Справа № 466/8521/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2022 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючий суддя ОСОБА_1

секретар с/з ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові

кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, непрацюючого, раніше судимого, останній раз 22.01.2020 Шевченківським районним судом м. Львова за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком два роки, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , а згідно рапорту заступника начальника ВП № 1 ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 , останнє відоме місце проживання обвинуваченого: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 будучи раніше неодноразово судимий, зокрема останній раз 22.01.2020 Шевченківським районним судом м. Львова за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки належних висновків не зробив та повторно вчинив кримінальні правопорушення проти власності.

Так, ОСОБА_4 04.09.2021 року о 15 год. 15 хв., перебуваючи за адресою м. Львів, Миколайчука, 9, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), діючи повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою власного протиправного збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу, із території КНП ЛШМД м. Львова, що за вище вказаною адресою викрав «камеру дезінфекційну КС - 3» Інв. №10472678 вартістю 1707 грн., розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв КНП ЛШМД м. Львова., матеріальні збитки на загальну суму 1707 грн.

У судовому розгляді обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та надав пояснення про обставини вчиненого, якими встановлено, що він 04.09.2021 вдень, післяобідній час, проходячи вул. Миколайчука у м. Львові зайшов на територію КНП ЛШМД м. Львова маючи умисел здати на металобрухт якісь предмети для власного збагачення, шляхом вільного доступу, із території КНП ЛШМД, що за адресою м. Львів, вул. Миколайчука, 9 викрав дезінфекційну камеру, яку здав у пункт прийому металу, за що отримав кошти у розмірі 400 гривень. Після чого був затриманий охороною і переданий працівникам поліції.

У вчиненому розкаюється, просить його суворо не карати.

Фактичні обставини справи та докази, які підтверджують доведеність вини ОСОБА_4 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення не оспорювались в судовому засіданні ні самим обвинуваченим, ні іншими учасниками судового розгляду.

Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

В зв`язку із чим судом, після роз`яснення сторонам кримінального провадження наслідків визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, особливості апеляційного оскарження окремих судових рішень згідно ч.2 ст.394 КПК України, ухвалено обмежитись допитом обвинуваченого та дослідити матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Оцінюючи встановлені та досліджені судовим розглядом обставини вчиненого кримінального правопорушення, суд приходить висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, так як своїми умисними діями він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, його наслідки, особу винного, який будучи засуджений 22.01.2020 Шевченківським районним судом м. Львова за ч. 2 ст. 186 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки належних висновків не зробив та повторно вчинив кримінальні правопорушення проти власності, не одружений, не працюючий, на обліку в психіатричному диспансері внаслідок будь-яких психічних вад не перебуває, визнання обвинуваченим своєї вини, його відношення до вчиненого.

Обставиною, що відповідно до вимог ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд визнає щире каяття.

Обставини, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання судом не встановлені.

Суд вважає, що міру покарання ОСОБА_4 слід обрати у виді позбавлення волі, в межах санкції статті, за якою кваліфіковано злочин.

Крім того, на підставі ч.1 ст. 71 КК України засудженому ОСОБА_4 слід частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 22.01.2020 за ч. 2 ст. 186 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 обрано ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова у виді тримання під вартою з визначенням застави 07.02.2022 року.

Речовий доказ «камеру дезінфекційну КС - 3» Інв. №10472678, що переданий на відповідальне зберігання уповноваженому представнику потерпілої сторони слід повернути потерпілому - КНП ЛШМД м. Львова.

Цивільний позов не заявлявся.

Судові витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 371, 373, 374 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 71 КК України засудженому ОСОБА_4 частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 22.01.2020 за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі, призначивши остаточне покарання строком 4 (чотири) роки 2 (два) місяці позбавлення волі.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з часу обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою 07.02.2022 року.

Речовий доказ «камеру дезінфекційну КС - 3» Інв. №10472678, що переданий на відповідальне зберігання уповноваженому представнику потерпілої сторони - повентути потерпілому Комунальному неприбутковому підприємству «Лікарня швидкої медичної допомоги м. Львова».

Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.ст.394, 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1