Єдиний унікальний номер справи № 201/6974/21
Номер провадження № 1-кп/201/795/2021
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2021 року м. Дніпро

вул. Паторжинського, 18а

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні угоду про визнання винуватості від 09 серпня 2021 року, укладену між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному 05 лютого 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000007 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, громадянки України, вдови, офіційно не працевлаштованої, не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 205-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Наприкінці жовтня 2019 року у денний час доби, знаходячись у м. Дніпро в районі вул. Степана Разіна, ОСОБА_5 отримала пропозицію від невстановленої особи за грошову винагороду стати власником та керівником (директором) суб`єкта підприємницької діяльності (юридичної особи) без подальшого виконання організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій юридичної особи, а також без фактичної участі ОСОБА_5 у господарській діяльності цієї юридичної особи, шляхом надання даних, які містяться у її паспорті громадянина України та довідці про присвоєння ідентифікаційного номеру платника податків, а також шляхом подальшого підписання документів, на підставі яких проводиться державна реєстрація юридичної особи.

У свою чергу, ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер запропонованих їй дій, діючи умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету отримання грошової винагороди, не маючи намірів здійснювати фінансово-господарську діяльність, пов`язану з виробництвом, постачанням товарів, виконанням робіт та/або наданням послуг, погодилась на зазначену пропозицію та вступила у змову з невстановленою особою.

Так, 07 листопада 2019 року у денний час доби ОСОБА_5 , знаходячись біля офісного приміщення приватного нотаріуса, яке розташоване за адресою: м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 20, продовжуючи реалізовувати попередню домовленість із невстановленою особою, діючи умисно, з корисливих мотивів, передала останньому свої документи: паспорт громадянина України та довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру платника податків.

Цього ж дня 07 листопада 2019 року вищевказані документи передано невстановленою особою приватному нотаріусу, який не був обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_5 та невстановленої слідством особи, для виготовлення довіреності.

На підставі наданих документів приватний нотаріус виготовив довіреність, яку ОСОБА_5 , перебуваючи в офісному приміщенні приватного нотаріуса за адресою: пр. Дмитра Яворницького, буд. 20, діючи умисно, за попередньою змовою з невстановленою особою, з корисливих мотивів, без мети ведення будь-якої фінансово-господарської діяльності, власноручно підписала.

Підписаною довіреністю від 07 листопада 2019 року ОСОБА_5 уповноважила невстановлену особу бути представником ОСОБА_5 «...на Загальних зборах Учасників будь-якого ТОВАРИСТВА з ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ, з усіма правами наданими Учаснику чинним законодавством України та установчими документами Товариства, а також представляти інтереси Товариства в усіх державних та не державних підприємствах, установах, організаціях, в усіх органах державної та виконавчої влади, у Державного реєстратора, Департаменті реєстраційних послуг, центрі надання адміністративних послуг, органах нотаріату тощо, а також у державних реєстраторів, з правом внесення будь яких змін до Єдиного державного реєстру, в департаменті державної реєстрації, будь-яких міністерствах України, в тому числі в міністерстві юстиції, Державній Податковій Інспекції, податкових органах, органах Державної фіскальної служби ...».

Після підписання вказаної довіреності ОСОБА_5 отримала від невстановленої особи обіцяну грошову винагороду та у майбутньому жодного відношення до будь-якої діяльності ТОВ «ЕЙР БАДЖЕСТ» взагалі не мала.

У подальшому, у листопаді 2019 року, але не пізніше 15 листопада 2019 року, невстановлена особа за невстановлених обставин, використовуючи надані ОСОБА_5 дані її паспорта громадянина України, довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру платника податків та довіреність від 07 листопада 2019 року, виготовила документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, які містили завідомо неправдиві відомості щодо придбання (прийняття частки у статутному капіталі ТОВ «ЕЙР БАДЖЕСТ», що складає 100% статутного капіталу товариства) ОСОБА_5 суб`єкта підприємницької діяльності ТОВ «ЕЙР БАДЖЕСТ» (код 42536080) та включення останньої до складу засновників (учасників) товариства, а саме:

- заяву про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань від 14.11.2019, про зміну засновника (учасника) товариства на ОСОБА_5 ;

- акт приймання-передачі частки статутного капіталу ТОВАРИСТВА з ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЕЙР БАДЖЕСТ» від 12.11.2019, про прийняття ОСОБА_5 частки у статутному капіталі ТОВ «ЕЙР БАДЖЕСТ», що складає 100%. Статутного капіталу Товариства.

Вищевказані документи за невстановлених обставин у листопаді 2019 року, але не пізніше 15 листопада 2019 року, подано державному реєстратору, яким проведено державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу ТОВ «ЕЙР БАДЖЕСТ» (код 42536080), що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, про що до реєстру внесено відповідний запис № 6006439 від 15.11.2019 ( ОСОБА_5 визначено засновником).

Таким чином, передання ОСОБА_5 невстановленій особі документів (паспорт громадянина України та довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру платника податків), а також довіреності від 07 листопада 2019 року, сприяли невстановленій слідством особі внести в документи, які відповідно до закону подавались для проведення державної реєстрації ТОВ «ЕЙР БАДЖЕСТ», завідомо неправдиві відомості.

Умисні дії ОСОБА_5 , які виразилися у пособництві у внесенні в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, за попередньою змовою групою осіб, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 205-1 КК України.

Так, у підготовчому судовому засіданні прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 надано угоду про визнання винуватості від 09 серпня 2021 року, яка укладена між ним та обвинуваченою ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 472 КПК України по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 лютого 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000007.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , обвинувачена ОСОБА_5 та її захисник ОСОБА_4 просили суд розглянути надану угоду про визнання винуватості, затвердити та призначити покарання, узгоджене сторонами угоди.

Із змісту угоди вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у пособництві у внесенні в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 205-1 КК України.

Згідно даній угоді прокурор ОСОБА_3 , з однієї сторони, та обвинувачена ОСОБА_5 , з другої сторони, за участю захисника ОСОБА_4 , дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення та правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 205-1 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_5 під час досудового розслідування беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення.

При цьому, сторонами цієї угоди узгоджено покарання, яке має бути призначено ОСОБА_5 за вчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 205-1 КК України у вигляді 3 (трьох) років обмеження волі без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, із застосуванням ст. 75 КК України з випробуванням.

Із запропонованим видом та мірою покарання ОСОБА_5 згодна. В наданій суду угоді сторонами передбачені та роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди, положення ст. ст. 473, 394, 424, 474, 476 КПК України оговорені сторонами.

Під час розгляду угоди обвинувачена ОСОБА_5 пояснила, що цілком розуміє свої права, передбачені у п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України та наслідки укладення і затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, характер кожного обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винною, їй зрозумілий, вид покарання, який буде застосований до неї у разі затвердження угоди, із нею узгоджено та є цілком зрозумілим. Додала, що виконати взяті на себе відповідно до угоди про визнання винуватості зобов`язання, вона в змозі реально, вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 205-1 КК України, тобто у пособництві у внесенні в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, за попередньою змовою групою осіб, визнала повністю та підтвердила фактичні обставини інкримінованого їй правопорушення, викладені в угоді про визнання винуватості.

Суд, на виконання вимог ст. 474 КПК України, шляхом опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення вказаної угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам ст. 474 КПК України, суд враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього Кодексу, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб. Не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підставі для невизнання винуватості, відсутні.

Отже, за таких обставин, суд приходить до переконання, що надана угода про визнання винуватості від 09 серпня 2021 року, укладена між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному 05 лютого 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000007 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 205-1 КК України, відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та кримінального закону, підстави для відмови у її затвердженні відсутні, а тому зазначена угода підлягає затвердженню.

Ухвалюючи вирок на підставі угоди, суд з урахуванням об`єктивно з`ясованих обставин, викладених в угоді про визнання винуватості, які підтверджені беззастережним визнанням ОСОБА_5 своєї вини, про що зазначено в угоді, приходить до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , воно містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 205-1 КК України і обвинувачена винна у його вчиненні, так як вона своїми умисними діями здійснила пособництво у внесенні в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, за попередньою змовою групою осіб, а тому вона підлягає покаранню, визначеному в угоді, за вчинення такого кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій покарання, яке передбачене в угоді про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої, суд визнає її щире каяття.

Обставин, обтяжуючих покарання обвинуваченої, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, узгоджені сторонами (прокурором та обвинуваченою) вид та міра покарання за вчинене ОСОБА_5 кримінальне правопорушення є такими, що, згідно із положеннями ст. 65 КК України, відповідають ступеню тяжкості вчиненого злочину, особі обвинуваченої, та заявлені в межах санкції ч. 2 ст. 205-1 КК України (у редакції станом на момент вчинення злочину), таке покарання є достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої та обставину, що пом`якшує її покарання, наведену вище, суд вважає, що ОСОБА_5 має бути призначене покарання у вигляді обмеження волі строком на 3 (три) роки без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Разом з цим, відповідно до статті 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 13 від 11.12.2015 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» суд має враховувати, що чинні КК і КПК регулюють два різновиди звільнення від відбування покарання з випробуванням: 1) загальний - коли вимагається встановлення можливості виправлення засудженого без відбування покарання; 2) спеціальний - у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання винуватості, для укладення якої з`ясування питань, визначених у ч. 1 ст. 75 КК, не є обов`язковим.

У зв`язку з чим, якщо ж сторони узгодили покарання та досягли домовленості щодо звільнення підозрюваного/обвинуваченого від його відбування з випробуванням, відповідно до частин 2, 3 ст. 75 КК суд зобов`язаний прийняти рішення про таке звільнення у випадку затвердження угоди про примирення або визнання винуватості за наявності сукупності таких умов: 1) сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років; 2) узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням; 3) угода відповідає чинному законодавству та підстави для відмови в її затверджені визначені КПК (пункти 1-6 ч. 7 ст. 474 КПК) відсутні.

При цьому, виходячи з положень ст. ст. 75, 76 КК України тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

Тому, зважаючи на наведені положення закону та узгодження сторонами угоди домовленості щодо звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, а також проаналізувавши дані про особу обвинуваченої ОСОБА_5 у їх сукупності, суд приходить до висновку про можливість застосовування до обвинуваченої вимог ст. ст. 75, 76 КК України та звільнити останню від відбування покарання у вигляді обмеження волі із випробуванням, визначивши строк такого випробування 1 рік та поклавши на неї обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Під час розгляду наданої угоди про визнання винуватості стороною обвинувачення повідомлено про відсутність у даному кримінальному провадженні речових доказів, судових витрат та заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі, і запобіжного заходу.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 368 - 370, 374, 394, 473-475, 476 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 09 серпня 2021 року, укладену між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному 05 лютого 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000007 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 205-1 КК України.

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 205-1 КК України, і призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді 3 (трьох) років обмеження волі, без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного їй покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, якщо вона протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї відповідно до положень ст. 76 КК України обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України:

- обвинуваченим та його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, у тому числі, не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому угода не може бути укладена.

Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин не допускається.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку в порядку ст. 376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1