Справа № 642/8354/21
Провадження № 1-кп/642/163/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2022 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №0000649 від 07.08.2021 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ., раніше в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
навесні 2021 року, точні дата та час в ході судового розгляду не встановлені, ОСОБА_4 , діючи умисно, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, з метою вирощування (культивування) рослин конопель для подальшого виготовлення, зберігання та особистого вживання наркотичного засобу, за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на присадибній ділянці, незаконно висіяв наявне у нього насіння рослин конопель.

Продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на вирощування рослин конопель з метою подальшого особистого вживання, ОСОБА_4 , здійснював догляд за посівами рослин конопель за місцем свого мешкання, на присадибній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , а саме культивував, рихлив, підв`язував та поливав з метою доведення їх до стадії дозрівання, тобто незаконно вирощував рослини коноплі, у кількості 275 рослин.

Протиправні дії ОСОБА_4 , які тривали у вигляді незаконного вирощуванні конопель, 07.08.2021 були припинені працівниками поліції ВП №2 Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області, в ході проведення огляду в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України, прилеглої прибудинкової території домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . У ході огляду на присадибній ділянці було виявлено та вилучено зростаючі в землі рослини у кількості 275 штук, які, згідно висновку судової експертизи матеріалів речовин та виробів, за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» Харківського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/121-21/18684-НЗПРАП від 02.09.2021, є рослинами роду коноплі.

Таким чином, ОСОБА_4 всупереч Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» та Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» незаконно вирощував рослини роду коноплі на території домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_1 .

Такі дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.2 ст. 310 КК України, а саме незаконний посів та незаконне вирощування конопель у кількості п`ятдесят і більше рослин.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся у скоєному злочині, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння та щодо обставин вчинення кримінального правопорушення пояснив як зазначено вище.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, провів судовий розгляд справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів що характеризують його особистість, відомостей про процесуальні витрати та речові докази, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

За таких обставин, суд вважає доведеним те, що обвинувачений скоїв кримінальне правопорушення та кваліфікує дії ОСОБА_4 за за ч.2 ст. 310 КК України, а саме незаконний посів та незаконне вирощування конопель у кількості п`ятдесят і більше рослин.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відносяться до тяжкого, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, який раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, на обліку у лікаря психіатра, нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, працює, має постійне місце проживання та реєстрації, де проживає разом з матір`ю, яка за станом здоров`я потребує його допомоги.

Згідно досудової доповіді, складеної заступником начальника Холодногірського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, виправлення ОСОБА_4 можливе без позбавлення волі або обмеження волі та не становить високу небезпеку для суспільства.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Відповідно до змісту ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та відсутність обтяжуючих покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Так, згідно з роз`ясненнями, які містить п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 310 КК України у виді позбавлення волі.

Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування. Завданням такої форми є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст.75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду й розміру, він ураховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Зважаючи на усю сукупність вказаних вище обставин, з урахуванням особи ОСОБА_4 того факту, що злочин, у вчиненні якого він обвинувачується, відноситься до категорії тяжких, але будь-яких тяжких наслідків від злочину не настало, ставлення обвинуваченого до вчиненого ним діяння, він в повній мірі усвідомив протиправність своїх дій, а також його наслідки, щирого каяття, а також враховуючи позицію сторони обвинувачення, суд приходить до висновку про можливість виправлення та перевиховання ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства, в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період іспитового строку, у відповідності до ст.ст. 75, 76 КК України, оскільки відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засуджених.

Таке покарання суд вважає необхідним та достатнім для його виправлення.

Процесуальні витрати необхідно стягнути з ОСОБА_4 ..

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки .

У відповідності зі ст. 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави судові витрати на проведення судової експертизи дослідження матеріалів, речовин і виробів за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркозасобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» №СЕ-19/121-21/18684-НЗПРАП від 02.09.2021 у розмірі 1201 грн. 34 коп.

Речові докази :

- 8 картонних упаковок, які опечатані з написом висновок №СЕ-19/121-21/18684-НЗПРАП від 02.09.2021, в яких містяться кущі рослин роду коноплі у загальній кількості 275 шт., що перебувають на зберіганні у камері речових доказів ВП № 2 ХРУП № 3 (квитанції № № 50, 51, 52, 53, 54, 55, 56, 57; номер у журналі 1656) - знищити.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1