ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2945/21 Справа № 191/2304/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ( в режимі відеоконференції),
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 вересня 2021 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, -

В С Т А Н О В И В:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 вересня 2021 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.
В обґрунтування прийнятого рішення судом першої інстанції зазначено, що поведінка засудженого ОСОБА_7 свідчить про те, що на даний час він лише стає на шлях виправлення, що не є достатнім для застосування до нього ст.82 КК України. Заохочення, які були надані засудженому, на думку суду мають формальний характер, оскільки підстава їх оголошення не розкрита по суті, маються загальні фрази без конкретизації дій, за які засудженого заохочено, їх метою, як вбачається з характеристики, є стимулювання правослухняної поведінки.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, та ухвалити нове судове рішення, яким замінити невідбуту частину покарання ОСОБА_7 більш м`яким.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник зазначає, що судом першої інстанції залишено поза увагою те, що ОСОБА_7 працює постійно (майже три роки) в СВК-94 і своїми руками він зробив 1/3 будівельних робіт на території СВК-94, за що заробив тільки два заохочення, третє повинні надати через декілька днів. Будь-яких грошових виплат за це він не мав жодного разу.

Крім того, судом не взято до уваги пояснення представника СВК-94 про те, що він знає ОСОБА_7 лише півроку, чим до цього і ким працював засуджений він не знає, також пояснив про те, що за весь час відбуття покарання ОСОБА_7 жодного разу не допускав порушення дисципліни і не, має жодного стягнення,.

Разом з тим, захисник вказує, що 15.04.2021 року ОСОБА_7 вже звертався до комісії установи виконання покарань у застосуванні ст. 82 КК Україно, але за проханням керівництва установи за передчасністю прийняття даного рішенні написав особисто він заяву про відмову з подальшим написанням даної заяви, як йому було вказано керівництвом установи, - через 3 місяці і тоді ніхто йому не завадить, на що він і погодився.

Також, засуджений ОСОБА_7 на шлях виправлення став, розкаявся, має позитивну характеристику з місця де відбуває покарання, працевлаштований, має неодноразові заохочення з місця позбавлення волі, має міцні соціальні зв`язки, має дружину. малолітню дитину, а також тяжко хворих батьків похилого віку і це в сукупності є вагомими підставами для задоволення його клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким за ст. 82 КК України.

Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні засуджений та його захисник підтримали вимоги апеляційної скарги.
Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника засудженого, просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Перевіривши доводи апеляційної скарги захисника засудженого про необґрунтованість висновків суду першої інстанції та наявність підстав для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, апеляційний суд вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону судом першої інстанції виконані належним чином.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно розглянув клопотання, дослідив необхідні матеріали провадження та особової справи і прийшов до обґрунтованих висновків про відсутність підтвердження того, що засуджений став на шлях виправлення, у зв`язку з чим до нього не може бути застосовано положення ст. 82 КК України.
При цьому, апеляційний суд виходить з того, що відповідно до змісту ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а й кару. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно з ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. У разі
заміни невідбутої частини основного покарання більш м`яким засудженого може бути звільнено також і від додаткового покарання у виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим, певного строку покарання.
Відповідно до ч. 3 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Відповідно до роз`яснень, які викладено в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення.
Як слідує зі змісту роз`яснень вищевказаної постанови, положення про те, що засуджений став на шлях виправлення означає, що його сумлінна поведінка і ставлення до праці свідчать про успішність процесу виправлення і можливості ефективного продовження його при умові застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.
Таким чином, однією з умов застосування до засудженого положень ст. 82 КК України і призначення йому більш м`якого покарання є те, що він став на шлях виправлення. Про вказане може свідчити його сумлінна поведінка і ставлення до праці.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 засуджений 28.02.2019 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі.

Виходячи з наявної в матеріалах характеристики, за час відбування покарання з 12.12.2018 року засуджений ОСОБА_7 зарекомендував себе посередньо, працевлаштований, має 2 заохочення, які надавалися йому з метою стимулювання правослухняної поведінки, стягнень не має. Провину та суспільну небезпеку скоєного визнає та усвідомлює повністю, розкаюється у вчиненому. Виконавчі листи на засудженого до установи не надходили.

Крім того, судом першої інстанції враховано ступінь тяжкості вчиненого засудженим ОСОБА_7 злочину, який відноситься до тяжких.

Сукупність вказаних даних була прийнята до уваги судом першої інстанції. Їм дана належна оцінка, тому суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що засуджений не повною мірою довів своє виправлення та його поведінка не є достатньо сумлінною, а отже його повне виправлення на теперішній час ще не доведено.

Доводи апеляційної скарги захисника засудженого про неврахування судом першої інстанції всіх обставин справи, являються безпідставними, оскільки судом досліджені всі обставини, які мали значення для прийняття по справі законного і обґрунтованого рішення.

За таких обставин, поведінки засудженого за весь період відбування ним покарання, беручи також кінець строку відбування покарання лише 11.10.2023 року, колегія суддів вважає, що є передчасним для ствердження, що засуджений ОСОБА_7 став на шлях виправлення, що є обов`язковим елементом підстави для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, згідно зазначених вище вимог ч. 3 ст. 82 КК України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вмотивованого висновку про те, що вказані відомості не можуть характеризувати засудженого як такого, що став на шлях виправлення і має право на застосування до нього заміну невідбутої частини покарання більш м`яким та обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про законність оскаржуваного рішення та не вбачає підстав для його скасування з викладених в апеляційній скарзі мотивів, а тому в задоволенні апеляційної скарги захисника засудженого слід відмовити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 вересня 2021 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4