Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

14 вересня 2021 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 16 червня 2021 року у справі за клопотанням засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, призначеного 28.03.2013 року Белградським районним судом Одеської області за ч.1 ст. 115, ч.2 ст.194, на підставі ч.1 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі на строк 12 років (25.06.2013 Апеляційним судом Одеської області вирок залишено без змін. 08.05.2014 Вищим спеціалізованим судом України - вирок та ухвалу залишено без змін. 12.03.2016 року ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області, на підставі ч.5 ст. 72 КК України, зараховано в строк основного покарання термін попереднього ув`язнення з 28.08.2012 року по 25.06.2013 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. 19.12.2019 року ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області замінено на обмеження волі невідбуту частину строку покарання, 03 роки 10 місяців 12 днів), ?

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 16 червня 2021 року в задоволенні клопотання ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування невідбутої частини покарання у виді обмеження волі відмовлено.
В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_6 покликається на незаконність та необґрунтованість ухвали суду першої інстанції.
Звертає увагу суду, що на момент подання клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання від 29 грудня 2020 року засуджений визнається таким, що не має дисциплінарних стягнень, згідно положень ч.7 ст.69 КВК України.
Зазначає, що ОСОБА_6 протягом строку відбування покарання всього 7 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності - 4 рази у період з 23.07.2013 року по 11.11.2013 рік, частково період, який припадає на час розгляду його справи у суді першої, апеляційної інстанції та всього 3 у період з 12.08.2014 року по 29.12.2020 року, в цей період засудженим було отримано 8 заохочень, та 2 у 2021 році.
Вважає, що зазначене свідчить про те, що засуджений усвідомив свою вину, визнав справедливість призначеного покарання та став на шлях виправлення, своїм ставленням до праці та дотриманням правил внутрішнього розпорядку довів своє виправлення на момент подання клопотання про застосуванням умовно-дострокового звільнення і заслуговує на застосування до нього положень ст. 81 КК України.
Просить скасувати ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 16 червня 2021 року. Прийняти нову ухвалу, якою клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання від 29 грудня 2020 року засудженого ОСОБА_6 задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника та засудженого, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника в інтересах засудженого, перевіривши ухвалу суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника в інтересах засудженого не підлягає до задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи за клопотанням засудженого ОСОБА_6 вбачається, що судом першої інстанції встановлено, що початок строку відбування останнім покарання, призначеного Белградським районним судом Одеської області за ч.1 ст. 115, ч.2 ст.194, на підставі ч.1 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі на строк 12 років обчислюється з 28 08.2012, кінець строку - 22.09.2023 р, 3/4 строку - 22.09.2020 р.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.
За вимогами ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, тобто однією з найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст.50 КК України.

Судом першої інстанції надано належну оцінку характеризуючим даним щодо засудженого ОСОБА_6 у даній справі.
Так, судом встановлено, що засуджений з 28.01.2020 року відбуває покарання у виді обмеження волі в Державній установі "Городоцький виправний центр (№131)", до якої був направлений у зв`язку із заміною 19.12.2019 року ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області невідбутої частини покарання більш м`яким.
Судом першої інстанції враховано, що за час відбування покарання у вказаному виправному центрі засуджений ОСОБА_6 отримав 3 заохочення.
Не залишено без належної оцінки суду і те, що попередні сім заохочень засуджений отримав, відбуваючи покарання у виді позбавлення волі, і вони були враховані засудженому під час заміни невідбутої частини покарання більш м`яким відповідно до вимог ст. 82 КК України. Поряд з цим до засудженого ОСОБА_6 протягом відбування покарання в установах виконання покарань застосовано 7 дисциплінарних стягнень, що свідчить про неналележну поведінку останнього під час відбування покарання та не вказує на доведення засудженим свого виправлення.
Судом враховано і те, що ОСОБА_6 відбуває покарання за вчинення, зокрема, особливо тяжкого насильницького злочину.
За наведеного, надавши повну і всебічну оцінку всім встановленим обставинам справи при розгляді клопотання суд прийшов до обґрунтованого висновку про помилковість доводів вказаних у клопотанні щодо наявності підстав для застосування до засудженого ОСОБА_6 положень ст. 81 КК України з наведенням відповідних мотивів в оскаржуваній ухвалі.
З таким висновком погоджується і колегія суддів, оскільки належна поведінка, дотримання порядку та умов відбування покарання є для засуджених обов`язком впродовж всього строку відбування покарання, процес виправлення та перевиховання має бути постійним та послідовним, призначене покарання, як захід примусу застосовано від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину та полягає в передбаченому законом порядку позбавленні чи обмеженні прав і свобод засудженого, через дотримання засад призначення покарання реалізуються принципи справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Колегія суддів вважає, беручи до уваги встановлені судом першої інстанції обставини, поведінка засудженого ОСОБА_6 не є бездоганною, зважаючи на 7 застосованих дисциплінарних стягнень стосовно засудженого за весь період відбування покарання, навіть при наявності 10 заохочень, 7 з яких були враховані засудженому при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким, що не свідчить про те, що останній довів своє виправлення, яке є необхідною умовою для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, у зв`язку з чим клопотання є передчасним, оскільки відсутні підстави вважати, що засуджений остаточно став на шлях виправлення.
Крім того, колегія суддів звертає увагу на тяжкість вчинених засудженим злочинів, зокрема, проти життя та здоров`я особи і на тривалість не відбутого, навіть заміненого більш м`яким, строку покарання.
Наведені у апеляційній скарзі, та наголошені в судовому засіданні стороною захисту позитивні дані щодо засудженого ОСОБА_6 , на думку колегії суддів, не є у даному випадку безумовною підставою для застосування стосовно засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
За наведеного, на думку колегії суддів, ухвала суду першої інстанції є законною та обгрунтованою, тому підстав для її скасування не вбачається.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, ?

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 16 червня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування невідбутої частини покарання у виді обмеження волі, залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника в інтересах засудженого ОСОБА_6 ? без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3