Комінтернівський районий суд м.Харкова
Номер провадження № 1-кп/641/445/2022 Справа № 641/9372/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 лютого 2022 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова по кримінальному провадженню № 0000472 від 05.03.2016 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності,

встановив:

В провадженні Комінтернівського районного суду м.Харкова знаходиться клопотання прокурора про закриття кримінального провадження в порядку п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000472 від 05.03.2016 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що 05.03.2016, до Комінтернівського ВП ГУНП в Харківській області надійшла заява ОСОБА_4 щодо шахрайських дій з боку невстановленої особи, яка 28 лютого 2016 року близько 16:00 годинизаволоділа шахрайським шляхом грошовими коштами в розмірі 1461 грн.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР№ 0000472 від 05.03.2016 за ч. 3 ст. 190 КК України.

Постановою прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова від 11 листопада 2021 року змінено кваліфікацію кримінальногоо правопорушення з ч. 3 ст. 190 КК на ч. 1 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що кримінальне правопорушення скоєно 28.02.2016 року, а відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 190 КК України відноситься до кримінальних проступків.

На теперішній час по даному кримінальному провадженню жодній особі про підозру не повідомлялось.

З урахуванням положень ст. 49 Кримінального кодексу України строки давності притягнення до кримінальної відповідальності з дня вчинення особою вказаного кримінального правопорушення становить два роки та на даний час вже закінчилися.

Враховуючи аналіз зібраних доказів, а також те, що в ході досудового розслідування співробітниками поліції під час проведення слідчих дій не виявлено беззаперечних доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення конкретною особою та закінчилися строки давності притягнення до кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, прокурор просив закрити кримінальне провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив задовольнити.

Потерпіла до суду не з`явилась, про час та місце розгляду клопотання повідомлялась своєчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомила.

Дослідивши матеріали кримінального провадження та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд приходить наступного висновку.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: 2)закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4 - 8 частини першої та частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 3-1 частини 1 статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо, зокрема: не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Аналіз вказаної норми процесуального законодавства свідчить про те, що закриття кримінального провадження можливе виключно за наявності двох обставин: 1) якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення; 2) у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Тобто вказані дві підстави є взаємозалежними та повинні бути в поєднані між собою. Тобто, законодавцем встановлено імперативне правило, за яким суд приймає рішення про закриття кримінального провадження у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за умови, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст.ст. 92, 110 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, покладається на слідчого, прокурора та, у встановлених КПК України випадках, - на потерпілого.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватись лише після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що органом досудового розслідування не проведено усіх необхідних слідчих дій з метою встановлення особи, причетної до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.

Матеріали кримінального провадження містять доручення на проведення слідчих дій в порядку п. 3 ч. 2 ст. 40 КПК України та клопотання слідчого про тимчасовий доступ до речей та документів, однак матеріали кримінального провадження не містять жодної інформації щодо результатів таких заходів.

Таким чином, суд вважає, що досудове розслідування не проведено належним чином, відповідно до норм КПК України, а тому стверджувати, що вжито усіх заходів, а також, що проведено необхідні оперативно-розшукові заходи та слідчі дії, якими не встановлено особи, яка вчинила дане кримінальне правопорушення, у суду немає підстав.

Аналізуючи наведене, а також те, що органом досудового розслідування не вжито усіх заходів для встановлення особи, яка вчинила дане кримінальне правопорушення, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора не підлягає задоволенню, а тому у закритті кримінального провадження слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 2, 40, 91, 92, 110, 284, 372 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова по кримінальному провадженню № 0000472 від 05.03.2016 року за ч. 1 ст. 190 КК України про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційної скарги поновлено, вважається, що ухвала набрала законної сили.

Суддя- ОСОБА_1