Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 7 11/820/22
Провадження № 1-кс/711/273/22
У Х В А Л А

09.02.2022 м. Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання слідчого СУ ГУ Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_4 , що винесене у кримінальному провадженні № 0000109, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.03.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28, ч.4 ст.358, ч.3 ст.209 КК України, про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СУ ГУ Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_5 звернулася до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, за погодженням прокурора відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_4 , що винесене у кримінальному провадженні № 0000109, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.03.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28, ч.4 ст.358, ч.3 ст.209 КК України, про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

У обґрунтування клопотання зазначено, що ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.03.2020 СУ ГУНП в Черкаській області зобов`язано внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинені кримінальні правопорушення, передбачені ч.3 ст.28, ч.4 ст.358; ч.3 ст.209 КК України, які зазначені в заяві ОСОБА_6 від 02.07.2019, відносно подружжя ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Розслідуванням встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000579 від 25.02.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 191 ч.5 КК України, щодо службових осіб кредитних спілок « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та « ІНФОРМАЦІЯ_3 », які здійснили привласнення грошових коштів сказаних спілок.

26.12.2016 кримінальне провадження №0000579 за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч. 5 ст. 191 КК України з обвинувальним висновком скеровано до суду.

Крім того, встановлено, що у ході досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000579 було встановлене майно, яке на праві приватної власності належало ОСОБА_9 , та могло бути придбане за рахунок коштів вкладників кредитних спілок « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Постановою слідчого СУ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_10 винесена постанова про накладення арешту на рухоме та нерухоме майно ОСОБА_9 .

Одним із об`єктів нерухомості були земельна ділянка та розташований на ній будинок по АДРЕСА_1 . Так, встановлено, що ОСОБА_9 14.12.2005, на підставі договору купівлі-продажу, отримав у власність житловий будинок з надвірними спорудами, розташований на земельній ділянці, розміром 1175 кв.м. На вказаній земельній ділянці розташований один житловий будинок із мансардою, позначений на генеральному плані літерою А2-1 керамзітоблоки, жилою площею 32,7 кв.м., загальною площею 119,2 кв.м, гараж Д, гараж-сарай-літня кухня У, погріб Ж, огорожа 1, водоколонка 2. Відповідно до договору купівлі-продажу, продаж зазначеного будинку з надвірними спорудами вчинено за ціною 606 000 грн., що еквівалентно 120 000 доларам США, з яких 151 500 грн., що еквівалентно 30 000 доларів США, отримано продавцем під час підписання договору від покупця, а 454 500 грн., що еквівалентно 90 000 доларів США, сплачено ЧФ АТ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (Україна), шляхом перерахування безготівкових коштів на рахунок продавця. Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 15.12.2005, будинок по АДРЕСА_1 належить ОСОБА_11 . Відповідно до договору іпотеки від 16.12.2005, вказаний договір забезпечує виконання зобов`язань Іпотекодержателя ( ОСОБА_11 ) за кредитним договором №356/2005 від 16.12.2005 стосовно отриманої кредитної суми кредиту 90 000 доларів США. Строк повернення кредиту 15 грудня 2020 року. Предметом іпотеки є нерухомість, придбана за вищевказаним договором купівлі- продажу.

03.02.2009 укладений договір поруки №356/2005/S-1 між кредитором ВАТ « ІНФОРМАЦІЯ_5 », боржником ОСОБА_11 та поручителем ОСОБА_12 про те, що поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором за виконання боржником зобов`язань по погашенню кредиту, відсотків, пені, штрафів, неустойок.

01.09.2009 ОСОБА_12 , як поручитель, внесла на рахунок ВАТ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » 57 538,43 доларів США та розрахувалась по заборгованості ОСОБА_9 перед банком. 01.09.2009 між ВАТ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » та ОСОБА_12 підписаний договір про переуступку права вимоги за договором іпотеки №356/200S1 від 16.12.2005.

01.09.2009 нотаріально посвідчений договір про задоволення вимог іпотекодержателя ОСОБА_12 , на підставі якого остання набула права вимоги до позичальника на суму 57 538,43 доларів США, що еквівалентно 459 674,52 грн. на день укладення договору.

У зв`язку з відсутністю коштів у позичальника для задоволення вимог кредитора, сторони погодились задовольнити вимоги кредитора, шляхом позасудового врегулювання за правилами ст.ст. 36, 37 ЗУ «Про іпотеку». Іпотекодавець передає, а іпотекодержатель набуває права власності на житловий будинок з прибудовою і мансардою, надвірними спорудами і будівлями та земельну ділянку, площею 260 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки -02-008-0006, на якій розташований вказаний будинок, що має загальну площу 119,2 кв.м., житлову площу 32,7 кв.м., позначений на технічному плані літерою А2-1 керамзітоблоки, жилою площею 32,7 кв.м, загальною площею 119,2 кв.м, гараж Д, гараж-сарай-літня кухня У, погріб Ж, огорожа 1, водоколонка 2.

У клопотанні також зазначено, що допитаний по кримінальному провадженню ОСОБА_9 пояснив, що у 2009 році він погодився на переоформлення свого будинку по АДРЕСА_1 на ОСОБА_12 , як забезпечення повернення їй отриманих в позику коштів, крім того, вона та її чоловік ОСОБА_13 погодились виплатити йому різницю між його боргом перед ними та фактичною вартістю будинку. Також, ОСОБА_7 знали, що все його майно, в зв`язку з кредитами та кримінальними переслідуванням, арештоване, але сказали, що вони мають достатньо зв`язків, щоб вирішити цю проблему. Він підписав всі документи, які підготували Кононенки у нотаріуса ОСОБА_14 , а коли прийшов визначений домовленістю строк виплати йому різниці суми, ОСОБА_13 сказав, що нічого йому платити не будуть. Аналогічна ситуація відбулась із приміщенням по АДРЕСА_2 , де знаходилась КС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та КС « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Шахрайським шляхом, надавши йому недостовірну інформацію та ввівши в оману, шляхом подання до суду завідомо неправдивої інформації, подружжя ОСОБА_7 отримало рішення суду про визнання права власності на це приміщення. Коли це відбулось, він ОСОБА_9 звертався із заявами в усі правоохоронні органи, вказував на ознаки злочину в діях ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , але жоден правоохоронний орган не прийняв ніяких мір, щоб запобігти позбавлення його права на його нерухоме майно. Кононенко силоміць вигнали його і з будинку, і з приміщення, де розташовувались кредитні спілки, про що він також повідомляв правоохоронні органи.
Крім того, допитані по кримінальному провадженню працівник КС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та КС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ОСОБА_15 , а також вкладники кредитних спілок повідомили, що їм відомо, що ОСОБА_9 будував будинок по АДРЕСА_1 за рахунок коштів вкладників вказаних спілок, які привласнював, так само він разом з ОСОБА_16 , з якою співмешкав, придбав приміщення по АДРЕСА_2 .
Ініціатор клопотання вказує, що аналізом отриманих у ході слідства документів встановлено, що мало місце підроблення документів та подання завідомо недостовірних відомостей ОСОБА_12 до суду та нотаріуса, завдяки чому були отримані незаконні судові рішення та незаконні підстави для зняття арешту з майна підозрюваних.
25.07.2018 слідчий звернувся до Придніпровського районного суду з клопотанням про накладення арешту на майно, так як стало відомо, що ОСОБА_12 та ОСОБА_13 мають намір продажу вищевказаної нерухомості, про що свідчили оголошення на сайтах агентства нерухомості.
01.10.2018 об`єкти нерухомості, а саме: два триповерхові житлові будинки А-ІІІ і Б-ІІ з загальними площами відповідно 519,9 м2 і 478,5 м2 з мансардами та прибудовами п/д, п/д1, а, а1, а2, б, м/с, басейн II, літній душ Д, туалетом И, навіси В, ВІ, Г, Ж, огорожі 1, 2, 3, 4, 5, замощення І, III, що за адресою: АДРЕСА_3 та нежитлові вбудовано-прибудовані приміщення 1-го поверху з 2-1 по 2-14 та підвалу І, II, III (А-10), загальною площею 158,4 м2 по АДРЕСА_4 визнано речовими доказами по кримінальному провадженню №0000404.

09.11.2018 по кримінальному провадженню №0000404 ухвалою апеляційного суду Черкаської області накладено арешт на майно, а саме: житловий будинок А-ІІІ площею 519,9 кв.м з мансардою та прибудовами п/д,б,м/с, навіс, Г,В, літній душ Д, туалет И, огорожа № 1-5, замощення І,ІІІ, басейн ІІ. за адресою АДРЕСА_1 , житловий будинок Б-ІІ площею 478,5 кв.м з мансардою та прибудовами п/д,б,м/с, навіс, В1,Ж, літній душ Д,туалет И, огорожа № 3,4,5, замощення ІІІ за адресою: АДРЕСА_5 , та вбудовано-прибудовані приміщення 1-го поверху з №2-1 по №2-14 та приміщення підвалу І,ІІ,ІІІ, загальною площею 158,4 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , в частині заборони його відчуження.
Допитаний по кримінальному провадженню ОСОБА_6 пояснив, що в кінці березня 2009 року ОСОБА_13 та його дружина ОСОБА_12 , підтримуючи тісні стосунки з ОСОБА_11 та його сином ОСОБА_17 , отже достовірно знаючи, що в нього у приватній власності є два самочинно збудованих у 2006-2008 роках будинки, площею 519,9 м.кв. та 478,5 м.кв. та інші об`єкти інфраструктури; офіс КС ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_2 по АДРЕСА_6 за цією ж адресою, крім того, дві земельні ділянки в межах м. Черкаси, загальною площею 7 336 м.кв., крім того, все це знаходиться під арештом, який накладено ІНФОРМАЦІЯ_6 , вирішили сприяти ОСОБА_18 легалізувати вищевказане майно, загальною вартістю 3,6 млн. доларів США. Для реалізації плану по легалізації майна ОСОБА_11 подружжя ОСОБА_7 запропонували ввести їх в договір поруки як поручителя перед банком ІНФОРМАЦІЯ_5 . Для цього ОСОБА_12 заднім числом введена як поручитель в ІНФОРМАЦІЯ_5 для виконання всіх договірних зобов`язань ОСОБА_11 перед банком, в тому числі боргу 57 358,40 доларів США, від загальної суми 90 000 доларів США, яку він отримав в позику від банку. Після цього, 25.08.2008 вона надає два кредити ОСОБА_11 і відразу ж в цей же день вимогу іпотекодержателя на будинок, який ОСОБА_11 купив за кредитні кошти і останній задовольнив вимогу по іпотеці, таким чином ОСОБА_12 отримала у власність його будинок, площею 119,5 м.кв. на земельній ділянці 1173,6 м.кв. У подальшому, тобто 25.09.2008, ОСОБА_12 надала ОСОБА_11 ще один кредит в сумі 2 700 000 грн., що на день неповернення становило 325 000 доларів США. За першим кредитом у сумі 1 300 000 грн., що становило 162 000 доларів США, ОСОБА_12 набула права власності на два будинки, загальною вартістю 5 млн. доларів США. Для того, щоб прикрити різницю між своїми затратами в сумі 216 000 доларів США, ОСОБА_12 набула у власність майно, вартістю 5 млн. доларів США, це свідчить про те, що подружжя ОСОБА_7 ввели в оману суддю ОСОБА_19 з приводу того, що вони самостійно за 5 місяців побудували ці житлові об`єкти разом з інфраструктурою. Крім того, за планом подружжя ОСОБА_7 , ОСОБА_13 через ЧООБТІ узаконив самочинно побудовані ОСОБА_20 об`єкти на самозахваченій ним же ділянці 2713 м.кв. замість знесеного будинку, житловою площею 97,3 м.кв. Тобто, ОСОБА_13 отримав в ЧООБТТ, завдяки інвентаризації працівниками ЧООБТІ, незаконний документ, зі слів ОСОБА_8 , за неправомірну вигоду керівнику ЧООБТІ. ОСОБА_12 , маючи на руках новий технічний паспорт, отриманий ОСОБА_13 з ІНФОРМАЦІЯ_7 під виглядом розваленого старого будинку, площею 119,5 м. кв. на земельній ділянці 1175 м.кв., таким чином, вводячи суд в оману, отримала ухвалу Соснівського райсуду про визнання права власності на майно за собою. По такій же схемі виводиться і майно ОСОБА_21 , а саме вбудовано-прибудоване приміщення з підвалом за адресою АДРЕСА_2 , під надану позику 2 700 000 грн. та іпотеку. Тобто, все це майно, яке раніше належало ОСОБА_8 , а саме: два триповерхові будинки по АДРЕСА_1 , АДРЕСА_5 та вбудовано-прибудоване приміщення з підвалом по АДРЕСА_2 , було передано у власність ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Таким чином, виконавши свої зобов`язання перед ОСОБА_11 про виведення майна у власність подружжя ОСОБА_7 , в подальшому вони через суд знімають арешти з вказаного майна. Ці всі дії, на його думку, є спланованими, направленими на легалізацію майна ОСОБА_11 подружжям ОСОБА_7 , що є другим етапом легалізації, який тривав з вересня 2008 по 2013 рік. У цій схемі основну виконавчу роль здійснюють Кононенки з мовчазної згоди ОСОБА_11 , діє злочинне угрупування в складі подружжя ОСОБА_7 та сім`ї ОСОБА_22 ( ОСОБА_8 ). В основі цієї змови лежать гроші. Спочатку гроші викрадені з кас КС ІНФОРМАЦІЯ_2 та КС ІНФОРМАЦІЯ_3 злочинною групою в складі ОСОБА_11 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , ОСОБА_23 , а потім легалізовані в майно ОСОБА_22 ( ОСОБА_24 ). У подальшому це майно в другому етапі легалізації зосереджується у руках подружжя ОСОБА_7 . Третій етап легалізації заключав виставлення майна подружжям ОСОБА_7 на продаж через мережу Інтернет, а саме будинку по АДРЕСА_1 і за попередньою домовленістю з ОСОБА_20 , отримані гроші повинні були бути розділені пополам між ними. Ні подружжя ОСОБА_7 , ні сім`я ОСОБА_24 не надали підтвердження суду, в тому числі і слідчому судді, в який спосіб вони мали розділити це майно. Хоча ОСОБА_7 , щоб долучити ОСОБА_11 до утаємниченого договору про розподіл у подальшому грошових коштів, обіцяли надати останньому 500 000 доларів США, про що свідчить розписка ОСОБА_12 від 27.08.2009.
Допитаний по кримінальному провадженню ОСОБА_8 пояснив, що ОСОБА_12 та ОСОБА_13 мали розрахункові рахунки у банках: АТ « ІНФОРМАЦІЯ_8 », АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_9 », АТ « ІНФОРМАЦІЯ_10 ».

Відповідно до викладеного вище та з метою встановлення істини по кримінальному провадженню, виникла необхідність в отриманні інформації у АТ « ІНФОРМАЦІЯ_10 » на ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 , та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: чи мали ОСОБА_13 та ОСОБА_12 розрахункові рахунки в АТ « ІНФОРМАЦІЯ_10 », якщо так, то які саме номера рахунків, їх коди валют та роздруківку руху коштів по даним рахункам з часу відкриття по теперішній час, з метою дослідження інформації про рух коштів по вказаному рахунку для перевірки показів щодо наявності у родини грошових коштів для надання позики ОСОБА_8 , погашення заборгованості останнього перед банком « ІНФОРМАЦІЯ_5 » та здійснення будівництва двох будинків по АДРЕСА_1 .
Таким чином, слідчий органу досудового розслідування просить надати дозвіл на тимчасовий доступ до зазначених вище документів, з метою забезпечення таким чином виконання завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 163 КПК України, слідчий просить розглянути зазначене клопотання без повідомлення представників АТ « ІНФОРМАЦІЯ_10 » (МФО НОМЕР_1 ), у володінні якого знаходяться вказані у клопотанні документи, так як існує загроза зміни або знищення зазначених документів.

У судове засідання слідчий та прокурор не з`явилися, вказавши у клопотанні про проведення судового розгляду без їх участі. Крім того, 09.02.2022 слідчий ОСОБА_5 подала до суду заяву, в якій просить провести розгляд клопотання за її відсутності та без фіксації судового розгляду технічними засобами. Крім того, просить задовольнити дане клопотання на підставі обґрунтування, наведеного у ньому та з урахуванням доказів, доданих до клопотання.

На підставі ч. 2 ст. 163 КПК України, враховуючи клопотання слідчого, з метою недопущення зміни або знищення речей та документів, що містять інформацію, доступ до якої є предметом клопотання слідчого, судове засідання проводиться без виклику особи, у володінні якої знаходиться така інформація.

Згідно із нормами ч. 1 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась, враховуючи й клопотання слідчого.

Враховуючи думку слідчого, перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000109 від 17.03.2020 щодо кримінального провадження, у рамках якого подане клопотання та дослідивши докази по вказаних матеріалах, враховуючи те, що для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування зазначеного вище факту і неможливості отримання необхідних відомостей в інший спосіб, а також те, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказана у клопотанні інформація має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою у володінні, якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити з їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення.

Відповідно до ч. 2 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Пунктом 5 та 8 частини 1 статті 162 КПК України визначено, що до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належать відомості, які можуть становити банківську таємницю; персональні дані особи, що знаходяться у її особистому володінні або в базі персональних даних, яка знаходиться у володільця персональних даних.

За приписами ст. 60 Закону України «Про банки та банківську діяльність» - інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним або стала відомою третім особам при наданні послуг банку або виконанні функцій, визначених законом, а також визначена у цій статті інформація про банк є банківською таємницею.

Банківською таємницею, зокрема, є:

1) відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України;

2) інформація про операції, проведені на користь чи за дорученням клієнта, вчинені ним правочини;

3) фінансово-економічний стан клієнтів;

4) інформація про організацію та здійснення охорони банку та осіб, які перебувають у приміщеннях банку;

5) інформація про організаційно-правову структуру юридичної особи - клієнта, її керівників, напрями діяльності;

6) відомості стосовно комерційної діяльності клієнтів чи комерційної таємниці, будь-якого проекту, винаходів, зразків продукції та інша комерційна інформація;

7) інформація щодо звітності по окремому банку, за винятком тієї, що підлягає опублікуванню;

8) коди, що використовуються банками для захисту інформації;

9) інформація про фізичну особу, яка має намір укласти договір про споживчий кредит, отримана під час оцінки її кредитоспроможності;

10) інформація про організацію та здійснення інкасації коштів та/або перевезення валютних цінностей;

11) інформація про банки чи клієнтів банків, що збирається від банків під час здійснення банківського нагляду, валютного нагляду, нагляду (оверсайту) платіжних систем та систем розрахунків, а також нагляду у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення;

12) інформація про банки чи клієнтів банків, отримана Національним банком України відповідно до міжнародного договору або за принципом взаємності від органу банківського нагляду іншої держави;

13) рішення Національного банку України про застосування заходів впливу, крім рішень про накладення штрафів, про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Положення частин першої і другої цієї статті не поширюються:

на інформацію, що підлягає обов`язковому опублікуванню. Перелік інформації, що підлягає обов`язковому опублікуванню, встановлюється Національним банком України;

на відомості про боржників, які є пов`язаними з банком особами, що прострочили виконання зобов`язань (за основною сумою та процентами) перед банком на строк понад 180 днів, а також про вимоги банків до таких боржників, а щодо банку, процедура ліквідації якого розпочата відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", - на відомості про всіх боржників, які, за даними бухгалтерського обліку банку, прострочили виконання зобов`язань (за основною сумою та процентами) перед таким банком незалежно від строку прострочення.

Інформація з системи депозитарного обліку, що знаходиться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_13 , не є банківською таємницею. Розкриття та захист інформації, що міститься в системі депозитарного обліку, здійснюється ІНФОРМАЦІЯ_14 та банками на підставі та в порядку, встановлених законом про депозитарну систему України.

Національний банк України видає нормативно-правові акти з питань зберігання, захисту, використання та розкриття інформації, що становить банківську таємницю, та надає роз`яснення щодо застосування таких актів.

Положення інших законів України щодо обсягу та порядку розкриття інформації, що становить банківську таємницю, діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно із п.п. 1, 2 ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Частиною сьомою статті 163 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей, документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей та документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

За положеннями п.п. 4.1 п. 4 Правил зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці, затверджених постановою НБУ 14.07.2006 № 267 вилучення (виїмка) речей і документів, які містять інформацію, що становить банківську таємницю, проводиться на підставі ухвали слідчого судді, суду про тимчасовий доступ до речей і документів та в порядку і з дотриманням вимог глави 15 розділу II Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Аналіз доданих до клопотання слідчого документів свідчить про те, що на даному етапі проведення досудового розслідування кримінального провадження є достатньо відомостей, які свідчать про те, що були вчинені кримінальні правопорушення, передбачені ч.3 ст.28, ч.4 ст.358, ч.3 ст.209 КК України.

Таким чином, як на думку слідчого судді, органом досудового розслідування частково доведено, що є достатньо відомостей, які підтверджують той факт, що документи, до яких слідчий просить надати тимчасовий доступ, можуть бути використані в якості доказів та мають суттєве значення для встановлення обставин події кримінального правопорушення, оскільки можуть підтвердити або спростувати такі обставини та на підставі цих відомостей можливо встановлення осіб, причетних до його вчинення.

Отже, клопотання слід задовольнити лише у частині надання дозволу на тимчасовий доступ до документів по розрахункових рахунках ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_11 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_12 (номери рахунків, їх коди валют, роздруківки руху коштів по даним рахункам за період з 20.08.2008 по 01.10.2009, із зазначенням залишку грошових коштів на момент здійснення кожної операції, класифікації за дебетом та кредитом рахунків, ініціаторів платежів та одержувачів коштів, номерів платіжних документів, конкретного часу та дати платежу, суми коштів, повних даних платника та отримувача коштів (їх найменувань, ідентифікаційних кодів, найменувань і МФО банків, номерів рахунків контрагентів та інших наявних даних) ідентифікації призначення платежу, а також сальдо на початок та кінець кожного банківського дня), що знаходяться у володінні АТ « ІНФОРМАЦІЯ_10 » (МФО НОМЕР_1 ), юридична адреса: АДРЕСА_7 , з можливістю тимчасового вилучення копій вказаних документів.
Що стосується іншої частини клопотання, то у його задоволенні слід відмовити, оскільки воно не є обгрунтуваним, враховуючи наведені у клопотанні обставини та норми ч. 2 ст. 160 та ч. 5 ст.163 КПК України.

Як на думку слідчого судді, органом досудового розслідування жодним чином не обгрунтовано період часу з моменту відкриття по теперішній час, за який слід, як на думку слідчого, отримати інформацію по розрахункових рахунках ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_11 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , що знаходяться в АТ « ІНФОРМАЦІЯ_10 » (МФО НОМЕР_1 ), враховуючи час вчинення злочину та відомості, які свідок ОСОБА_8 зазначив у протоколі його допиту, як свідка у кримінальному провадженні № 0002651 від 24.05.2019.

Таким чином, слід надати дозвіл на тимчасовий доступ до зазначеної вище інформації за період часу з 20.08.2008 по 01.10.2009.
Крім того, слід зазначити, що враховуючи характер та зміст інформації, яка міститься у документах, дозвіл на тимчасовий доступ до яких слід надати органу досудового розслідування, слідчий суддя вважає, що іншим способом довести певні обставини кримінального провадження № 0000109 від 17.03.2020, неможливо, враховуючи потребу таких документів для їх дослідження.

Отже, з огляду на потреби досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000109 від 17.03.2020, слідчий суддя вважає, що заходи щодо обмеження права на таємницю охоронюваної законом інформації, у частині тимчасового доступу до документів, котрі містять банківську таємницю, з можливістю подальшого вилучення їх копій, що знаходяться у володінні АТ « ІНФОРМАЦІЯ_10 » (МФО НОМЕР_1 ), є виправданими, а тому клопотання у цій частині підлягає до задоволення.

При цьому, як зазначено слідчим у прохальній частині поданого клопотання, він, у тому числі, просить зобов`язати службових осіб АТ « ІНФОРМАЦІЯ_10 » видати завірені копії вказаних у клопотанні документів, проте, частиною другою статті 131 КПК України визначено вичерпний перелік заходів забезпечення кримінального провадження, до якого не входить: «зобов`язання вчинити певні дії».

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

«Зобов`язання вчинити певні дії» не відноситься до заходів забезпечення кримінального провадження, а отже КПК України не передбачає права слідчого, прокурора на звернення до слідчого судді з таким клопотанням.

Згідно з ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Одним з елементів цього засадничого принципу є доступ до правосуддя, забезпечений незалежними та неупередженими судами.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

У свою чергу, пункт 18 частини першої статті 3 КПК України визначає: «слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні…».

Таким чином, законодавець чітко визначив роль слідчого судді у системі кримінального судочинства: забезпечити, аби правоохоронні органи під час здійснення наданих їм повноважень не порушували права, свободи і інтереси особи.

Це завдання може виправдати різноманітні повноваження слідчого судді, спрямовані на забезпечення прав, свобод і інтересів осіб, навіть якщо вони недостатньо чітко передбачені законодавством. Приклад таких повноважень можна знайти у статті 206 КПК України, коли законодавство зобов`язує слідчого суддю «вжити необхідних заходів», не визначаючи перелік цих заходів.

Однак, навіть при найширшому розумінні ролі слідчого судді, неможливо узгодити з нею право слідчого судді розширювати - порівняно із законодавством - повноваження державних органів і посадовців. Слідчий суддя може лише обмежити у конкретному випадку, виходячи з обставин справи, використання вже наданих їм законом повноважень.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом. Тобто, враховуючи сферу дії принципу диспозитивності, процесуальний закон чітко зазначає, у який спосіб суд, слідчий суддя вирішують питання. Таким чином, слідчий суддя має вирішувати питання, які віднесені до його повноважень процесуальним законом і саме в спосіб, передбачений процесуальними нормами.

Кримінальне процесуальне законодавство за своєю суттю складає корпус положень, які обмежують свободу дій держави при розслідувані кримінальних правопорушень. Сенс кримінального процесуального законодавства у демократичній країні полягає у тому, щоб збалансувати цей легітимний інтерес у розслідуванні кримінальних правопорушень з іншими - не менш важливими - цінностями і інтересами суспільства: захистом від надмірного втручання держави у приватну сферу, захистом від свавілля, цінністю особистої свободи, запобіганню приниженню гідності, цінністю сімейних зв`язків, свободою підприємницької діяльності тощо.

Таким чином, в іншій частині клопотання слід відмовити, зокрема, у частині прохання слідчого про зобов`язання службових осіб АТ « ІНФОРМАЦІЯ_10 » видати завірені копії вказаних у клопотанні документів.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що відповідно до ч. 2 ст. 21 КПК України вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 40, 107, 131, 132, 159-168, 372 КПК України слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СУ ГУ Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю,- задовольнити частково.

Надати дозвіл слідчому СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 , старшим слідчим в ОВС СУ ГУНП в Черкаській області, які входять до складу слідчої групи у кримінальному провадженні №00109 від 17.03.2020, а саме: ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , а також за дорученням слідчого в порядку ст.ст. 40, 41 КПК України оперативним працівникам ГУНП в Черкаській області, на тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю, а саме: до документів по розрахункових рахунках ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_11 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_12 (номери рахунків, їх коди валют, роздруківки руху коштів по даним рахункам за період з 20.08.2008 по 01.10.2009, із зазначенням залишку грошових коштів на момент здійснення кожної операції, класифікації за дебетом та кредитом рахунків, ініціаторів платежів та одержувачів коштів, номерів платіжних документів, конкретного часу та дати платежу, суми коштів, повних даних платника та отримувача коштів (їх найменувань, ідентифікаційних кодів, найменувань і МФО банків, номерів рахунків контрагентів та інших наявних даних) ідентифікації призначення платежу, а також сальдо на початок та кінець кожного банківського дня), що знаходяться в АТ « ІНФОРМАЦІЯ_10 » (МФО НОМЕР_1 ), юридична адреса: АДРЕСА_7 , з можливістю тимчасового вилучення (виїмки) завірених належним чином копій вказаних документів.

В іншій частині відмовити.

Копію ухвали надати слідчому, у провадженні якого знаходиться справа для виконання та вручення її відповідальній особі, на яку покладено обов`язок по її виконанню, роз`яснивши їй, що у разі невиконання ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів будуть застосовані положення ст. 166 КПК України.

У разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Строк дії ухвали до 09.03.2021 включно.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1