КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 серпня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,
за участю
представника власника майна ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 26 липня 2021 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 , погодженого прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , про арешт майна в кримінальному провадженні № 0001075 від 04 грудня 2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, а саме грошових коштів, які вилучені під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Відмовляючи у задоволенні клопотання, слідчий суддя в ухвалі вказав, що під час розгляду клопотання не встановлено, що грошові кошти є предметом кримінального правопорушення та відповідають критеріям які зазначені у ст.98 КПК України. Також вказав, що до клопотання не надано доказів необхідності накладення арешту з метою забезпечення його збереження.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді прокурор Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора про арешт майна задовольнити, накласти арешт на майно, що було вилучено під час обшуку квартири АДРЕСА_2 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_8 , а саме грошові кошти на загальну суму 17 600 доларів США: номіналом 100 доларів США, загальною кількістю 176 шт., номіналом 1 долар США в кількості 15 шт., номіналом 2 долари США в кількості 2 шт., номіналом 5 доларів США в кількості 12 шт., номіналом 10 доларів США в кількості 4 шт., 20 доларів США в кількості 20 шт., 50 доларів США в кількості 9 шт.; грошові кошти на загальну суму 1 350 євро, номіналом 50 євро в кількості 27 шт.; купюру номіналом 1 леу в кількості 1шт.; грошові кошти в сумі 1200 рублів: номіналом 500 рублів в кількості 1 шт., номіналом 100 рублів в кількості 5 шт., та купюра номіналом 50 рублів в кількості 2 шт., з метою збереження речових доказів.
Як зазначає прокурор, вказані грошові кошти набуті кримінально протиправним шляхом та мають важливе значення для встановлення фактів і обставин у даному кримінальному провадженні, у зв`язку з цим, відповідно до ст. 98 КПК України, є речовими доказами та відповідають критеріям майна, на яке може бути накладено арешт, визначеним ст. 170 КПК України.

В судове засідання прокурор не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений завчасно та належним чином, подав клопотання про відкладення розгляду поданої апеляційної скарги, яке не підтверджене будь-якими документами поважності причин неявки, що дає суду апеляційної інстанції підстави розглядати справу у його відсутність.
Крім того, апеляційний суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки
Заслухавши доповідь судді, доводи представника власника майна, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просив залишити без змін ухвалу слідчого судді, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні слідчого відділу Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві знаходиться кримінальне провадження №0001075 від 04 грудня 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 191 КК України.
13 липня 2021 року на підставі ухвали слідчого судді Подільського районного суду м. Києва №758/8733/21 було проведено обшук квартири АДРЕСА_2 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_8 , в ході якого вилучено грошові кошти на загальну суму 170 600 доларів США: номіналом 100 доларів США, загальною кількістю 176 шт., номіналом 1 долар США в кількості 15 шт., номіналом 2 долари США в кількості 2 шт., номіналом 5 доларів США в кількості 12 шт., номіналом 10 доларів США в кількості 4 шт., 20 доларів США в кількості 20 шт., 50 доларів США в кількості 9 шт.; грошові кошти на загальну суму 1 350 євро, номіналом 50 євро в кількості 27 шт.; купюру номіналом 1 леу в кількості 1шт.; грошові кошти в сумі 1200 рублів: номіналом 500 рублів в кількості 1 шт., номіналом 100 рублів в кількості 6 шт., та купюра номіналом 50 рублів в кількості 2 шт.

14 липня 2021 року старший слідчий Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 , за погодженням із прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , звернулась до слідчого судді Подільського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на грошові кошти, які вилучені під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 26 липня 2021 року у задоволенні клопотання про арешт майна було відмовлено.

Колегія суддів звертає увагу, що наведені в клопотанні слідчого доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції, при цьому було вислухано доводи прокурора та представників власників майна, досліджено матеріали судового провадження, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.
Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно, слідчий суддя суду першої інстанції послався на вимоги ст. 170 КПК України та вказав, що органом досудового розслідування не встановлено, що грошові кошти є предметом кримінального правопорушення та відповідають критеріям які зазначені у ст.98 КПК України. Також вказав, що доклопотання не надано доказів необхідності накладення арешту з метою забезпечення його збереження.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, що має бути викладена у клопотанні та відповідати вимогам закону.

Вказана норма також узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, встановлюючи наявність правових підстав для арешту майна, виходячи з наданих органом досудового розслідування матеріалів, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність таких підстав у цьому кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Як правильно зазначив в ухвалі слідчий суддя, у даномупровадженні слідчий та прокурор не навели достатніх підстав вважати, що майно, відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, а тому підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, для накладення арешту на майно не вбачається.

Долучена до клопотання постанова старшого слідчого СВ Подільського УП ГКНП в м. Кимєві ОСОБА_7 від 14 липня 2021 року про визнання вилучених грошових коштів речовим доказом є формальною, оскільки за своїм змістом не містить даних на підтвердження того, що майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України. У ній не вказано, з яких мотивів слідчий виходив при вирішенні питання про визнання вказаного майна речовими доказами, виходячи з кваліфікації кримінальних правопорушень дані щодо яких внесені до ЄРДР(а.с.19-21).
В ухвалі слідчого судді детально проаналізовано, з чим погоджується і колегії суддів апеляційної інстанції, що органом досудового розслідування жодним чином не доведено, що грошові кошти, на які слідчий просить накласти арешт, мають важливе доказове значення для доведення будь якої з обов`язкових ознак злочинів, передбачених ч.3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, були знаряддям вчинення вказаних кримінальних правопорушень, зберегли на собі їх сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі прокурора, не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 307, 309, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 26 липня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 , погодженого прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , про арешт майна в кримінальному провадженні № 0001075 від 04 грудня 2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, а саме грошових коштів, які вилучені під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ ____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/4924/2021
Єдиний унікальний номер 758/9781/21
Категорія: ст. 171 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_9
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1