Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/1312/21
Провадження 1-кп/711/276/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2021 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси кримінальне провадження №0000093 від 11.07.2020 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Черкаси, українця, громадянина України, з середньою технічною освітою, неодруженого, на утриманні дітей не має, офіційно не працюючого депутатом, учасником ліквідації наслідків ЧАЕС, інвалідом не являється, без реєстрації, без постійного місця проживання, раніше судимий:
- 04.11.2016 Соснівським районним судом м. Черкаси за ч.2 ст.309 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 1020 гривень;
- 23.11.2017 Придніпровським районним судом м. Черкаси за ч.2 ст.307 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 6 років з додатковою мірою конфіскація майна
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.309, ч.2 ст.307 КК України,
із участю в судовому розгляді:
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Придніпровського районного суду м.Черкаси перебуває кримінальне провадження №0000093 від 11.07.2020 року відносно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.309, ч.2 ст.307 КК України.

В ході судового розгляду прокурор заявив клопотання, щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком 60 днів. Клопотання мотивував тим, що ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України наразі продовжують існувати, а тому в разі зміни запобіжного заходу на більш м`який, можна спрогнозувати неправомірну поведінку обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_4 , щодо клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно нього - заперечив. Водночас клопотав про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт. Клопотання мотивував тим, що він має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, наміру уникати судових засідань не має.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 , проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою заперечив. Водночас підтримав клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та просив суд змінити йому запобіжний захід на домашній арешт. Вважає, що на даний час ризики, передбачені ст.177 КПК України перестали існувати.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до частин 1, 2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ч.3 ст.5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п.60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч.1 ст.177 КПК.

Судом встановлено, що підставою для продовження застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність ризиків, які дають достатньо підстав вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 перебуваючи на волі матиме можливість перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, впливати на свідків, матиме змогу переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи те, що в судовому засіданні прокурором доведено наявність всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, які є достатніми для переконання, що існують підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не зможе запобігти тим ризикам, які існують та забезпечити досягнення мети їх застосування, тому суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора про продовження відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 11 грудня 2021 року включно.

Щодо клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, суд приходить до висновку, що воно не підлягає до задоволення, оскільки ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ст. 177 КПК України на даний час не змінилися та подовжують існувати, а підстав для застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, на даний час не встановлено.
Керуючись ст.ст.177-178,331, 372,376 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт в нічний час відмовити.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 11 грудня 2021 року включно.

Ухвала в частині продовження строку запобіжного заходу може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом 7 діб з часу її проголошення.

Відповідно до ч.3 ст.395 КПК України для осіб які перебувають під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлено і проголошено 18.10.2021 року о 12 год.00 хв.

Головуючий: ОСОБА_1