ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2021 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Володимир-Волинського міського суду кримінальне провадження № 0000167 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Устилуг, Володимир-Волинського району, Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, одруженого, працюючого машиністом тепловоза Локомотивне депо Ковель, громадянина України, українця, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

в с т а н о в и в:

Згідно з наказу начальника Головного управління Національної поліції у Волинській області № 10 о/с від 11.01.2021 старший сержант поліції ОСОБА_5 проходить службу на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції (далі СРПП) Володимир-Волинського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області, сержант поліції ОСОБА_6 згідно наказу Головного управління Національної поліції у Волинській області № 5 о/с від 04.01.2021 проходить службу на посаді поліцейського СРПП Володимир-Волинського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області. Вказані працівники наділені повноваженнями, визначеними ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», серед яких здійснення превентивної та профілактичної діяльності, спрямованої на запобігання вчиненню правопорушень, вживання заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припинення виявлених кримінальних та адміністративних правопорушень, здійснення своєчасного реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події, та відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є працівниками правоохоронного органу - Національної поліції.
Так, 12.03.2021 о 13 год. 38 хв. група реагування патрульної поліції, в яку входили інспектор СРПП ОСОБА_5 та поліцейський СРПП ОСОБА_6 здійснювали реагування на повідомлення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , щодо вчинення відносно нього домашнього насильства його братом ОСОБА_7 , оскільки той приїхав до будинку заявника та завантажує його речі у свій автомобіль.
В ході реагування на повідомлення встановлено, що дане майно належить матері заявника ОСОБА_8 , яка у зв`язку із сімейними обставинами виявила бажання змінити місце проживання. А тому, в діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП.
У зв`язку з цим, працівниками СРПП Володимир-Волинського РВП було повідомлено ОСОБА_4 про те, що він здійснив завідомо неправдивий виклик спеціальних служб - поліції, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.183 КУпАП.
Перебуваючи у житловому будинку, що в АДРЕСА_1 , 12.03.2020 близько 14 год. 20 хв. у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на пропозицію та надання неправомірної вигоди працівникам СРПП Володимир-Волинського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області, які перебували на службі, за невчинення ними дій із використанням наданої їм влади, а саме нескладання відносно нього постанови про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 просив працівників СРПП не складати на нього постанову про вчинення адміністративного правопорушення, за що він надасть їм грошові кошти. На пропозицію ОСОБА_4 про надання грошових коштів за нескладання постанови про вчинення ним адміністративного правопорушення, поліцейські СРПП відмовились отримувати будь-яку неправомірну вигоду, при цьому попередили, що такі дії є неправомірними і вони тягнуть за собою кримінальну відповідальність.
Однак ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, не надаючи значення попередженням працівників поліції, о 14 год. 21 хв. 12.03.2021, перебуваючи у власному житловому будинку, надав поліцейським ОСОБА_5 та ОСОБА_6 неправомірну вигоду в сумі 2000 грн., шляхом їх залишення під службовою папкою, котра знаходилась на кухонному столі, за невчинення дій з використанням наданої їм влади - нескладання відносно нього постанови про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП, та непритягнення до адміністративної відповідальності за вчинення вказаного адміністративного правопорушення.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю. Щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні та просить суворо не карати.
Оскільки фактичні обставини справи не оспорюються учасниками судового провадження, учасники судового провадження не заперечують щодо визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження фактичних обставин справи, немаючи сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, тому відповідно до ч. 3,4 ст. 349 КПК України, суд приходить до висновку, що дослідження фактичних обставин справи слід обмежити допитом обвинуваченого, дослідити дані у справі, що характеризують його особу.

Учасникам судового провадження розяснено, що вони позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у пропозиції службовій особі надати та наданні неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує надати таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади є доведеною та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 369 КК України.

Обставиною, що помякшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує помякшуючі покарання обставини та відсутність обтяжуючих покарання обставин, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, працює.

Враховуючи те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженних, а також запобігання вчинення нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, суд з урахуванням вищенаведених обставин прийшов до висновку про призначення покарання ОСОБА_4 у виді штрафу, що буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобіганню вчиненню ним та іншими особами нових злочинів.

Таке покарання відповідатиме принципам законності, справедливості, індивідуалізації покарання та вимогам ст.ст. 50, 65 КК України.
Долю речових доказів вирішити в порядку, передбаченому ст.ст. 96-1, 96-2 КК України, ст. 100 КПК України.

Судові витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді штрафу в сумі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень.

Речові докази: чотири грошові купюри номіналом 500 грн кожна в сумі 2000 гривень конфіскувати в дохід держави в порядку, передбаченому ст.ст. 96-1, 96-2 КК України. Диск залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий:/підпис/

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя ОСОБА_1