КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 16 листопада 2021 року клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29 вересня 2021 року та апеляційну скаргу прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 ,на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29 вересня 2021 року,
ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою залишено без задоволення клопотання Заступника начальника відділу особливих доручень управління правової допомоги Департаменту міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000583, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 березня 2020 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255 (в редакції до змін, внесених згідно із ЗУ від 04.06.2020 № 671-ІХ), ч.5 ст.27, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 28, ч.ч. 2,3 ст. 209 (в редакції до змін, внесених згідно із ЗУ від 16.12.2019 № 361-ІХ) КК України.
Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29 вересня 2021 року, скасувати її, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора та накласти арешт на:
- нежилі приміщення групи приміщень № 6 (у літері «А»), загальною площею 631,9 кв.м.) по вул. Ломоносова, 73-з в м. Києві, реєстраційний номер об`єкта 000;
- нежилі приміщення групи приміщень 5 (у літері «А»), загальною площею 763,8 кв.м, по вул. Ломоносова, 73-з в м. Києві, реєстраційний номер об`єкта 000;
- нежилі приміщення групи приміщень № 4 (у літері «А»), загальною площею 822,4 кв.м, по вул. Ломоносова, 73-з в м. Києві, реєстраційний номер об`єкта 00;
-нежилі приміщення групи приміщень № 3 (у літері «А»), загальною площею 880,6 кв.м, по вул. Ломоносова, 73-з в м. Києві, реєстраційний номер об`єкта 000;

Єдиний унікальний 757/50447/21-к Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_7
Провадження № 11сс/824/6108/2021 Доповідач ОСОБА_1

Категорія ст.170 КПК України

-нежилі приміщення групи приміщень № 2 (у літері «А»), загальною площею 673,5 кв.м, по вул. Ломоносова, 73-з в м. Києві, реєстраційний номер об`єкта 000;

- нежилі приміщення групи приміщень № 1 (у літері «А»), загальною площею 442,6 кв.м, по вул. Ломоносова, 73-з в м. Києві, реєстраційний номер об`єкта 000, із забороною відчуження та розпорядження.

Щодо підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження прокурор зазначає, що слідчим суддею 29 вересня 2021 року розглянуто клопотання про арешт майна без участі прокурора, копію ухвали стороні обвинувачення не надіслано, а нарочно отримано в приміщенні Печерського районного суду 07 жовтня 2021 року, апеляційну скаргу подано 08 жовтня 2021 року.
Апелянт вважає оскаржувану ухвалу незаконною, необґрунтованою, невмотивованою, постановлену з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, та такою, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.
Зазначає, що слідчим суддею не взято до уваги матеріали клопотання, в яких обґрунтовано мету накладення арешту та докази на підтвердження вчинення злочинною організацією кримінальних правопорушень.
В судове засідання представник ТОВ «БІЛДІНГС ЕМПАЄР», - адвокат ОСОБА_8 не з`явився, надіслав повторне клопотання про відкладення судового засідання, однак підтверджень поважності причин неявки не надав, про час та місце судового засідання його повідомлено у встановленому законом порядку, а тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за відсутності представника ТОВ «БІЛДІНГС ЕМПАЄР», - адвоката ОСОБА_8 що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.
Як убачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 13 березня 2020 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, під № 0000583, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 (в редакції до змін, внесених згідно із Законом України від 04.06.2020 № 671- IX), ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 28, ч.ч. 2, 3 ст. 209 ( в редакції до змін, внесених згідно із Законом України від 16.12.2019 № 361-ІХ) КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що у 2016 році громадяни України, перебуваючи на її території створили стійке ієрархічне об`єднанням декількох осіб (п`ять і більше), члени якого за попередньою змовою зорганізувалися для спільної діяльності з метою безпосереднього вчинення тяжких або особливо тяжких злочинів учасниками цієї організації.
До складу вказаної злочинної організації увійшли ряд осіб які, починаючи з 2017 року вчинили у складі цієї організації заволодіння коштами іноземних громадян шляхом шахрайства, в особливо великих розмірах, з використанням електронно-обчислювальної техніки, з подальшою легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних внаслідок вчинення такого суспільно небезпечного протиправного діяння.
Залучення коштів відбувалося через спеціально створені Інтернет-сайти та трейдингові платформи під назвами:
- «Trade Capital», яка діяла на сайті www.tradecapital.com;
- «Fibonetix», яка діяла на сайті www.fibonetix.com;
- «Nobel Trade», яка діяла на сайті www.nobeltrade.com,
- «Forbslab», яка діяла на сайті www.forbslab.com;
- «Huludox», яка діяла на сайті www.huludox.com, які нібито дозволяли отримувати прибуток від начеб-то реальних торгів на фондовому ринку різними фінансовими інструментами. З метою введення інвесторів в оману, учасники злочинної організації, за допомогою програмного інтерфейсу сайтів імітували здійснення угод з купівлі-продажу активів та фіктивне значне зростання прибутку від вкладених коштів.
Після цього особам, які вклали кошти та подали заявку на виведення прибутку у готівку, телефонували працівники спеціально створених колл-центрів, які вдаючи з себе представників вказаних торгівельних платформ, обманним шляхом вимагали внесення додаткових коштів в :умі 15% від отриманого прибутку в якості збору за обслуговування та комісії за переведення в готівку.
В подальшому акаунти вкладників блокувались, а розміщені на них кошти привласнювались учасниками злочинної групи, всього на загальну суму 9 364 532, 46 євро, що в перерахунку в національній валюті, відповідно до курсу встановленого Національним банком України, станом на 01.01.2021 становить 325 323 858 грн., що є особливо великим розміром.
В подальшому, після вчинення шахрайства учасники організованої групи - громадяни України, отримавши злочинним шляхом кошти потерпілих, вчинили фінансові операції та правочини з ними, шляхом перерахування та придбання на своє ім`я, близьких родичів та осіб з кола свого оточення рухомого та нерухомого майна (житлові та нежитлові приміщення, паркомісця, транспортні засоби).
В березні 2021 року ОСОБА_9 та ОСОБА_10 повідомлено про підозру в учиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209 КК України.
В подальшому ОСОБА_9 та ОСОБА_10 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
17.06.2021 ОСОБА_11 повідомлено про підозру в учиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190; ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 209 КК України.
Згідно повідомлення прокурора у судовому засіданні, 04 листопада 2021 року підозру вручено і ОСОБА_12 .
Так, встановлено, що компетентними органами Федеративної Республіки (Німеччина здійснюється досудове розслідування в кримінальній справі стосовно ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та інших учасників злочинної організації у вчиненні шахрайства та легалізації доходів, одержаних злочинним шляхом.
Досудовим розслідуванням у даному кримінальному провадженні встановлено, що ОСОБА_12 упродовж 2017-2020 років на території України придбав елітні автомобілі загальною вартістю близько 24 млн. грн., нерухомість, а також сформував статутні капітали у підприємствах, в яких він та його батько - ОСОБА_13 є кінцевими бенефіціарними власниками. На такі підприємства також зареєстровано нерухоме та рухоме майно.
У ході огляду виписок рахунків, відкритих ОСОБА_12 у ПАТ КБ «Приватбанк», за період з 01.01.2017 по 18.08.2020, виявлено операції із зарахування готівкових коштів через касу та термінали банку на загальну суму 68 995 605 грн., 1 741 400,75 доларів США та 500 340 євро.
Крім того, було оглянуто виписки рахунків відкритих підозрюваним у кримінальному провадженні ОСОБА_9 у ПАТ КБ «Приватбанк». В ході огляду встановлено, що за період з 01.01.2017 по 18.08.2020 останнім проводились операції із зарахування готівкових коштів через касу та термінали банку на загальну суму 8 333 388 грн., 982 385 доларів США та 7 800 євро, з яких 7 763 441 грн. були перераховані на рахунки ОСОБА_12 .
Таким чином, є об`єктивні підстави вважати, що кошти ошуканих іноземних громадян легалізовані ОСОБА_12 та іншими співучасниками вчинення злочинів на території України під виглядом придбання рухомого, нерухомого майна, а також підприємств.
07.05.2020 кінцевим бенефіціарним власником ТОВ «БІЛДІНГС ЕМПАЄР» () стає компанія «Ріджв Холдінгс ЛТД» (RIJV HOLDINGS LTD)» та її фактичний власник ОСОБА_12 .
В подальшому, з метою приховання та маскування рухомого та нерухомого майна набутого злочинним шляхом в той час і підприємств, яким є ТОВ «БІЛДІНГС ЕМПАЄР» (), кінцеві бенефіціари та керівники ТОВ «БІЛДІНГС ЕМПАЄР» () неодноразово змінювалися на номінальних директорів, які були підконтрольні Рохліну та діяли за його вказівкою, та наразі з 20.07.2021 таким є батько ОСОБА_12 - ОСОБА_13 .
Розмір статутного капіталу ТОВ «БІЛДІНГС ЕМПАЄР» () становить 95 804 130,24 грн.
Згідно інформації від правоохоронних органів Німеччини, кошти від шахрайської схеми надходили на рахунки «RIJV HOLDINGS LTD» (номер НОМЕР_1 , Велика Британія), керівником та засновником якої є ОСОБА_12 . Так, у період з 01.03.2019 по 28.01.2020 від компанії «Remini Consulting LP» (Велика Британія) на рахунки «RIJV HOLDINGS LTD» надійшло 10 824 660 євро.
ТОВ «БІЛДІНГС ЕМПАЄР» () є власником нерухомого майна, зокрема шести нежитлових приміщень загальною площею 4 214, 8 м2 за адресою м. Київ, вул. Ломоносова, 73-з.
Таким чином, є підстави вважати, що при придбанні ТОВ «БІЛДІНГС ЕМПАЄР», яке є власником шести нежитлових приміщень площею 4 214, 8 м2 за адресою м. Київ, вул. Ломоносова, 73-з формуванні статутного капіталу ТОВ «БІЛДІНГС ЕМПАЄР», ОСОБА_12 використовувались грошові кошти, які були здобуті шляхом вчинення шахрайських дій у складі злочинної організації стосовно громадян Європи та таким чином легалізовані на території України.
07 грудня 2020 року вказані шість нежитлових приміщень постановою старшого слідчого в особливо важливих справах ГСУ НП України ОСОБА_14 визнано речовим доказом у вказаному кримінальному проваджені.
21 вересня 2021 року прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на шість нежитлових приміщень площею 4 214, 8 м2 за адресою м. Київ, вул. Ломоносова, 73-з.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29 вересня 2021 року у задоволенні клопотання прокурора відмовлено, з тих підстав, що прокурором не доведено необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, оскільки в матеріалах клопотання відсутні докази, що вказане майно набуте кримінально протиправним шляхом або є предметом кримінального правопорушення.
З таким висновком колегія суддів погодитись не може, виходячи з наступного.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Як свідчать матеріали даного провадження, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

За таких обставин, колегія суддів приходить до переконання, що матеріали судового провадження переконливо свідчать про те, що шість нежитлових приміщень площею 4 214, 8 м2 за адресою м. Київ, вул. Ломоносова, 73-з відповідають критеріям ч. 1 ст. 170, ст. 98 КПК України, оскільки містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та обґрунтовано визнано речовим доказом постановою старшого слідчого в особливо важливих справах ГСУ НП України ОСОБА_14 від 07 грудня 2020 року, що в своїй сукупності слугує підставами для застосування обмежувальних заходів в даному кримінальному провадженні.

Окрім того, метою накладення арешту є забезпечення запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, яке має критерії речових доказів та може підлягати спеціальній конфіскації.
На підставі викладеного, посилання слідчого судді на те, що органом досудового розслідування не доведено необхідність накладення арешту, є безпідставним, оскільки прокурором надано достатні на даній стадії кримінального провадження докази вважати, що майно відповідає критеріям, зазначеним в ч. 3 ст. 170 КПК України на підставі чого є правомірним накладення такого виду обтяження як арешт.

Таким чином, доводи прокурора є слушними щодо того, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою та такою, яка підлягає скасуванню, а тому висновки слідчого судді щодо відсутності наявності достатніх правових підстав для арешту майна не відповідають як матеріалам судового провадження так і вимогам КПК України.

Будь-яких суттєвих негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження колегією суддів не встановлено.

З урахуванням вказаних обставин та для уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, з метою запобігання можливості приховування, знищення майна в даному кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170-173 КПК України, необхідно накласти арешт на майно.

Керуючись статтями 117, 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА: |
Поновити прокурору Офісу Генерального прокурора ОСОБА_15 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29 вересня 2021 року та задовольнити апеляційну скаргу .
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29 вересня 2021 року, якою залишено без задоволення клопотання заступника начальника відділу особливих доручень управління правової допомоги Департаменту міжнародно- правового співробітництва Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000583, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 березня 2020 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.255 (в редакції до змін, внесених згідно із ЗУ від 04.06.2020 № 671-IX), ч.5 ст.27, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190. ч. 4 ст. 28, ч.ч. 2,3 ст. 209 (в редакції до змін, внесених згідно із ЗУ від 16.12.2019 № 361-IX) КК України, - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання заступника начальника відділу особливих доручень управління правової допомоги Департаменту міжнародно- правового співробітництва Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000583 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 березня 2020 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.255 ( в редакції до змін, внесених згідно із ЗУ від 04.06.2020 № 671-ІХ), ч.5 ст.27, ч. 4 ст. 28 ч. 4'ст. 190 ч. 4 ст. 28, ч.ч. 2,3 ст. 209 (в редакції до змін, внесених згідно із ЗУ від 16.12.2019 № 361-IX) КК України, - задовольнити.
Накласти арешт на:
- нежилі приміщення групи приміщень № 6 (у літері «А»), загальною площею 631,9 кв.м.) по вул. Ломоносова, 73-з в м. Києві, реєстраційний номер об`єкта 000;
- нежилі приміщення групи приміщень 5 (у літері «А»), загальною площею 763,8 кв.м, по вул. Ломоносова, 73-з в м. Києві, реєстраційний номер об`єкта 000;
- нежилі приміщення групи приміщень № 4 (у літері «А»), загальною площею822,4 кв.м, по вул. Ломоносова, 73-з в м. Києві, реєстраційний номер об`єкта 00;
-нежилі приміщення групи приміщень № 3 (у літері «А»), загальною площею 880,6 кв.м, по вул. Ломоносова, 73-з в м. Києві, реєстраційний номер об`єкта 000;

-нежилі приміщення групи приміщень № 2 (у літері «А»), загальною площею 673,5 кв.м, по вул. Ломоносова, 73-з в м. Києві, реєстраційний номер об`єкта 000;

- нежилі приміщення групи приміщень № 1 (у літері «А»), загальною площею 442,6 кв.м, по вул. Ломоносова, 73-з в м. Києві, реєстраційний номер об`єкта 000, із забороною відчуження та розпорядження.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3