Справа № 308/1208/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,
перекладача ОСОБА_15 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про зміну запобіжного заходу, поданого захисником обвинуваченого ОСОБА_16 адвокатом ОСОБА_10 у об`єднаному кримінальному провадженні, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000071 від 06.02.2020 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч. 3 ст.307 Кримінального кодексу України, ОСОБА_5 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч. 3 ст.307 Кримінального кодексу України, та ОСОБА_7 , ОСОБА_17 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України, за №0000224 від 18.08.2020 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та за №0001228 від 03.12.2020 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342, ч. 1 ст. 343 КК України,

В С Т А Н О В И В:
У провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області знаходиться вищевказане кримінальне провадження.
Через канцелярію суду надійшло клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_17 адвоката ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу, в якому він просить змінити запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із застосуванням спеціальних електронних засобів контролю з покладенням на обвинуваченого обов`язків, визначених ст. 194 КПК України. Своє клопотання захисник аргументував наступним.
Підзахисний вже понад 7 місяців перебуває під вартою, що може бути прирівняно, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, до фактичного відбування покарання, що на даній стадії, як вважає захисник, є порушенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини. Захисник вважає, що продовження найжорсткішого запобіжного заходу є безпідставним, необґрунтованим та незаконним.
Обґрунтовуючи доцільність зміни запобіжного заходу захисник посилається на належне виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків протягом усього часу досудового та судового слідства. Окрім того захисник спростовує наявність ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України. Доказів про наявність ризику переховування від органів досудового слідства та суду ні у прокурора, ні у суду нема. При цьому просить звернути увагу суд на той факт, що його підзахисний після вручення йому підозри (04.12.2020) і до обрання йому запобіжного заходу (07.12.2020) знаходячись на волі, не намагався втекти, вчинити новий злочин або перешкодити будь яким чином досудовому слідству. Ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення також відсутній, оскільки, на думку захисника, вже всі докази зібрані, свідки допитані, а досудове розслідування завершене. ОСОБА_18 також не має наміру та змоги впливати на учасників кримінального провадження, а сам навіть теоретичний ризик будь якого впливу можна нівелювати шляхом зміни запобіжного заходу на застосування до обвинуваченого цілодобового домашнього арешту із використанням електронних засобів контролю. Докази перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином чи вчинення нового кримінального правопорушення, або ж продовження розпочатого, також відсутні, при цьому обвинувачений не має змоги та наміру вчиняти такі дії. Отже, як зазначає захисник, ризики, наведені прокурором є неконкретними та непідтвердженими доказами (тобто є припущеннями), крім того, не можна протягом тривалого часу посилатися на одні й ті самі обставини, не наводячи нових в обґрунтування необхідності продовження тримання під вартою, що є порушенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини.
Захисник також посилається на відсутність обґрунтованої підозри, мотивуючи цей аргумент незаконністю постанови про проведення контролю за вчиненням злочину від 09.11.2020 №31-357т, винесеної прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях територіального управління ДБР Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_19 . Також зазначає, що органами державної влади, при здійсненні НСРД, не було дотримано елемент ч. 2 ст. 8 Конвенції, що дає підстави для висновку стороні захисту про те, що проведення НСРД за гр. Угорщини ОСОБА_18 не було здійснено «згідно із законом», відтак втручання у приватне життя підзахисного було протиправним. Враховуючи наведене, захисник вважає, що обвинувачення ґрунтується на неналежних та недопустимих доказах, у зв`язку з чим цілодобовий домашній арешт з використанням електронних засобів контролю буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.
Захисник також зазначив, що у разі зміни запобіжного заходу на домашній арешт, гр. ОСОБА_20 згодна, щоб ОСОБА_6 проживав у неї вдома за адресою: АДРЕСА_1 , про що надає письмову заяву такої та документи підтверджуючі право власності.
У судовому засіданні прокурор заперечував проти клопотання та просив відмовити у його задоволенні з огляду на наявність ризиків, які продовжують існувати та відповідно були підставою для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_10 підтримав подане ним клопотання та додав_____
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 підтримав подане його захисником клопотання та просив задовольнити.
Інші учасники підтримали позицію захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_10 .
Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, в межах заявленого клопотання, суд встановив наступне.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Судом встановлено, що в основі заявленого клопотання сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу наведені наступні аргументи та доводи:
- за час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу до ОСОБА_6 не знайшли свого підтвердження та непідкріплені певними доказами (тобто є припущеннями);
- не можна протягом тривалого часу посилатися на одні й ті ж самі обставини, не наводячи нових в обґрунтування щодо необхідності продовження тримання під вартою;
- підозра є необґрунтованою, оскільки висунуте обвинувачення ОСОБА_21 ґрунтується не неналежних та недопустимих доказах, зв`язаних між собою голослівними припущеннями сторони обвинувачення;
- тривалий час перебування підзахисного під вартою - понад 7 місяців, що може бути прирівняно згідно з практикою Європейського суду, до фактичного відбування покарання, що на даній стадії судового процесу є порушенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини;
- наявна письмова згода гр. ОСОБА_20 в якій остання погоджується на те, щоб ОСОБА_6 проживав у неї вдома за адресою: АДРЕСА_1
- розмір застави, визначеної ухвалою суду від 25.02.2021, для ОСОБА_6 є непомірним оскільки його матеріальне становище є скрутним.
У зв`язку з викладеним, захисник вважає, що застосований раніше запобіжний захід підлягає зміні на більш м`який у вигляді цілодобового домашнього арешту з використанням електронних засобів контролю.
Судом встановлено, що ухвалою від 25.02.2021 обрано запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою на період судового розгляду справи, але не більше ніж на 60 днів - до 20.04.2021. У подальшому строк тримання під вартою продовжувався, та наразі триває до 18.09.2021.
Вирішуючи питання про можливість зміни вказаного запобіжного заходу, суд виходить із таких міркувань.
Згідно з ч. 1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.
Європейський суд з прав людини зазначає, що пункт 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (щодо прав особи, яка позбавлена свободи внаслідок арешту або тримання під вартою) забезпечує заарештованим чи затриманим особам право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов, які, з погляду Конвенції, є суттєвими для забезпечення «законності» позбавлення свободи (Рішення у справі Yeloyev проти України від 6 листопада 2008 року, заява № 17283/02, параграф 64).
При цьому, кримінальне процесуальне законодавство не визначає переліку підстав зміни запобіжного заходу за клопотанням сторони захисту, а ст. 201 КПК України вказує тільки на те, що до клопотання мають бути додані матеріали, якими обґрунтовуються доводи клопотання.
На переконання суду, зміна чи скасування запобіжного заходу обумовлюється тим, що в ході кримінального провадження змінюються підстави застосування чи обставини, що враховувалися при обранні запобіжного заходу, внаслідок чого запобіжний захід може бути скасований або замінений на інший - більш або менш суворий.
При цьому, зміна запобіжного заходу може полягати у зміні виду запобіжного заходу, скасуванні, зміні або покладенні додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК, чи у зміні способу виконання цих обов`язків.
Суд вважає, що підставами звернення з клопотанням про зміну запобіжного заходу є обставини, які або існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які не було відомо сторонам, або виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу. Такими підставами, наприклад, може бути суттєва зміна обставин, що їх було взято до уваги при обранні запобіжного заходу, а саме змінилася кваліфікація кримінального правопорушення, погіршився стан здоров`я обвинуваченого, змінився склад його родини чи утриманців, або майновий стан, інші обставини, які мають суттєве значення.
При цьому суд, вирішуючи доцільність застосування запобіжного заходу як такого взагалі, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення;
- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор;
- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Факт наявності обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_22 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, встановлювався судом при обранні запобіжного заходу обвинуваченому. Відтак суд, встановивши дані обставини, не вважає за необхідне надавити їм оцінку повторно.
Суддя також зазначає, що оскільки обставини не змінилися, ризики, які лежали в основі обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), залишилися. Втім, необхідно оцінювати не лише наявність обґрунтованої підозри та ризиків, а й доцільність застосування тримання під вартою до ОСОБА_6 на цьому етапі провадження.
Фактично, суддя повинен встановити, чи є запобіжний захід пропорційним для запобігання ризику або ризикам, на які вказує сторона обвинувачення, з метою захисту прав обвинуваченого та дотримання принципу верховенства права. Тримання під вартою вважається «позбавленням волі» в розумінні статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Метою цієї статті є захист від самовільного та необґрунтованого позбавлення волі. Тому, суддя повинен всебічно оцінити обставини, на які посилаються сторона обвинувачення та сторона захисту.
Оцінка відповідних і достатніх підстав тримання під вартою має бути здійснена без відриву від фактичної тривалості попереднього ув`язнення. Ця оцінка здійснюється з необхідною ретельністю під час провадження у справі (Рішення у справі Gabor Nagy проти Угорщини-2 від 11 квітня 2017 року, заява № 73999/14, параграф 77). При цьому, потрібно завжди виходити з презумпції звільнення особи з-під варти (Рішення Великої Палати у справі Buzadji проти Республіки Молдова від 5 липня 2016 року, заява № 23755/07, параграфи 89, 91). Мають бути переконливо продемонстровані конкретні факти справи, для того, щоби переважати правило поваги до особистої свободи, а також щоби виправдати подальше тримання під вартою (наприклад, Рішення у справі Ilijkov проти Болгарії від 26 липня 2001 року, заява № 33977/96, параграф 84). Питання тривалості тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно.
Суддя зазначає, що ОСОБА_6 утримується під вартою вже понад сім місяців. Хоча за цей час ризики не зменшилися, проте і не було встановлено інших обставин, які виправдовують подальше тримання під вартою.
У судовому засіданні судом встановлено, що відповідно до заяви ОСОБА_20 , остання надає згоду на проживання ОСОБА_18 в її будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Даний документ судом оцінюється як наявність постійного місця проживання та соціальних зв`язків, що не може не вплинути на оцінку обставин, які свідчать на користь звільнення обвинуваченого з-під варти.
Разом з тим, наявність ризиків стосовно обвинуваченого, які лежали в основі обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України,), характер дій до яких обвинувачений може вдатись, інкриміноване обвинувачення у особливо тяжкому злочині та тяжкість покарання, що йому загрожує у випадку визнання винуватості, у своїй сукупності вказують на необхідність застосування запобіжного заходу, що є більш суворим, аніж особисте зобов`язання чи особиста порука.
Суд звертає увагу на те, що попередньо не було доведено достатні соціальні зв`язки ОСОБА_6 для того, щоби перебувати під домашнім арештом. Втім, з урахуванням того, що було встановлено необхідність його звільнення з-під варти, а також враховуючи те, що протягом півроку ОСОБА_6 не вніс заставу (тобто, обрання такого запобіжного заходу окремо є неефективним, оскільки суддя при встановленні розміру застави має виходити з того, що особа має реальну можливість внести таку заставу), у суду є достатні підстави вважати, що до нього має бути застосовано цілодобовий домашній арешт, з накладенням додаткових обов`язків, відповідно до статті 194 КПК України. Це необхідно з метою забезпечення дієвості запобіжного заходу, запобігання ризиків, які були обґрунтовані раніше та ефективності здійснення кримінального провадження.
Враховуючи вищевикладене та аналізуючи зібрані в сукупності докази, суд вважає доведеною наявність підстав для застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, так як існують ризики, передбачені пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України. На думку суду жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вищевказаним ризикам, а тому такий запобіжний захід як домашній арешт забезпечить дотримання обвинуваченим процесуальних обов`язків під час розгляду кримінального провадження в суді.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст.132, 176-178, 183, 196, 197, 199, 201, 331, 376, 392 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання про зміну запобіжного заходу, подане захисником обвинуваченого ОСОБА_16 адвокатом ОСОБА_10 , - задовольнити.
Змінити запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_18 з тримання під вартою з визначенням розміру застави на цілодобовий домашній арешт з покладення наступних обов`язків, визначених ст. 194 КПК України:
- прибувати до суду за першою вимогою;
- без дозволу суду не відлучатися з місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
- залишити на зберіганні у відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну;
- носити електронний засіб контролю.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_18 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ, з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в його житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.
Контроль за виконання зазначеної ухвали покласти на працівників Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області.
Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Копію ухвали надіслати начальнику Державної установи «Закарпатська установа виконання покарань (№9)».
Повний текст ухвали проголошено 17.09.2021 о 16 год. 30 хв.

Суддя Ужгородського
міськрайонного
Закарпатської області ОСОБА_1