21 жовтня 2021 року Справа № 991/6598/21
Провадження №11-сс/991/638/21
судді Апеляційної палати Вищого антикорупційного ОСОБА_1 в провадженні № 11-сс/638/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 08 жовтня 2021 року про закриття провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, що полягає у нездійсненні процесуальних дій, які зобов`язано вчинити у визначений Кримінальним процесуальним кодексом України строк
08 жовтня 2021 року ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду провадження у справі за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ), що полягає у нездійсненні процесуальних дій, які зобов`язано вчинити у визначений Кримінальним процесуальним кодексом України (далі - КПК України) строк, закрито.
Закриваючи провадження за скаргою, слідчий суддя обґрунтував тим, що ОСОБА_2 повідомлявся належним чином про судові засідання 27 вересня та 08 жовтня 2021 року, проте жодного разу не прибув у судове засідання, не повідомив про причини своєї неявки, не просив розглядати скаргу за його відсутності, тому слідчий суддя розцінив вказані обставини як втрату процесуального інтересу щодо розгляду вказаної скарги.
18 жовтня 2021 року від ОСОБА_2 до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду надійшла апеляційна скарга на згадану ухвалу слідчого судді.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, ОСОБА_2 просив апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Вважає, що слідчим суддею були допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Він був присутній в електронному кабінеті EASYCON і очікував розгляду, оскільки просив у скарзі проводити розгляд за допомогою відеоконференції. Вважає, що можливість брати участь у режимі відеоконференції повинна бути забезпечена у зв`язку з епідеміологічною ситуацією.
Апеляційною палатою Вищого антикорупційного суду ухвалою від 21 жовтня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 08 жовтня 2021 року залишено без змін.
Вважаю за необхідне висловити окрему думку щодо постановленого судового рішення в цій частині, виходячи з таких висновків.
Постановляючи ухвалу від 21 жовтня 2021 року, Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду погодилась з позицією слідчого судді, відповідно до якої останній закрив провадження за скаргою в зв`язку із втратою процесуального інтересу скаржника.
Однак, вказана правова позиція не є релевантною у випадку, що був предметом розгляду.
Положеннями частини 1 статті 24 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.
Так, порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування визначено главою 26 КПК України (параграф 1, статті 303-308 цього Кодексу).
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Згідно з вимогами ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду відповідно до правил судового розгляду, передбачених ст. 318-380 цього Кодексу.
За результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування ухвала слідчого судді може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги (ч. 2 ст. 307 КПК України).
Положення вказаної статті не наділяє слідчого суддю під час досудового розслідування правом припинити судовий розгляд скарги, поданої на рішення, дії чи бездіяльність, та не розглядати її по суті з підстави неявки заявника у судове засідання.
Водночас кожному гарантуються права на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону (ч. 1 ст. 21 КПК України); участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом (ч. 3 ст. 21 КПК України).
Тому, хоча розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу (ч. 3 ст. 306 КПК України), що є додатковою гарантією для забезпечення заявнику реалізації ним своїх прав безпосередньо в судовому засіданні,але небажання заявника користуватися цими правами жодним чином не позбавляє слідчого суддю обов`язку розглянути скаргу по суті.
Крім того, сам факт звернення ОСОБА_2 до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою спростовує довід слідчого судді про втрату скаржником процесуального інтересу.
Також слід зазначити, що стаття 336 КПК України передбачає можливість брати участь учасникам судового провадження в режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження).
Застосовуючи наведені загальні підходи до обставин цього судового провадження виходжу з того, що роблячи висновок про втрату у ОСОБА_2 процесуального інтересу до скарги, слідчий суддя не врахував наявність клопотання заявника про здійснення дистанційного судового провадження, яке в порушення ч. 2 ст. 336 КПК України залишилося не розглянутим; відсутність у КПК України норми, яка б наділяла суддю на стадії досудового розслідування правом не розглядати скаргу по суті, а закрити провадження за нею з підстави неявки заявника у судові засідання.
Враховуючи наведене, вважаю, що закривши провадження за скаргою ОСОБА_2 у зв`язку з неявкою в судове засідання, слідчий суддя позбавив його права на судовий захист, не дослідив належним чином доводи скарги, що призвело до невстановлення фактичних обставин у справі, які впливають на її правильне вирішення, а тому ухвала слідчого судді не може бути визнана законною, обґрунтованою і вмотивованою, тобто не відповідає вимогам ст. 370 КПК України.
Крім того, закривши провадження за скаргою із зазначенням, що вказане рішення не підлягає апеляційному оскарженню, слідчий суддя фактично позбавив ОСОБА_2 права на судовий захист не лише в суді першої інстанції, але й в суді апеляційної інстанції.
Відтак, апеляційна скарга прокурора, враховуючи вищезазначені положення, на мою думку, мала б бути задоволена. Ухвала слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 08 жовтня 2021 року скасована. Матеріали за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ, що полягає у нездійсненні процесуальних дій, які зобов`язано вчинити у визначений КПК України строк, повернуті Вищому антикорупційному суду для виконання вимог ст.ст.304, 306, 307 КПК України.
Суддя ОСОБА_1