УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.10.2021 року

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши в судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000149 від 02.04.2021 року, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до клопотання, у провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Одеській області перебуває кримінальне провадження №0000149 від 02.04.2021 ч. 2 ст. 364 України.

Посилаючись на обставини, викладені в клопотанні, слідчий просить накласти арешт на наступне майно: копію сертифікату відповідності №UA.056.П.00070-18 з терміном дії 02.05.18 24.04.21 на 1 арк.; копію декларації про відповідність від 18.09.20 на 1 арк.; копію паспорту якості №1951 від 06.04.20 на 1 арк.; копію сертифікату відповідності №UA.056.П.00069-18 на 1 арк.; копію декларації про відповідність від 18.09.2020 на 1 арк.; копію паспорту якості №1947 від 05.04.20 на 1 арк.; копію сертифікату відповідності №UA.056.П.00070-18 на 1 арк.; копію декларації про відповідність від 11.03.19 на 1 арк.; копію паспорту якості №3244 від 31.05.20 на 2 арк.; копію сертифікату відповідності №UA.056.П.00069-18 з терміном дії 02.05.18 24.04.21 на 1 арк.; копію декларації про відповідність від 11.03.19 на 1 арк.; копію паспорту якості №2773 від 15.05.20 на 2 арк.; копію сертифікату про відповідність №UA.TR.037.00200-20 з терміном дії 09.10.20 01.10.21 на 1 арк.; копію паспорту якості №05398901/20-008/01/780 на 1 арк.; копію сертифікату відповідності №DIN.00180-20 з терміном дії 17.11.20 08.05.21 на 1 арк.; копію декларації про відповідність від 17.11.20 на 1 арк.; копію паспорту якості №159 від 17.11.20 на 1 арк.; роздруківку з реквізитами ТОВ «СГ Торг» на 1 арк.; копію виписки з ЄДРПОУ ТОВ «СГ Торг» на 1 арк.; копію виписки з реєстру ППДВ на 1 арк.; копію дозволу №595.19.51 на 1 арк.; копію дозволу №641.19.51 на 1 арк.; копію дозволу №591.19.51 на 1 арк.; копію реєстраційного посвідчення № НОМЕР_1 на 1 арк.; копію сертифікату відповідності №UA.056.П.00070-18 з терміном дії з 02.05.18 по 24.04.21, копію паспорту якості №3994 від 24.06.20 на 1 арк.; копію ліцензії №2100076 з додатком на 2 арк.; металевий резервуар №114, 2015 року випуску, об`ємом 9,96 м.куб., з газом пропаном бутаном у кількості 5432 літри; металевий резервуар №3 об`ємом 14171 літри, в якому знаходиться 837, 93 літри бензину А-92, 1934, 07 літри бензину А-95, 1484, 51 літри ДП; колонку паливо роздавальну фірми «TOKHEIM» типу «QUANTIUM 500T-U» без серійного номеру на якій маються написи А-95, А-92, ДП; колонку для відпуску скрапленого газу фірми «SHELF» №9386, 2013 року випуску, яке було виявлено та вилучено 15.09.2021 року під час проведення огляду земельної ділянки, розташованої у м.Одесі на Овідіопольській дорозі, яка має наступні картографічні координати кутів: 46.450768, 30.666006, 46.450522, 30.666025, 46.450634, 30.667439, 46.450853, 30.667355, та на якій розташована АЗС, АГЗС ТОВ «СГ ТОРГ», власником якого є ТОВ «СГ ТОРГ», з метою збереження речових доказів.
В судовому засіданні прокурор наполягав на задоволенні клопотання та просив слідчого суддю накласти арешт на зазначене в клопотанні майно з метою його збереження, запобіганню спробам пошкодження, перетворення, відчуження. Також прокурор зазначив, що у теперішній час ліцензія, видана ТОВ «СГ ТОРГ» на право роздрібної торгівлі пальним, анульована.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання слідчого, зазначивши, що воно є безпідставним. Також звернула увагу на те, що слідчим у клопотанні та прокурором в судовому засіданні не надано відомостей щодо анулювання ліцензії, виданої ТОВ «СГ ТОРГ» на право роздрібної торгівлі пальним.

Слідчий суддя, вислухавши учасників провадження, дослідивши матеріали, надані з клопотанням, приходить до наступного.

Відповідно до положень ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Положеннями ст.2, ст.7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів. Одним з таких заходів є арешт майна у кримінальному провадженні.

Частиною другою ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п.1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною другою статті 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення : 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч.2 ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Як вбачається з поданого клопотання та долучених в його обґрунтування матеріалів, слідчим під час складання клопотання не було дотримано вимог ч. 2 ст. 171 КПК України, що позбавляє можливості слідчого суддю розглянути таке клопотання по суті.

Так, в порушення вимог ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого про арешт майна належним чином не обґрунтовано наявність підстав та необхідності в дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

Зокрема, згідно з нормами Глави 10 та Глави 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З поданого клопотання вбачається, що досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження здійснюється за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

В даному клопотанні слідчий зазначає, що вищезазначене майно зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема підтвердження факту самовільного захоплення земельної ділянки ТОВ «СГ ТОРГ», шляхом розміщення на ній вилученого під час огляду обладнання з пальним, та здійснення на захопленій земельній ділянці роздрібної торгівлі пальним.

Разом з тим, будь-яке обґрунтування, на підставі якого слідчий суддя міг би вирішити питання обґрунтованості вказаних доводів сторони обвинувачення, зокрема перевірити факт відповідності такого майна категорії речових доказів (ч.1 ст.98 КПК України), дане клопотання не містить.

Крім того, посилання слідчого у клопотанні на те, що ліцензія, видана ТОВ «СГ ТОРГ» на право роздрібної торгівлі пальним анульована не підтверджено документально.

Відтак, оскільки за винятком викладених у даному клопотанні фактичних обставин даного кримінального провадження таке клопотання містить відповідні норми законодавства, якими регламентується порядок та підстави накладення арешту майна, між тим останнє не містить належного обґрунтування, яке б давало підстави для висновку про відповідність вилученого майна категорії речових доказів, а також яке б свідчило про наявність необхідності в забезпеченні його збереження, слідчий суддя приходить до переконання, що вказане клопотання підлягає поверненню прокурору.

За таких обставин та враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 171, 172, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000149 від 02.04.2021 року, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364 КК України - повернути прокурору для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині ухвали.

Встановити строк для усунення недоліків в сімдесят дві години з моменту отримання повного тексту ухвали.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1