Справа № 455/1481/21
Провадження № 1-кс/455/320/2021
У Х В А Л А

28 вересня 2021 року м. Старий Самбір

Слідчий суддя Старосамбірського районного суду Львівської області ОСОБА_1 секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання в.о. начальника Старосамбірського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000381 від 22.09.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В.о. начальника Старосамбірського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна в межах кримінального провадження №0000381, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.09.2021 року.
Мотивуючи клопотання, прокурор посилається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи неодноразово судимим за вчинення злочинів проти власності, зокрема останній раз від 28.03.2017 року Богородчанським районним судом Івано-Франківської області за ч.3 ст.185 КК України до чотирьох місяців позбавлення волі, на шлях виправлення не став та повторно вчинив умисний тяжкий злочин.
Так, ОСОБА_4 , 22.09.2021 року, близько 09:35 години, з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переліз через огорожу на подвір`я, яке розташоване в АДРЕСА_1 , де зафарбував камери відеоспостереження, розташовані на будинку ОСОБА_5 . Після чого вирвавши з вікна металеву решітку (грати), шляхом віджиму металопластикового вікна, проник в приміщення вказаного будинку, звідки таємно викрав золоті та срібні ювелірні вироби, грошові кошти в сумі 300 доларів США, що згідно курсу валют, встановленого Національним банком України станом на 22.09.2021, еквівалентно сумі 8 012,43 гривень та 1200 гривень, у зв`язку з чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 108800 гривень.
Тим самим, встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_4 , у вчиненні таємного викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому ст. 185 ч. 3 КК України.
25.09.2021 року, близько 14:00 години, потерпіла ОСОБА_5 разом із членами своєї сімї, оглядаючи територію місцевості, де наздогнали та зупинили підозрюваного ОСОБА_4 , поблизу у траві знайшли великі ножниці та дві фомки, які на їхню думку могли під час втечі від працівників поліції, викинути особи, які вчинили крадіжку з будинку ОСОБА_5 .
Із протоколу огляду місця від 25.09.2021 року встановлено, що в м. Старий Самбір на узбіччі автодороги сполученям «Старий Самбір ПП «Смільниця», а саме на відстані приблизно 40 м. від краю дороги і на відстані близько 400 м. від готельно-відпочинкового комплексу «Зальцборг» перед лісовим масивом в урочищі «Бучів» серед трави та бур`янів виявлено одні великі арматурні ножиці синього кольору із резиновими рукоядками чорного кольору виробництва торгової марки «TOPEX. CAP.12 mm» моделі «Cr-MO36», які згідно інструкції виробника, призначені для механічного передавлення металевих виробів із максимальною товщиною 12 мм; а також виявлено дві великі металеві фомки квадратної форми із резиновими рукоядками червоно-чорних кольорів, одна з яких має пряму робочу поверхню, а інша вигнуту під кутом 45 градусів, виробництва торгової марки «TOPTUL», які знаходилися замотані в господарському мішку білого кольору та полімерному пакеті чорного кольору. Місце виявлення даних предметів розташоване на відстані приблизно 900 м. від будинку ОСОБА_5 та дещо вище від того місця, де працівники поліції наздогнали ОСОБА_4 , тобто підозрюваний ОСОБА_4 , або його пособник, особа якого на даний час не встановлена, могли скинути дані ножиці та фомки та заховати їх серед бур`янів, коли втікали від працівників поліції. Дані ножиці та металеві фомки були вилучені та опечатані належним чином..
Оскільки металева решітка, котра була прикріплена зовні на вікні кухні у будинку ОСОБА_5 , під час вчинення крадіжки була відважена від стіни будинку, деформована, частково передавлена і відламана, тому очевидно, що особи, які вчинили крадіжку з даного будинку, використовували дві фомки для відважування цієї металевої решітки від стіни будинку, а арматурні ножиці очевидно використовували для передавлювання арматури, з якої виготовлено дану решітку, тобто вказані предмети були знаряддям вчинення даного злочину та могли зберегти на собі сліди вчинення злочину, зокрема папілярні узори пальців рук, сліди структури рукавиць, а також робочі поверхні даних ножиць та металевих фомок під час контактування з металевою решіткою вікна, а саме під час передавлювання арматури металевої решітки та її відважування, могли залишити сліди структури матеріалу, а тому у випадку проведення судових дактилоскопічних та трасологічних експертиз, можна встановити чи саме цими знаряддями була зламана металева решітка на вікні у будинку ОСОБА_5 та чи залишилися на поверхні даних предметів сліди папілярних узорів пальців рук або сліди структури матеріалу рукавиць.
Оскільки вище описані арматурні ножиці та дві металеві фомки, ймовірно використовувалися злочинцями під час вчинення крадіжки з будинку ОСОБА_5 , тому вони визнані речовими доказами. А тому, необхідно забезпечити зберігання даних речових доказів у незмінному стані, шляхом накладення на них арешту.
В органу досудового розслідування є достатньо підстав вважати, що зберігання вище вказаних речових доказів на у підозрюваного у вчиненні даного тяжкого злочину ОСОБА_4 , або інших можливих співучасників вчинення даного злочину, загрожує їхньому відчуженню, переховуванню, пошкодженню або повному знищенню.
Враховуючи вищенаведене, з метою недопущення відчуження, переховування, пошкодження або знищення предметів, які містять на собі сліди вчинення даного злочину, просить постановити ухвалу про накладення арешту на наступні предмети: одні арматурні ножиці синього кольору із резиновими рукоядками чорного кольору виробництва торгової марки «TOPEX. CAP.12 mm» моделі «Cr-MO36», які згідно інструкції виробника, призначені для механічного передавлення металевих виробів із максимальною товщиною 12 мм. та дві великі металеві фомки квадратної форми із резиновими рукоядками червоно-чорних кольорів, одна з яких має пряму робочу поверхню, а інша вигнуту під кутом 45 градусів, виробництва торгової марки «TOPTUL», які належним чином опечатано та котрі в рамках даного кримінального провадження визнані речовими доказами, шляхом заборони ОСОБА_4 та іншим співучасникам вчинення даного злочину, особи яких на даний час не встановлені, здійснювати їх відчуження, розпорядження та користування. Вище перелічені предмети належним чином опечатані та передані на відповідальне зберігання в камеру зберігання речових доказів відділення поліції № 1 Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області, яка розташована за адресою: м, Старий Самбір, вул. Л. Галицького, 41. Клопотання про арешт майна розглядати без участі прокурора та без застосування технічних засобів фіксації інформації.

Правова кваліфікація ч.3 ст.185 КК України.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Прокурор в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час і місце судового засідання, що згідно до вимог ч.1 ст. 172 КПК України не є перешкодою для його розгляду, між тим заявив у клопотанні про здійснення розгляду без його участі, клопотання підтримав та просив слухати його без фіксації технічними засобами, а тому, вважаю за можливе розглянути таке за його відсутності.

З матеріалів поданого клопотання власника чи законного володільця вказаних речей встановити не представилось можливим, відтак такі не повідомлялись.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, ознайомившись із документами долученими до клопотання, дослідивши їх, встановив, що відділенням поліції №1 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 22.09.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000381, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Згідно з ч.1 ст.131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 31) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованою законом від 17.07.97 №475/97-ВР, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.), передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства й на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Згідно практики ЄСПЛ втручання у власність фізичних чи юридичних осіб - це вимушений захід, який держава застосовує тимчасово для досягнення певного результату.

Втручання держави у володіння майном є виправданим, якщо воно здійснюється для задоволення суспільного інтересу, у визначенні якого Суд надає державам право користуватися значною свободою розсуду з огляду на те, що національні органи влади краще знають потреби власного суспільства і перебувають у кращому становищі, ніж міжнародний суддя для оцінки того, що становить суспільний інтерес.

Правомірним є арешт за умови одночасного існування критеріїв правомірності цього втручання (зокрема: законності, суспільного інтересу та справедливого балансу).

Вирішуючи питання доцільності заборони або обмеження розпоряджатися або користуватися майном, визначеним у клопотанні прокурором, слідчий суддя виходить з обставин провадження, а також необхідності втручання в права та інтереси власника та володільця майна.

На переконання слідчого судді, заборона відчуження, користування та розпорядження майном виправдає в цьому випадку ступінь втручання у право власності особи.

Як вбачається з матеріалів, долучених до клопотання, а саме: витягу з ЄРДР №0000381від 22.09.2021 року, рапортом старшого інспектора-чергового відділення поліції №1 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області від 22.09.2021 року, заявою ОСОБА_5 від 22.09.2021 року, протоколом огляду місця події від 22.09.2021 року, протоколом огляду місця події від 25.09.2021 року, постановою про визнання речовим доказом від 25.09.2021 року, враховуючи, що зберінаггя вище вказаних речових доказів у підозрюваного, або інших можливих співучасників вчинення даного злочину, загрожує їхньому відчуженню, переховуванню, пошкодженню або повному знищенню, з метою недопущення відчуження, переховування, пошкодження або знищення предметів, які містять на собі сліди вчинення даного злочину, слідчий суддя вважає, що клопотання про арешт майна слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 131-132, 170-173, 309, 395 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання в.о. начальника Старосамбірського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 про арешт майна, - задовольнити.

Накласти арешт на:

- одні арматурні ножиці синього кольору із резиновими рукоядками чорного кольору виробництва торгової марки «TOPEX. CAP.12 mm» моделі «Cr-MO36», які згідно інструкції виробника, призначені для механічного передавлення металевих виробів із максимальною товщиною 12 мм.;
- дві великі металеві фомки квадратної форми із резиновими рукоядками червоно-чорних кольорів, одна з яких має пряму робочу поверхню, а інша вигнуту під кутом 45 градусів, виробництва торгової марки «TOPTUL», які належним чином опечатано та котрі в рамках даного кримінального провадження визнані речовими доказами, шляхом заборони ОСОБА_4 та іншим співучасникам вчинення даного злочину, особи яких на даний час не встановлені, здійснювати їх відчуження, розпорядження та користування.
Ухвала про арешт майна виконується негайно прокурором.

Виконання ухвали покласти на в.о. начальника Старосамбірського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 .
На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1