на бездіяльність керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 по скарзі від 09.11.2021 року, як до прокурора вищого рівня, про скасування постанови прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_8 від 11.12.2018. Вказуючи в ухвалі про відмову у відкритті провадження на те, що скарзі слідчому судді мала передувати скарга прокурору вищого рівня, слідчий суддя проігнорувала той факт,що відповідно до існуючих норм чинного КПК України в м. Чернігів та в Чернігівській області немає прокурора вищого рівнем ніж керівник Одеської обласної прокуратури.

Зазначають про те, що з питанням про скасування постанови прокурора ОСОБА_8 ними подавались скарги до апеляційного суду Одеської області, ухвалою якого їм було вказано на те, що з відповідною скаргою вони мають звернутись до Новозаводського районного суду м. Чернігова. Після звернення до цього місцевого суду їм було повернуто їх скаргою із зазначенням про те, що орган досудового розслідування територіально відноситься до Деснянського районного суду м. Чернігова, куди вони і мають звернутись зі скаргою.

Звертають увагу, що прокурором ОСОБА_8 було визначено місце вчинення кримінального правопорушення, що не передбачено діючим кримінальним процесуальним законодавством. Тим більше, що злочин був вчинений по відношенню до юридичної особи, місцем реєстрації якої є м. Одеса, саме воно є місце вчинення злочину.

Таким чином, визначення прокурором місця вчинення кримінального правопорушення в м. Чернігів було здійснене без врахування фактичних обставин розслідування та всупереч вимог Закону, а тому є незаконним.

Зміст вказаної постанови не був предметом дослідження слідчого судді ОСОБА_1 , що свідчить про недотримання суддею у повній мірі практики Європейського Суду з прав людини, правових висновків Конституційного Суду України та загальної судової практики.

Наголошують на тому,що відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 КПК України вони наділені правом на оскарження бездіяльності прокурора під час досудового розслідування, а висновки слідчого судді в оскаржуваній ухвалі є невірним тлумаченням вимог діючого законодавства.

Апелянти просили проводити апеляційний розгляд за їх участю, в режимі відео конференції з Приморським районним судом м. Одеси, що Чернігівський апеляційний суд не може забезпечити через технічні проблеми, які виникли через наслідки кібератаки на сайти, в тому числі і судової системи, а також завантаженість суду, з яким апелянти просили проводити дистанційний апеляційний розгляд.

З огляду на те, що апелянти оспорюють правильність повернення їх скарги, свої доводи докладно виклали у скарзі, колегія суддів вважає за можливе провести розгляд в порядку письмового провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні, можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Як убачається з матеріалів справи ЧРУП ГУНП в Чернігівській області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0004626 від 02 червня 2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, яке постановою слідчої ОСОБА_9 30 листопада 2021 року було закрите.

30 грудня 2021 року на адресу Деснянського районного суду м. Чернігова надійшла скарга ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в якій вони, окрім іншого, просили дослідити постанову Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_8 від 11.12.2018; зобов`язати керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 припинити бездіяльність, яка полягає у невиконанні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, за скаргою від 09.11.2021; зобов`язати керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 у строк протягом трьох днів з моменту отримання копії ухвали слідчого судді виконати вимоги ст. 308 КПК України при розгляді скарги ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 09.11.2021.

11 грудня 2018 року постановою прокурора Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_8 було встановлено, що місцем вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, є місто Чернігів, у зв`язку з чим відповідно до ч. 1 ст. 218 КПК України здійснення досудового розслідування було доручено СВ Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області.

Таким чином, вимоги про вчинення будь-яких процесуальних дій керівником Одеської обласної прокуратури у даному провадженні виходять за межі повноважень цього керівника з тих підстав, що справа не підсудна Одеській області, а перебуває у провадженні органу досудового розслідування Чернігівської області, яка має свого керівника та саме він наділений повноваженнями приймати процесуальні рішення у цьому провадженні.

Крім того ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обізнані про місце розташування органу досудового розслідування, неодноразово звертались зі скаргами різного змісту до судів м. Чернігова, в тому числі і щодо визнання незаконною постанови прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_8 від 11.12.2018.

Посилання в апеляційній скарзі Номерованних, що вони наділені безмежними правами на звернення з будь-якими скаргами до будь-якого органу за їх вибором, є безпідставними. Усі питання та підсудність розгляду клопотань у кримінальному провадженні чітко регламентовані діючим кримінально-процесуальним Законом, що повністю узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду.

Проте, у справі «Мельник проти України», Європейський суд наголосив, що право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Таким чином, за відсутності порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть за собою скасування ухвали слідчого судді, а також таких порушень, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та зміні або скасуванню не підлягає.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 406-407, 422, 424 КПК України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 грудня 2021 року про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на бездіяльність керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 , без змін.

Ухвала є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_10 АНТИПЕЦЬ ОСОБА_11