Справа №577/4222/21 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/449/21 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - арешт майна
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2021 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Суми матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 07 вересня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000628 від 03 вересня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.240 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою слідчого судді, відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_7 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000628 від 03 вересня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.240 КК України.

Не погодившись з таким рішенням слідчого судді, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати дану ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою накласти арешт шляхом встановлення заборони відчуження, розпорядження, користування на вилучене під час оглядів 03 вересня 2021 року майно, а саме:

- автомобіль марки «МАЗ 64221» н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_8 , мешканцю АДРЕСА_1 із причепом «SCHWARZMULLER HKS-37E-S1» н.з. НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_4 , що належить на праві власності ОСОБА_9 , мешканцю АДРЕСА_2 із піском у кількості 24 тон, що належать державі в особі Попівської сільської ради Конотопського району Сумської області, визначивши місце зберігання Конотопський РВП ГУНП в Сумській області: м. Конотоп, вул. Генерала Тхора,6;

- колісний екскаватор «JSB JS160W» кузов № НОМЕР_5 , автомобіль марки «КРАЗ 6510» н.з. НОМЕР_6 , товарно-транспортну накладну №3 від 03.09.2021 ФОП ОСОБА_10 , що належать ОСОБА_10 , мешканцю АДРЕСА_3 , визначивши місце зберігання Конотопський РВП ГУНП в Сумській області: м. Конотоп, вул. Генерала Тхора, 6.

В обґрунтування своїх вимог прокурор зазначав, що вказана ухвала слідчого судді підлягає скасуванню внаслідок неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Вказував, що вилучене під час огляду 03.09.2021 майно, транспортні засоби і документи є речовими доказами по кримінальному провадженню, так як воно має ознаки, передбачені ст.98 КПК України і постановою слідчого визнано речовими доказами.

Зазначав, що судом прийнято доводи володільця майна ОСОБА_10 та його представника ОСОБА_11 про те, що пісок, який перевозився в автомобілі «МАЗ 64221» н.з. НОМЕР_1 із причепом «SCHWARZMULLER HKS-37E-S1» н.з. НОМЕР_3 , нібито походить із с. Таранське Конотопського району, де володілець майна ОСОБА_10 проводить роботи по розробленню водойми у ході виконання договору з поліпшення її технічного стану та благоустрою. На підтвердження цього ОСОБА_11 надав проектно-кошторисну документацію. Однак, вказана документація не може підтверджувати походження піску, який був завантажений до автомобіля.

Звертав увагу на те, що суд прийняв до уваги доводи володільця майна ОСОБА_10 та його представника ОСОБА_11 про те, що перевезення піску з с. Таранське до м. Конотоп було необхідним для того, щоб уберегти видобутий під час розроблення водойми пісок від крадіжок місцевих мешканців, оскільки територія ставка є досить великою і її важко огородити парканом. Натомість очевидно, що перевезення піску з такою метою було б нерентабельним для господарської діяльності ОСОБА_10 , а відтак такі доводи є неспроможними і не заслуговують на увагу суду.

Вказував, що слідчим суддею не взято до уваги докази, надані стороною обвинувачення, а саме протоколи допиту свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які вказують, що під час свого слідування з відрядження у м. Кролевець помітили як саме в районі с. Лисогубівка з ґрунтової дороги виїхав автомобіль «МАЗ 64221» н.з. НОМЕР_1 із причепом «SCHWARZMULLER HKS-37E-S1» н.з. НОМЕР_3 , який був завантажений піском. Таким чином, вказані покази доводять походження піску саме з с. Лисогубівка, де знаходиться незаконний кар`єр, а не з с. Таранське, яке знаходиться в іншій стороні.

Звертав увагу на те, що як випливає з аудіо-відеозапису засідання, слідчим суддею вказані протоколи допитів свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 взагалі не досліджувалися та не оголошувалися, що безумовно перешкодило суду всебічно та повно оцінити надані сторонами докази та прийняти справедливе рішення.

Зазначав, що слідчим суддею обмежено сторону обвинувачення у праві на апеляційне оскарження ухвали про відмову в арешті майна, оскільки оголошення повного тексту ухвали встановлено на кінець шостого дня після проголошення вступної та резолютивної частини, а саме на 13.09.2021 о 16 год. 20 хв., натомість відповідно до вимог ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом 5 днів з дня її проголошення.

До початку апеляційного розгляду від учасників, а саме прокурора відділу 09/1 Сумської обласної прокуратури ОСОБА_15 , власника майна ОСОБА_10 та його представника адвоката ОСОБА_11 надійшли заяви, про розгляд вказаної апеляційної скарги без їх участі. Колегія суддів вважає за можливе за таких обставин провести апеляційний розгляд без участі сторін, та без фіксування судового засідання технічними засобами, що узгоджується з вимогами ч.4 ст.405 КПК України.

Тому, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження у провадженні СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області перебуває кримінальне провадження №0000628 від 03 вересня 2021 року за попередньою кваліфікацією ч. 3 ст. 240 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно протоколу огляду місця події від 03.09.2021 року слідчим Конотопського ВП виявлено на в`їзді до с. Заводське Конотопського району зі сторони с. Лісогубівка на трасі автомобіль «МАЗ 64221» н.з. НОМЕР_1 із причепом «SCHWARZMULLER HKS-37E-S1» н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_16 з піском в кількості близько 30 т, із супроводжуючими документами на пісок ТТН №3 від 03.09.2021 року ФОП ОСОБА_10 із вказанням пункту навантаження АДРЕСА_4 (переміщення грунтів згідно кошторисної документації), в кількості 24 т. Крім того, під час огляду 03.09.2021 року біля с. Лисогубівка Конотопського району (в районі мосту через р. Єзуч) на території природно-заповідного фонду регіональний ландшафтний парк «Сеймський» виявлено кустарний кар`єр по видобутку піску із свіжим розкопуванням і насипами піску розміром 9х9 м, глибиною 3 м, із слідами ковша екскаватора, поряд з яким виявлено екскаватор колісний «JSB JS160W» кузов № НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_17 із нашаруваннями свіжого піску на ковші та автомобіль марки «КРАЗ 6510» н.з. НОМЕР_6 під керуванням ОСОБА_18 із нашаруваннями свіжого піску в кузові, що належать ОСОБА_10 .

06 вересня 2021 року слідчий СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором, про накладення арешту на вилучене під час огляду 03.09.2021 року майно, а саме: автомобіль марки «МАЗ 64221» н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_8 із причепом «SCHWARZMULLER HKS-37E-S1» н.з. НОМЕР_3 ; свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_4 , що належить на праві власності ОСОБА_9 із піском; колісний екскаватор «JSB JS160W» кузов № НОМЕР_5 , автомобіль марки «КРАЗ 6510» н.з. НОМЕР_6 , товарно-транспортну накладну №3 від 03.09.2021 року ФОП ОСОБА_10 , що належать ОСОБА_10 заборонивши відчуження, розпорядження, користування, визначивши місце зберігання Конотопський РВП ГУНП в Сумській області: м. Конотоп, вул. Генерала Тхора, 6.

07 вересня 2021 року ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області в задоволенні даного клопотання було відмовлено.

Відмовляючи у задоволені клопотання про арешт майна слідчий суддя виходив з того, що матеріали клопотання не містять доказів того, що у даному випадку автотехніка, щодо якої внесено клопотання про її арешт була задіяна при видобуванні піску біля с. Лисогубівка Конотопського району (в районі мосту через р. Єзуч) на території природно-заповідного фонду регіональний ландшафтний парк «Сеймський» та з наданих слідчим матеріалів неможливо встановити, що незаконне видобування корисних копалин відбувалося саме на земельній ділянці, що розташована за вказаною адресою.

Крім того, матеріали клопотання не містять даних про те, що місцем походження, вилученого в ході огляду, піску є с. Лисогубівка Конотопського району (в районі мосту через р. Єзуч) на території природно-заповідного фонду регіональний ландшафтний парк «Сеймський». Також, як вбачається із протоколу огляду від 03.09.2021 року, в ході огляду місця події не проводилося вимірювання обсягу завантаженого на автомобілі піску. Слідчий суддя дійшов висновку, що позбавлення права використання транспортних засобів, як про це заявлено у клопотанні, для їх володільців свідчитиме те, що вони позбавляються права користуватися транспортом при проведенні господарської діяльності, що з огляду на вищевстановлені обставини кримінального провадження свідчить, що таке втручання у здійснення права власності особи, на даному етапі не відповідає потребам досудового розслідування.

Колегія суддів, вивчивши надані на апеляційний розгляд матеріали провадження, погоджується з таким висновком слідчого судді, виходячи з наступного.

Відповідно до положень статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу: якщо воно було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного і обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен був врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Будь-яких відомостей, які б свідчили про наявність підстав для арешту вищезазначених транспортних засобів, як доказу у кримінальному провадженні або те, що вони підлягають спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.240 КК України суду не надано.

Як вбачається відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР за попередньою кваліфікацією за ч.3 ст. 240 КК України, а саме порушення правил охорони або використання надр, незаконне видобування корисних копалин якщо вони вчинені на територіях чи об`єктах природно-заповідного фонду або вчинені за попередньою змовою групою осіб, або вчинені особою, раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею, чи службовою особою з використанням службового становища.

В клопотанні слідчий, як на підставу накладення арешту на майно послався лише на те, що авто техніка визнана речовими доказами у кримінальному провадженні.

Апелянтом не доведені правові підстави для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні та для забезпечення кримінального провадження, матеріали справи не містять інформації щодо повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення в даному кримінальному провадженні.

Не доведено значення вилучення вказаного майна для встановлення обставин у вказаному кримінальному провадженні і можливість використання його як доказу у кримінальному провадженні, який може бути зіпсований, знищений, перетворений, пошкоджений чи прихований.

Більше того, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що матеріали клопотання не містять доказів того, що у даному випадку автотехніка, щодо якої внесено клопотання про її арешт була задіяна при видобуванні піску біля с. Лисогубівка Конотопського району (в районі мосту через р. Єзуч) на території природно-заповідного фонду регіональний ландшафтний парк «Сеймський» та з наданих слідчим матеріалів неможливо встановити, що незаконне видобування корисних копалин відбувалося саме на земельній ділянці, що розташована за вказаною адресою.

Крім того, матеріали клопотання не містять даних про те, що місцем походження, вилученого в ході огляду, піску є с. Лисогубівка Конотопського району (в районі мосту через р. Єзуч) на території природно-заповідного фонду регіональний ландшафтний парк «Сеймський».

Також, як вбачається із протоколу огляду від 03.09.2021 року, в ході огляду місця події не проводилося вимірювання обсягу завантаженого на автомобілі піску.

Таким чином, лише позбавлення права використання транспортних засобів, як про це заявлено вимоги у клопотанні, для їх володільців свідчить про те, що вони позбавляються права користуватися ним при проведенні господарської діяльності, що з огляду на вищевстановлені обставини кримінального провадження свідчить про таке втручання у здійснення права власності особи, яке на даному етапі не відповідає потребам досудового розслідування. Прокурором в своїй апеляційній скарзі, такі висновки слідчого судді, спростовані не були.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що прокурором не доведено, що потреби досудового розслідування в конкретному кримінальному провадженні виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу, і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор, відповідно до п.2 ч.3ст.132 КПК України не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні.

Щодо доводів прокурора про те, що вилучене під час огляду 03.09.2021 майно, транспортні засоби і документи є речовими доказами по кримінальному провадженню, як правильно вказав суд першої інстанції та погоджується колегія суддів, визнання автотехніки речовими доказами у даному випадку не може бути єдиною підставою для накладення на них арешту.

Щодо доводів прокурора про те, що володілець майна ОСОБА_10 та його представник ОСОБА_11 підтвердили факт проведення робіт по розробленню водойми, то вони самі по собі не вказують на те, що пісок він брав саме в кар`єрі в с.Лісогубівка. Водночас прокурор не надав ні суду першої інстанції, ні апеляційному суду доказів, які б встановлювали зв`язок між вилученим під час огляду піском та місцем, з якого органи досудового розслідування вважають що він був добутий.

З цих же підстав колегія суддів вважає безпідставними і твердження прокурора про те, що факт перевезення піску із одного місця на інше, з метою його збереження від крадіжки, може вказувати на його видобуток із заповідної зони, що в сторони обвинувачення є підставою для арешту цього майна.

Також колегія суддів не може погодитись з висновками прокурора про те, що поясненнями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 підтверджується факт видобутку піску саме з кар`єру, що знаходиться в с. Лисогубівка. Оскільки ті бачили лише автомобіль з причепом , які виїхали з ґрунтової дороги в районі с. Лисогубівка, однак не були очевидцями того, де саме добувався завантажений в причепі пісок.

Сама ж оцінка показань свідків як доказів є предметом дослідження в суді під час судового розгляду по суті пред`явленого особі обвинувачення.

Не вбачає колегія суддів і обмеження прокурора у праві на апеляційне оскарження судового рішення з тих підстав що він вказав у скарзі. Про результат розгляду клопотання слідчого про арешт майна прокурор знав та не був позбавлений права звернутись в порядку його апеляційного оскарження. Натомість відсутність повного тексту судового рішення не позбавляє прокурора права подати в подальшому доповнення до своєї раніше поданої скарги.

Таким чином, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора, оскільки вони не спростовують висновків ухвали слідчого судді і не підтвердженні належними доказами.

Враховуючи викладене, колегія суддів підстав для скасування або зміни ухвали слідчого судді, за доводами апеляційної скарги не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 ч.3 п.1, 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 07 вересня 2021 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно, залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4