Справа № 608/1038/17
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и

29 грудня 2021 року м.Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої: судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Теребовлі кримінальне провадження, внесене 29 червня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000346, про обвинувачення
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, українки, з вищою освітою, заміжньої, працюючої продавцем у фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 , має на утриманні одну неповнолітню дитину, несудиму,
за ч.1 ст.190 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
Прокурором у кримінальному провадженні № 0000346, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 червня 2017 року, ОСОБА_5 пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, за наступних обставин.
Так, 16 червня 2014 року та 16 грудня 2014 року ОСОБА_8 , перебуваючи у приміщенні управління соціального захисту населення, сім`ї та праці Чортківської міської ради Тернопільської області, яке розташоване за адресою: м.Чортків, вул.Шевченка,21, Тернопільської області, керуючись єдиним злочинним наміром на незаконне отримання належних державі грошей, діючи умисно, з метою неправомірного особистого збагачення та з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, подала у вказане управління завідомо неправдиву інформацію, вказавши у деклараціях про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, датованих 16 червня 2014 року та 16 грудня 2014 року, а саме у розділі № 7 «Відомості про витрати, здійснені протягом 12 місяців перед зверненням» дані про те, що вона не купляла транспортних засобів, автомобілів та механізмів у період з 16 червня 2013 року по 16 червня 2014 року та у період з 16 грудня 2013 року по 16 грудня 2014 року.
Зазначена у вказаних деклараціях інформація не відповідала дійсності, оскільки 14 квітня 2014 року ОСОБА_8 придбала автомобіль марки «RENAULT» вартістю 67900 грн., який зареєструвала 22 квітня 2014 року.
ОСОБА_8 усвідомлювала, що у випадку подання нею правдивих відомостей про майновий стан управлінням соціального захисту населення, сім`ї та праці Чортківської міської ради Тернопільської області їй буде відмовлено у призначенні, нарахуванні та виплаті соціальної допомоги, а тому вона цілеспрямовано вказала у зазначених деклараціях неправдиву інформацію для отримання такої допомоги.
Вважаючи подані ОСОБА_8 відомості достовірними, 16 липня 2014 року та 23 грудня 2014 року управлінням соціального захисту населення, сім`ї та праці Чортківської міської ради Тернопільської області двічі прийнято рішення про призначення сім`ї ОСОБА_8 державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї в сумі 2013,83 грн. щомісячно у період з 1 червня 2014 року по 30 листопада 2014 року та в сумі 980,13 грн. щомісячно у період з 1 грудня 2014 року по 31 травня 2015 року.
Внаслідок прийняття таких рішень від 16 липня 2014 року та 23 грудня 2014 року управління соціального захисту населення, сім`ї та праці Чортківської міської ради Тернопільської області у період з 1 червня 2014 року по 31 травня 2015 року незаконно нарахувало ОСОБА_8 гроші в загальній сумі 17963,76 грн., перерахувавши їх на поточний рахунок останньої № НОМЕР_1 , відкритий в ПАТ «Дельта Банк» (з 1 червня 2014 року по 30 листопада 2014 року), а також на її поточний рахунок № НОМЕР_2 , відкритий в ПАТ КБ «Хрещатик» (з 1 грудня 2014 року по 31 травня 2015 року).
Таким чином, ОСОБА_8 шляхом обману незаконно одержала належні державі гроші загальною сумою 17963,76 грн., вилучивши їх з фонду власника внаслідок того, що вони були нараховані на її банківські рахунки, чим спричинила державі в особі управління соціального захисту населення, сім`ї та праці Чортківської міської ради Тернопільської області майнову шкоду на вказану суму.
Зазначені дії ОСОБА_8 стороною обвинувачення кваліфіковано за ч. 1 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_8 вину у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 190 КК України не визнала. Вона показала, що 8 травня 2014 року вперше звернулась до управління соціального захисту населення, сім`ї та праці Чортківської міської ради Тернопільської області за отриманням державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та подала для цього відповідні документи. У червні 2014 року їй відмовили в призначенні такої допомоги, причини відмови не пригадує. Вдруге відповідні документи, у тому числі і декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, в управління соціального захисту населення, сім`ї та праці Чортківської міської ради Тернопільської області вона подала 16 червня 2014 року і тоді їй таку допомогу призначили. Оскільки допомога видається на півроку, то втретє вона подала документи, у тому числі і відповідну декларацію, до управління соціального захисту населення, сім`ї та праці Чортківської міської ради Тернопільської області 16 грудня 2014 року. Надалі щопівроку вона поновлювала документи на отримання державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. У відповідних деклараціях від 08 травня 2014 року, 16 червня 2014 року та 16 грудня 2014 року вона відображала, що у власності сім`ї перебуває автомобіль «RENAULT SCENIC». Яку суму державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям отримала у другій половині 2014 року першій половині 2015 року, не пригадує. Однак жодних дій, спрямованих на умисне заволодіння грошовими коштами держави шляхом обману, не вчиняла. Крім того, зазначила, що стороною обвинувачення під час досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні грубо порушено її право на захист. Це порушення полягало в тому, що їй не вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, що стало підставою для складання обвинувального акту. 10 лютого 2018 року старший слідчий Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 проник у будинок, де проживають її батьки і брат, та намагався вручити таке повідомлення без дати складання та дати погодження прокурором не їй, як підозрюваній, а її матері. Звернула увагу і на інші порушення її конституційних прав.
Суд розглядає кримінальне провадження відповідно до вимог статті 337 КПК України, відповідно до якої судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Згідно з ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину й не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Презумпція невинуватості є одним із основних принципів кримінального провадження. Крім того, це положення закріплено в п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожен обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення вважається невинним доти, доки його вина не буде встановлена в законному порядку.
Відповідно до статті 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені статтями 62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями частини 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог частини 1 статті 9 Конституції України ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права. Так, у справі «Барбера, Мессеґе і Хабардо проти Іспанії» від 6 грудня 1988 року, Європейський Суд з прав людини встановив, що «принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину, обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь обвинуваченого (підсудного). (Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain, judgment of 6 December 1988, Series A no. 146, p. 33, § 77).
У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
З`ясувавши обставини, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України, тобто кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, суд визнає формулювання обвинувачення, яке викладене в обвинувальному акті та описане вище недоведеним із наступних підстав.
Обґрунтовуючи висновки про наявність в діях обвинуваченої складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 190 Кримінального кодексу України, сторона обвинувачення посилалась на наступні докази, досліджені безпосередньо у судовому засіданні:
- постанову прокурора Чортківської місцевої прокуратури про виділення матеріалів досудового розслідування від 29 червня 2017 року, згідно з якою із кримінального провадження № 0000179 від 1 квітня 2017 року виділено матеріали досудового розслідування відносно ОСОБА_8 за фактом можливого вчинення нею шахрайства за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та виділеним матеріалам присвоєно реєстраційний номер 0000346 (т.2 а.к.п.35);
- копію витягу із кримінального провадження № 0000179 від 1 квітня 2017 року, в якому вказано попередню правову кваліфікацію ч. 1 ст. 358 КК України та фабулу у період часу з 2014-2016 роки отримувачі субсидій недостовірно та неповно подавали відомості в деклараціях про майновий стан та отримані доходи в управління соціального захисту, сім`ї та праці Чортківської міської ради Тернопільської області, чим заподіяли збитки Чортківському міському бюджету (т.2 а.к.п.56);
- копію інформації начальника Чортківського МРВ Управління Служби безпеки України від 31 березня 2017 року № 69/99-1074 про окремі факти порушень вимог законодавства у бюджетній сфері на території м. Чорткова, в тому числі подання окремими особами недостовірної інформації про доходи та майновий стан, внаслідок чого зайво нарахована та виплачена державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям на загальну суму 17963,76 грн. (т.2 а.к.п. 59);
- копію окремих аркушів (один аркуш акта перевірки без номера, інші із номером 38, 39, 49) акта ревізії законності призначення, нарахування та виплати усіх видів соціальної допомоги, пільг, субсидій та інших виплат, що здійснюються за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів в управлінні соціального захисту населення, сім`ї та праці Чортківської міської ради за період з 1 квітня 2014 року по 31 грудня 2016 року від 10 березня 2017 року № 04-22/1, складеного Управлінням Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області, з якого вбачається про факт незаконного отримання ОСОБА_8 соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям за період з 1 червня 2014 року по 31 травня 2015 року в сумі 17963.76 грн. (т.2 а.к.п.64-67);
- копію розрахунку зайво нарахованої державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, а саме: ОСОБА_8 за період з 1 червня 2014 року по 31 травня 2015 року на загальну суму 17963,76 грн. (т.2 а.к.п.69);
- запит начальнику управління соціального захисту населення, сім`ї та праці Чортківської міської ради Тернопільської області від 07 червня 2017 року про надання інформації щодо процедури призначення, нарахування та виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї, а також оформлення такої допомоги ОСОБА_8 , відповідь на цей запит від 21 червня 2017 року, у якій надані роз`яснення про те, що процедура призначення та виплати такого виду допомоги передбачена Законом України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям», Порядком призначення та виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року № 250, а також підтверджено факти призначення та виплати у 2014-2015 роках ОСОБА_8 такої допомоги (т.2 а.к.п. 74-75);
- запит начальнику ТСЦ № 6145 Регіонального сервісного центру в Тернопільській області від 15 червня 2017 року про надання інформації про реєстрацію ОСОБА_8 у 2014 році автомобіля марки «RENAULT» та його вартість, а також відповідь на вказаний запит від 16 червня 2017 року, з якої вбачається, що ОСОБА_8 22 квітня 2014 року зареєстровала автомобіль марки «RENAULT MEGANE SCENIC», 2007 року випуску, номерний знак НОМЕР_3 , про що видано свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4 , вартість автомобіля становила 67900 грн. (т.2 а.к.п.76-77);
-копію реєстраційної картки транспортного засобу автомобіля марки «RENAULT MEGANE SCENIC», 2007 року випуску, номерний знак НОМЕР_3 , в якій зазначено технічні характеристики автомобіля та дані, на підставі яких вчинено його реєстрацію (довідки-рахунку № ВІА304777 від 14 квітня 2014 року, ВМД № 204050002/2014/1220 від 12 лютого 2014 року) (т.2 а.к.п.79);
-протокол тимчасового доступу до речей і документів від 27 червня 2017 року із описом речей та документів, які вилучені на підставі ухвали слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області від 27 червня 2017 року, а саме документів особової справи № 606694 на ім`я ОСОБА_8 , що свідчать про звернення останньої до управління соціального захисту населення, сім`ї та праці Чортківської міської ради Тернопільської області із заявою про надання державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї (т.3 а.к.п.6-123), в тому числі копії квитанції від 14 лютого 2017 року про повернення переплати ОСОБА_8 у розмірі 2000 грн. (т.3 а.к.п. 119), копії квитанції від 19 квітня 2017 року про повернення коштів ОСОБА_8 у розмірі 1700 грн. (т.3 а.к.п. 120), копії квитанції від 26 квітня 2017 року про повернення коштів ОСОБА_8 у розмірі 2000 грн. (т.3 а.к.п.121), копії квитанції від 29 травня 2017 року про повернення коштів ОСОБА_8 у розмірі 4500 грн. (т.3 а.к.п.122), витягу з платіжних документів щодо виплати державної соціальної допомоги, в т.ч. ОСОБА_8 (т.3 а.к.п.123);
-копію квитанції від 29 червня 2017 року про повернення коштів ОСОБА_8 у розмірі 7763,76 грн. (т.3 а.к.п.139);
-доручення начальника СВ Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області від 22 грудня 2017 року про проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000346 від 29 червня 2017 року, виділеному із кримінального провадження № 0000179, про вчинення кримінального правопорушення-шахрайства ОСОБА_8 (т.3 а.к.п.158);
-повідомлення ст. слідчого СВ Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області від 22 грудня 2017 року про початок досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000346 від 29 червня 2017 року, виділеному із кримінального провадження № 0000179, про вчинення кримінального правопорушення-шахрайства ОСОБА_8 (т.3 а.к.п.159);
-протокол тимчасового доступу до речей і документів від 2 лютого 2018 року із описом речей та документів, які вилучені на підставі ухвали слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області від 26 січня 2018 року, а саме наказів про призначення ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 на посади, на яких вони працювали у 2014 році, їх посадових інструкцій, відомостей про виплату ОСОБА_8 державної соціальної допомоги за період з 1 червня 2014 року по 31 травня 2015 року та інших документів (т.3 а.к.п.160-162);
-протокол тимчасового доступу до речей і документів із описом речей та документів, які вилучені на підставі ухвали слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області від 26 січня 2018 року, а саме меморіальних ордерів № 11 (зведень нагромаджувальних відомостей по приходу продуктів харчування) за період з лютого 2014 року по грудень 2016 року, меморіальних ордерів № 12 (зведень нагромаджувальних відомостей по видатках продуктів харчування) за період з лютого 2014 року по грудень 2016 року, заяви Грицей ГР. про призначення на посаду бухгалтера від 3 лютого 2014 року, згоди ОСОБА_8 на збір та обробку персональних даних від 3 лютого 2014 року (т.3 а.к.п.173-176);
-інформацію про виконання ухвали слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області про тимчасовий доступ до речей і документів від 26 січня 2018 року, яка стосується знищення документів, на підставі яких 22 квітня 2014 року вчинено реєстрацію транспортного засобу марки «RENAULT MEGANE SCENIC», 2007 року випуску, номерний знак НОМЕР_3 , на ОСОБА_8 , копію акту № 4 про відбирання на знищення і знищення документів та справ територіального сервісного центру № 6144 Регіонального сервісного центру МВС в Тернопільській області (т.3 а.к.п. 188-191);
-інформацію начальника територіального сервісного центру № 6145 МВС у Тернопільській області від 3 лютого 2018 року про придбання ОСОБА_8 автомобіля марки «RENAULT MEGANE SCENIC», 2007 року випуску, номерний знак НОМЕР_3 , вартістю 67900 грн., реєстраційну картку вказаного транспортного засобу (т.3 а.к.п.202-203);
-протокол огляду від 13 лютого 2018 року, об`єктом якого є особова справа № 606694 на ім`я ОСОБА_8 , вилучена в управлінні соціального захисту населення, сім`ї та праці Чортківської міської ради Тернопільської області та інших документів, які є додатками до протоколів тимчасового доступу до речей і документів від 1 лютого 2018 року, 2 лютого 2018 року, зокрема меморіальних ордерів № 11 (зведень нагромаджувальних відомостей по приходу продуктів харчування) за період з лютого 2014 року по грудень 2016 року, меморіальних ордерів № 12 (зведень нагромаджувальних відомостей по видатках продуктів харчування) за період з лютого 2014 року по грудень 2016 року, заяви ОСОБА_8 про призначення на посаду бухгалтера від 3 лютого 2014 року, згоди ОСОБА_8 на збір та обробку персональних даних від 3 лютого 2014 року, наказів про призначення ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 на посади, на яких вони працювали у 2014 році, їх посадових інструкцій, відомостей про виплату ОСОБА_8 державної соціальної допомоги за період з 1 червня 2014 року по 31 травня 2015 року та інших документів (т.3 а.к.п.209-210);
-речові докази: особову справу ОСОБА_8 № 606694, яка вилучена 27 червня 2017 року в управлінні соціального захисту населення, сім`ї та праці Чортківської міської ради Тернопільської області, меморіальні ордери № 11, заяву ОСОБА_13 про призначення на посаду бухгалтера від 3 лютого 2014 року, згоду ОСОБА_8 на збір та обробку персональних даних від 3 лютого 2014 року, накази про призначення ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 на посади, на яких вони працювали у 2014 році, їх посадових інструкцій, відомостей про виплату ОСОБА_8 державної соціальної допомоги за період з 1 червня 2014 року по 31 травня 2015 року (т.3 а.к.п.14-123, 211-219, 220-224).
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 суду показав, що з 11 лютого 2014 року по 13 травня 2019 року він обіймав посаду начальника управління соціального захисту населення, сім`ї та праці Чортківської міської ради Тернопільської області. Вказане управління мало статус юридичної особи комунальної форми власності, його засновником була Чортківська міська рада Тернопільської області. Відповідно до статті 11 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям», що діяла у 2014 році, кошти, призначені для виплати особі, яка звернулась за наданням державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, надходять із Державного бюджету України як субвенція. Після зарахування їх на рахунок управління соціального захисту населення, сім`ї та праці Чортківської міської ради Тернопільської області такі кошти стають коштами місцевого бюджету. Після того, як особа звернулась для отримання соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, працівники відділу призначень управління соціального захисту населення, сім`ї та праці Чортківської міської ради Тернопільської області перевіряють подані нею документи на відповідність вимогам, встановленим Порядком призначення та виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року № 250. Якщо документи відповідають таким вимогам, він, як керівник управління, приймає письмове рішення про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. Після цього проводиться визначення розміру соціальної допомоги, який встановлюється як різниця між прожитковим мінімумом для сім`ї та її середньомісячним сукупним доходом. Соціальна допомога призначається на шість місяців і виплачується один раз на місяць. Далі очолюване ним управління платіжним дорученням один раз в місяць переводить кошти для виплати такої соціальної допомоги на рахунок банківської установи, яка зараховує їх на поточні рахунки осіб, яким така допомога призначена. Платіжні доручення та інші банківські документи зберігаються в бухгалтерії окремо від особової справи особи, якій призначено державну соціальну допомогу і в ході досудового розслідування у цьому провадженні разом із особовою справою ОСОБА_8 не вилучались. Державна соціальна допомога малозабезпеченій сім`ї ОСОБА_8 перераховувалась останній із відповідного казначейського рахунку на рахунки установ банків, відкритих нею для їх зарахування. Ознайомившись із документами особової справи ОСОБА_8 , вилученими в управлінні соціального захисту населення, сім`ї та праці Чортківської міської ради Тернопільської області, та наданими суду державним обвинувачем, свідок показав, що не може стверджувати, чи проведено ОСОБА_8 виплату коштів державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям за період, який вказано в обвинуваченні, оскільки для цього необхідні банківські документи, які в особовій справі не зберігаються. З оглянутих ним документів неможливо встановити, коли і в якій сумі ОСОБА_8 виплачувалась державна соціальна допомога, оскільки відповідні документи зберігаються окремо від особової справи.
Будучи допитаною у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показала, що у 2014 році вона працювала у відділі прийому громадян управління соціального захисту населення, сім`ї та праці Чортківської міської ради Тернопільської області. У червні та грудні 2014 року ОСОБА_8 зверталась до управління для надання їй державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, вона пояснила їй, які документи необхідно для цього подати. Крім того, зазначила, що пояснювала ОСОБА_8 про необхідність відображення нею у заяві та в декларації інформації про наявне у неї та членів її сім`ї майна. Підтвердила, що у червні та грудні 2014 року ОСОБА_8 було призначено вказаний вид державної соціальної допомоги.
Свідок ОСОБА_15 , даючи показання суду, вказала, що у 2014 році вона працювала заступником начальника управління соціального захисту населення, сім`ї та праці Чортківської міської ради Тернопільської області. Особи, які звертаються за наданням тієї чи іншої державної допомоги, особисто заповнюють заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг, а також декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, за правдивість інформації, яку вони зазначили у цих документах, такі особи несуть персональну відповідальність. Їй відомо про те, що ОСОБА_8 у 2014 році зверталась у вказане управління за наданням державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, однак вона не вказала у декларації про покупку автомобіля вартістю, яка перевищує відповідну вартість для прийняття рішення про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. Підтвердила, що кошти для виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям перераховувались бухгалтерією управління соціального захисту населення, сім`ї та праці Чортківської міської ради Тернопільської області на підставі платіжних доручень.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показала, що у 2014 році вона працювала в управлінні соціального захисту населення, сім`ї та праці Чортківської міської ради Тернопільської області, зокрема, у відділі, що призначає усі види соціальних допомог. У той час їй було подано заповнені ОСОБА_8 заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг, а також декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, і за допомогою комп`ютерної програми останній було призначено державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям. Особисто із ОСОБА_8 вона не спілкувалась. Які суми соціальної допомоги виплачувались ОСОБА_8 , яким способом і коли, вона не знає.
Свідок ОСОБА_16 у судовому засіданні показала, що у 2014-2015 роках вона працювала в управлінні соціального захисту населення, сім`ї та праці Чортківської міської ради Тернопільської області. До її обов`язків входила підготовка документів для виплати соціальних допомог, зокрема, нею формувався протокол щомісячної виплати допомог особам, в тому числі і по особовому рахунку ОСОБА_8 . Такий протокол складався на півроку і передавався в бухгалтерію управління для проведення виплат.
Будучи допитаним у судовому засіданні свідок ОСОБА_17 показав, що до нього звертався слідчий для роз`яснення питання реєстрації транспортних засобів фізичними особами. Зазначив суду, що у 2014 році реєстрація транспортного засобу проводилась у МРЕВ ДАІ, які на даний час реорганізовані у територіальні органи з надання сервісних послуг МВС на підставі Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1999 року № 1388. Вказав, що момент переходу права власності на транспортний засіб і реєстрація такого транспортного засобу можуть і не співпадати. Державна реєстрація транспортного засобу свідчить про те, що транспортний засіб стає учасником дорожнього руху. Вартість автомобіля встановлюють торговельні організації, вона у 2014 році зазначалась у довідці-рахунку.
Свідок ОСОБА_9 суду показав, що він здійснював досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000346, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 червня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. За результати досудового розслідування було зібрано достатньо доказів вини ОСОБА_8 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення. Під час розслідування одержано доступ в управлінні соціального захисту населення, сім`ї та праці Чортківської міської ради Тернопільської області до особової справи ОСОБА_8 № 606694 щодо призначення їй державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. У розділі VII декларацій про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, заповнених власноручно ОСОБА_8 , нею не зазначено відомостей про витрати на придбання автомобіля, транспортного засобу (механізму), здійснені протягом 12 місяців перед зверненням за допомогою, хоча, як пояснила остання її чоловік придбав автомобіль марки «RENAULT MEGANE SCENIC», 2007 року випуску. На його думку, ОСОБА_8 умисно вказувала у декількох деклараціях неправдиві відомості про придбання транспортного засобу перед зверненням за призначенням соціальної допомоги, її дії були цілеспрямованими з метою одержання нею такої допомоги. Вартість придбаного ОСОБА_8 транспортного засобу марки «RENAULT MEGANE SCENIC», 2007 року випуску, визначалась довідкою-рахунком, яка органом досудового розслідування не здобута, оскільки вона знищена. Також суду пояснив, що матеріальні збитки, заподіяні ОСОБА_8 державі, визначені управлінням соціального захисту населення, сім`ї та праці Чортківської міської ради Тернопільської області, а тому він не забезпечував проведення експертизи щодо визначення розміру матеріальних збитків. Вважає, що вручення письмового повідомлення про підозру ОСОБА_8 у лютому 2018 року проведено із додержанням вимог Кримінального процесуального кодексу України.
Стороною обвинувачення на підтвердження початку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000346, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 червня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, надано суду постанову прокурора Чортківської місцевої прокуратури ОСОБА_18 про виділення матеріалів досудового розслідування від 29 червня 2017 року (т.2 а.к.п.35-36).
В судовому засіданні сторона захисту подала зауваження від 4 грудня 2019 року на постанову прокурора про виділення матеріалів досудового розслідування від 29 червня 2017 року (т.2 а.к.п. 37-41), клопотання № 1 від 4 грудня 2019 року про визнання всіх доказів очевидно недопустимими (т.2 а.к.п.42-46), клопотання № 2 від 22 січня 2020 року про визнання доказу очевидно недопустимим (т.2 а.к.п. 61-63), клопотання № 3 від 14 червня 2021 року (т.4 а.к.п. 85-86), клопотання № 4 від 10 листопада 2021 року про визнання всіх доказів недопустимими (т.4 а.к.п.139-143), клопотання № 5 від 10 листопада 2021 року про визнання доказів недопустимими (т.4 а.к.п. 144-148).
Суд вважає вказані клопотання сторони захисту обґрунтованими, виходячи з наступного.
Системний аналіз норм КПК України свідчить про те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні може здійснюватися шляхом внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань у порядку ч. 1 ст. 214 КПК України або шляхом виділення матеріалів досудового розслідування у порядку ч. 3 ст. 217 КПК України.
Прокурор стверджує, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000346 розпочато шляхом виділення матеріалів досудового розслідування у порядку ч.3 ст.217 КПК України. На підтвердження цього прокурор надала суду згадану постанову про виділення матеріалів досудового розслідування від 29 червня 2017 року (т.2 а.к.п.35-36).
Відповідно до ч. 3 ст. 217 КПК України у разі необхідності матеріали досудового розслідування щодо одного або кількох кримінальних правопорушень можуть бути виділені в окреме провадження, якщо одна особа підозрюється у вчиненні кількох кримінальних правопорушень або дві чи більше особи підозрюються у вчиненні одного чи більше кримінальних правопорушень.
Частина 2 ст. 19 Конституції України зобов`язує органи державної влади, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частина 1 ст. 1 КПК України визначає, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством, аналіз якого свідчить, що унормування кримінальних процесуальних відносин відбувається шляхом чіткого та імперативного визначення процедур, регламентації прав їх учасників для попередження свавільного використання владними органами своїх повноважень і забезпечення умов справедливого судочинства.
Зазначеному імперативному принципу відповідає використана у КПК України законодавча техніка, зокрема в ч.3 ст.217, що встановлює право прокурора у разі необхідності виділити в окреме провадження матеріали досудового розслідування щодо одного або кількох кримінальних правопорушень, якщо одна особа підозрюється у вчиненні кількох кримінальних правопорушень або дві чи більше особи підозрюються у вчиненні одного чи більше кримінальних правопорушень.
Про неухильне дотримання цих вимог при виділенні в окреме провадження матеріали досудового розслідування вказав Верховний Суд у постанові від 20.08.2020 у справі № 344/20740/18. Верховний Суд зазначив, що виділення матеріалів кримінального провадження в окреме провадження можливе лише за наявності матеріальних (фактичних) підстав.
Такі матеріальні (фактичні) підстави виділення в окреме провадження матеріалів досудового розслідування вичерпно закріпленні у ч. 3 ст. 217 КПК України:
- одна особа підозрюється у вчиненні кількох кримінальних правопорушень;
- дві чи більше особи підозрюються у вчиненні одного чи більше кримінальних правопорушень.
Зі змісту постанови про виділення матеріалів досудового розслідування від 29 червня 2017 року зрозуміло, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000179 розпочато 1 квітня 2017 року стосовно отримувачів субсидій, котрі у 2014-2016 роках недостовірно та неповно вказували відомості у деклараціях про майновий стан і отримані доходи, які подавали в управління соціального захисту населення, сім`ї та праці Чортківської міської ради. Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення визначена за ч. 1 ст. 358 КК України. У кримінальному провадженні № 0000179 досудове розслідування за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, не розпочиналось, нікому, у тому числі і ОСОБА_8 , письмове повідомлення про підозру не вручалось. Однак, як стверджує прокурор у цій постанові, проведеними слідчими діями з`ясовано, що одержувачка державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям ОСОБА_8 22 квітня 2014 року здійснила покупку автомобіля марки «RENAULT» вартістю 67900 грн., але при заповненні декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, нею не зазначено відомостей про витрати на придбання автомобіля, внаслідок чого їй безпідставно призначено та виплачено соціальну допомогу за період з 1 червня 2014 року по 31 травня 2015 року загальною сумою 17963.76 грн. Оскільки у кримінальному провадженні № 0000179 здійснюється розслідування за фактом безпідставного отримання державної соціальної допомоги не тільки ОСОБА_8 , а великою кількістю інших осіб, злочин, вчинений ОСОБА_8 , не має відношення до кримінальних правопорушень, вчинених іншими одержувачами державної соціальної допомоги, тому матеріали досудового розслідування стосовно ОСОБА_8 за фактом можливого вчинення нею шахрайства за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, прокурор виділила в окреме провадження. Також цією постановою прокурора виділеним матеріалам присвоєно реєстраційний номер 0000346.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Надані прокурором матеріали кримінального провадження, а також відомості, внесені до реєстру матеріалів досудового розслідування, дають підстави для висновку про те, що станом на 29 червня 2017 року (на час винесення постанови про виділення матеріалів досудового розслідування) відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань стосовно ОСОБА_8 не вносились, досудове розслідування щодо неї не розпочиналось, попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення не визначалась, письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення до прийняття прокурором рішення про виділення матеріалів в окреме провадження ОСОБА_8 не вручалось, тобто станом на 29 червня 2017 року матеріалів досудового розслідування щодо кримінального правопорушення, можливо вчиненого ОСОБА_8 , не існувало.
За таких обставин досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000346 не могло розпочинатись на підставі ч.3 ст.217 КПК України шляхом виділення із кримінального провадження № 0000179 в окреме провадження матеріалів досудового розслідування щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, у вчиненні якого підозрювалася б ОСОБА_8 .
Тому суд погоджується з доводами сторони захисту про те, що прокурором не доведено як обставин початку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000346, так і його законності. За таких обставин суд не може встановити, коли саме, якою службовою особою, якого органу розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000346.
Та обставина, що у постанові прокурора про виділення матеріалів досудового розслідування від 29 червня 2017 року вказано про присвоєння новому кримінальному провадженню номеру «0000346», свідчить про те, що вона фактично винесена після початку досудового розслідування у такому кримінальному провадженні, адже номер провадженню присвоює не учасник кримінального провадження, а Єдиний реєстр досудових розслідувань. Це прямо випливає із пункту 2 розділу 2 глави ІІ діючого у 2017 році Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 139 від 16 квітня 2016 року та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 05 травня 2016 року за № 680/28810, у якому вказано, що у Реєстрі (Єдиному реєстрі досудових розслідувань) автоматично фіксується дата обліку інформації та присвоюється номер кримінального провадження.
Суд вважає, що у даному випадку підлягає застосуванню практика Європейського суду з прав людини в тій частині, що завданням суду є встановлення того, чи провадження в цілому й, зокрема, спосіб отримання доказів були справедливими. У цьому контексті застосовується концепція «плодів отруєного дерева» (Fruit of the Poisonous Tree), тобто оцінка допустимості всього ланцюжка доказів, а не кожного окремо. Такий підхід означає, що у випадку, коли один доказ визнається недопустимим, це ставить під сумнів допустимість й інших, пов`язаних між собою. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 листопада 2019 року, справа №1-07/07, зазначено, що відповідно до сформованої практикою ЄСПЛ доктрини про плоди отруєного дерева, якщо джерело доказів є недопустимим, усі інші дані, одержані з його допомогою, будуть такими самими (рішення у справі «Гефген проти Німеччини», пп.50-52 рішення у справі «Шабельник проти України (№2), п.66 рішення у справі «Яременко проти України (№2)»).
Враховуючи наведене, суд вважає, що сторона обвинувачення не довела законності початку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000346, що дає суду підстави застосувати критерій віднесення доказів до «плодів отруєного дерева», тобто визнання всіх доказів у вказаному провадженні недопустимими.
Стороною захисту звернуто увагу суду на ту обставину, що не підтверджено повноваження прокурора на стадії досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000346, внесеного 29 червня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками ч.1 ст.190 КК України.
Судом досліджено повідомлення про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні від 1 квітня 2017 року (т.2 а.к.п.72), постанову про призначення групи прокурорів від 1 квітня 2017 року (т.2 а.к.п. 73).
Зі змісту зазначених документів вбачається, що прокурори Чортківської місцевої прокуратури ОСОБА_19 і ОСОБА_20 призначені групою прокурорів для здійснення повноважень у кримінальному провадженні № 0000179, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.
У кримінальному провадженні № 0000346, внесеному 29 червня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками ч.1 ст.190 КК України, прокурор ОСОБА_20 погоджував клопотання слідчого про тимчасовий доступ до речей та документів, які стали підставою для видачі ОСОБА_8 соціальної допомоги (том № 3 а.к.п. 2-3) та документів про придбання нею автомобіля (том № 3 а.к.п. 127-128), брав участь у розгляді цих клопотань слідчим суддею (том № 3 а.к.п. 4-5, 129-130).
Прокурор ОСОБА_18 погоджувала клопотання слідчого про накладення арешту на особову справу ОСОБА_8 (т.3 а.к.п. 124-125), брала участь у розгляді цього клопотання слідчим суддею (т.3 а.к.п. 126), погоджувала інші клопотання слідчого та брала участь у їх розгляді (т.3 а.к.п. 150-152, 163-165, 169-170, 177-179, 184-185), погоджувала повідомлення про підозру від 30 червня 2017 року (т.3 а.к.п. 131-132), видавала доручення слідчому для повідомлення підозрюваної та її захисника у порядку ч. 1 ст. 290 КПК України про завершення досудового розслідування та надання доступу до відповідних матеріалів (т.3 а.к.п. 225), погоджувала клопотання слідчого про встановлення стороні захисту строку для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування від 6 березня 2018 року, взяла участь у розгляді слідчим суддею такого клопотання (т.3 а.к.п. 245-248), затвердила обвинувальний акт (том № 1, а.к.п. 3-8), проводила інші процесуальні дії та приймала процесуальні рішення.
Незважаючи на встановлення судом обсягу дослідження усіх процесуальних документів, винесених у ході досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000346, внесеного 29 червня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками ч. 1 ст. 190 КК України, державний обвинувач ОСОБА_3 , яка брала участь у розгляді кримінального провадження в першій інстанції, не надала суду жодного рішення керівника органу прокуратури, оформленого постановою, про визначення у вказаному кримінальному провадженні прокурора чи групи прокурорів на стадії досудового розслідування, в тому числі і її самої.
Відповідно до ч.1 ст.37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.
22 лютого 2021 року Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі № 754/7061/15 вказала, що визначення керівником органу прокуратури прокурора (групи прокурорів), який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні є кримінально-процесуальним рішенням, яке утворює, змінює чи припиняє права і обов`язки, тобто має правові наслідки, в конкретному кримінальному провадженні з його початку до завершення та за процесуальною формою має бути передбачено (встановлено) кримінальним процесуальним законом. Надання прав, покладення обов`язків та визначення обсягу відповідальності за своєю юридичною природою потребує письмової форми заради уникнення суб`єктивізму та забезпечення правової визначеності. Хоча стаття 37 КПК України і не передбачає для керівника органу прокуратури специфічної форми рішення про визначення прокурора (групи прокурорів), який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, така процесуальна форма вбачається, із тлумачення положень ст.110 КПК України у взаємозв`язку із положеннями ч.5 ст.36 цього ж Кодексу. У випадку здійснення прокурором, який не визначений керівником органу прокуратури як такий, що здійснюватиме процесуальне керівництво у конкретному кримінальному провадженні, дій, передбачених ст. 36 КПК України, то вони здійснюються неналежним суб`єктом.
З огляду на це, Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду дійшла висновку, за змістом статей 36, 37, 110 КПК України рішення про призначення (визначення) прокурора, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, та у разі необхідності групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, обов`язково повинно прийматись у формі постанови, яка має міститись у матеріалах досудового розслідування для підтвердження факту наявності повноважень. Така постанова має відповідати передбаченим КПК України вимогам до процесуального рішення в формі постанови, у том числі, бути підписаною службовою особою, яка її прийняла. Відсутність зазначеної постанови в матеріалах досудового розслідування або її непідписання керівником відповідного органу прокуратури обумовлює недопустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування, як таких, що зібрані під наглядом і процесуальним керівництвом прокурора (прокурорів), який не мав на те законних повноважень.
Застосовуючи цей висновок Об`єднаної палати, Верховний Суд у постанові від 03.03.2021 у справі № 522/11807/18 вказав: «Застосування належної процедури «fair procedure» (у європейській системі), «dut procyes» (у американській системі) є одним із складових елементів принципу верховенства права, передбачає, у тому числі, щоб повноваження органів публічної влади були визначені приписами права, і вимагає, щоб посадовці мали дозвіл на вчинення дії і надалі діяли в межах наданих їм повноважень. При цьому, недотримання належної правової процедури тягне за собою порушення гарантованого кожному ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд. Із аналізу ст. 36, 37 КПК України вбачається, що визначення керівником органу прокуратури прокурора (групи прокурорів), який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні є кримінально-процесуальним рішенням, яке утворює, змінює чи припиняє права і обов`язки, тобто має правові наслідки, в конкретному кримінальному провадженні з його початку до завершення та за процесуальною формою має бути передбачено (встановлено) кримінальним процесуальним законом. Крім того, постанова прокурора має відповідати вимогам ст.110 КПК України, зокрема, бути виготовленою на офіційному бланку та підписаною службовою особою, яка прийняла відповідне процесуальне рішення. Відсутність зазначеної постанови в матеріалах кримінального провадження або її не підписання керівником відповідного органу прокуратури обумовлює недопустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування, як таких, що зібрані під наглядом і процесуальним керівництвом прокурора (прокурорів), який не мав на те законних повноважень».
Враховуючи наведене та застосовуючи зазначений правовий висновок Об`єднаної палати Верховного Суду, суд приходить до переконання, що докази, які подані у судовому засіданні стороною обвинувачення для доведення вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, є такими, що зібрані під наглядом і процесуальним керівництвом прокурорів, які не мали на те законних повноважень, а тому визнаються судом недопустимими.
Також стороною обвинувачення у судовому засіданні подано як докази обвинувачення ОСОБА_8 :
-копію витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000179 від 1 квітня 2017 року, в якому вказано правову кваліфікацію ч. 1 ст. 358 КК України та фабулу - в період часу з 2014-2016 роки отримувачі субсидій недостовірно та неповно подавали відомості в деклараціях про майновий стан та отримані доходи в управління соціального захисту, сім`ї та праці Чортківської міської ради, чим заподіяли збитки Чортківському міському бюджету (т.2 а.к.п.56);
-копію інформації начальника Чортківського МРВ Управління Служби безпеки України від 31 березня 2017 року № 69/99-1074 про окремі факти порушень вимог законодавства у бюджетній сфері на території м. Чорткова, в тому числі подання окремими особами недостовірної інформації про доходи та майновий стан, внаслідок чого зайво нарахована та виплачена державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям на загальну суму 17963,76 грн. (т.2 а.к.п 59);
-копію окремих аркушів (один аркуш акта перевірки без номера, інші із номерами 38, 39, 49, два аркуші без номера) акта ревізії законності призначення, нарахування та виплати усіх видів соціальної допомоги, пільг, субсидій та інших виплат, що здійснюються за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів в управлінні соціального захисту населення, сім`ї та праці Чортківської міської ради Тернопільської області за період з 1 квітня 2014 року по 31 грудня 2016 року від 10 березня 2017 року № 04-22/1, складеного Управлінням Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області, з якого вбачається про факт незаконного отримання ОСОБА_8 соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям за період з 1 червня 2014 року по 31 травня 2015 року в сумі 17963,76 грн. (т.2 а.к.п.64-67);
-копію квитанції від 14 лютого 2017 року про повернення переплати ОСОБА_8 у розмірі 2000 грн. (т.3 а.к.п. 119);
-копію квитанції від 19 квітня 2017 року про повернення коштів ОСОБА_8 у розмірі 1700 грн. (т.3 а.к.п. 120);
-копію квитанції від 26 квітня 2017 року про повернення коштів ОСОБА_8 у розмірі 2000 грн. (т.3 а.к.п.121);
-копію квитанції від 29 травня 2017 року про повернення коштів ОСОБА_8 у розмірі 4500 грн. (т.3 а.к.п.122);
-копію квитанції від 29 червня 2017 року про повернення коштів ОСОБА_8 у розмірі 7763.76 грн. (т.3 а.к.п.139).
Стороною захисту заявлено клопотання про визнання таких доказів недопустимими, оскільки витяг із кримінального провадження № 0000179 від 1 квітня 2017 року не стосується кримінального провадження № 0000346 від 29 червня 2017 року, яке розглядається судом, такий витяг та інші документи є копіями, а не оригіналом, що суперечить ч.3 ст.99 КПК України.
Суд погоджується із міркуваннями сторони захисту щодо недопустимості зазначених доказів, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 99 КПК України сторона кримінального провадження зобов`язана надати суду оригінал документа, а прокурором подано суду копії документів, зокрема, витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000179 від 1 квітня 2017 року, інформації начальника Чортківського МРВ Управління Служби безпеки України від 31 березня 2017 року № 69/99-1074, окремих аркушів (один аркуш акта перевірки без номера, інші із номером 38,39,49, два аркуші без номера) акта ревізії, квитанції від 14 лютого 2017 року про повернення переплати ОСОБА_8 у розмірі 2000 грн., квитанції від 19 квітня 2017 року про повернення коштів ОСОБА_8 у розмірі 1700 грн., квитанції від 26 квітня 2017 року про повернення коштів ОСОБА_8 у розмірі 2000 грн., квитанції від 29 травня 2017 року про повернення коштів ОСОБА_8 у розмірі 4500 грн., квитанції від 29 червня 2017 року про повернення коштів ОСОБА_8 у розмірі 7763,76 грн.
Суд також звертає увагу на недопустимість цих письмових доказів із огляду на те, що стороні захисту не надавався доступ до оригіналів зазначених письмових доказів, що відповідно до ч. 12 ст. 290 КПК України тягне за собою заборону допускати як докази відомості, що містяться в матеріалах, не відкритих протилежній стороні.
Сторона захисту також просила визнати недопустимими такі письмові докази, як розрахунок зайво нарахованої державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї ОСОБА_8 (т.3 а.к.п.115), витяг з платіжних документів щодо виплати державної соціальної допомоги, в т.ч. ОСОБА_8 (т.3 а.к.п.123), оскільки вони подані стороною обвинувачення в копіях. Однак, суд не погоджується із такими твердженнями захисника, оскільки вказані письмові докази, на думку суду, не є копіями, на них містяться оригінальні підписи осіб, які їх підписали, із проставленням відбитку печатки управління соціального захисту населення, сім`ї та праці Чортківської міської ради Тернопільської області. В той же час, суд, застосовуючи критерій віднесення доказів до «плодів отруєного дерева», визнає фактичні дані, що містяться у цих документах, недопустимими доказами у вказаному провадженні.
Стороною захисту 14 червня 2021 року подано до суду клопотання № 3 про дослідження у судовому засіданні доказів сторони захисту (т.4 а.к.п.85-86), а саме: повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, складеного старшим слідчим Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 та погодженого прокурором Чортківської місцевої прокуратури ОСОБА_18 , без дати складання такої підозри та погодження, оптичний диск, на якому збережений файл з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з розширенням МР. Файл містить відеозапис, на якому старший слідчий ОСОБА_9 намагається вручити повідомлення про підозру не самій ОСОБА_8 , а її матері.
Також стороною обвинувачення надані суду повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 30 червня 2017 року, від 10 лютого 2018 року (т.3 а.к.п.131-132, 204-205), рапорт старшого слідчого від 10 лютого 2018 року про неможливість вручення письмового повідомлення про підозру ОСОБА_8 від 10 лютого 2018 року за місцем її проживання (т.3 а.к.п.206), супровідний лист про надіслання поштою ОСОБА_8 та її захиснику ОСОБА_4 повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, від 10 лютого 2018 року із двома фіскальними чеками на звороті (т.3 а.к.п.207), рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, адресоване ОСОБА_8 (т.3 а.к.п.208).
Зазначені докази були досліджені судом безпосередньо.
Відповідно до ч.1 ст.278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Згідно з ч. 3 ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.
Частиною першою статті 135 вказаного Кодексу передбачено, що особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.
Однак, всупереч зазначеним вимогам закону старший слідчий Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 10 лютого 2018 року близько 14.05 год. разом із інспектором Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області намагались особисто вручити повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від лютого 2018 року матері ОСОБА_8 - ОСОБА_21 , яка проживає за іншою адресою ( АДРЕСА_1 ), ніж її дочка ОСОБА_8 , однак у зв`язку із відмовою ОСОБА_21 отримати таке повідомлення про підозру, старший слідчий ОСОБА_22 залишив її на лавці, що знаходилась на подвір`ї будинку останньої.
Будучи допитаним у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показав, що літом 2017 року він вручив ОСОБА_8 письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України. У ході досудового розслідування ним встановленні обставини, які не відображались у першому повідомленні про підозру, тому він виніс нове повідомлення про підозру, яке погодив у прокурора. Це повідомлення він намагався вручити ОСОБА_8 за її місцем проживання разом з іншим працівником поліції. Оскільки ОСОБА_8 вдома не було, він хотів залишити таке повідомлення її матері, однак вона відмовилась отримати повідомлення, тому він залишив цей процесуальний документ або в будинку, або на лавці біля будинку. Після цього ще один екземпляр повідомлення про підозру він надіслав ОСОБА_8 поштою. Особистий підпис ОСОБА_8 у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_8 від 10 лютого 2018 року) відсутній.
Із досліджених у судовому засіданні повідомлень про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 30 червня 2017 року, про яку ОСОБА_8 особисто повідомлено 30 червня 2017 року об 11 год. (т.3 а.к.п.131-132), про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 10 лютого 2018 року (т.3 а.к.п.204-205), про яку ОСОБА_8 орган досудового розслідування намагався повідомити через її матір та поштою, вбачається, що такі письмові підозри містять різну інформацію про обставини вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
Всупереч вимогам ст. 279 КПК України, відповідно до якої у випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу, однак ні старший слідчий, ні прокурор у кримінальному провадженні таких процесуальних дій не вчинили, дані із цього приводу в реєстрі матеріалів досудового розслідування в розділі І «Проведенні в ході досудового розслідування процесуальні дії» та розділі ІІ «Прийняті в ході досудового розслідування процесуальні рішення» відсутні.
Таким чином, встановлені у судовому засіданні обставини щодо наявності у матеріалах кримінального провадження двох письмових підозр у вчиненні кримінального правопорушення, одна з яких у встановленому законом порядку ОСОБА_8 не вручена, ставить під сумнів той факт, що повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення покладено в основу обвинувачення останній (в обвинувальний акт, який затверджено прокурором 23 березня 2018 року та який направлено для розгляду до суду), і тому таке обвинувачення є незаконним, а сама ОСОБА_8 не набула статусу обвинуваченої, як це вимагає кримінальний процесуальний закон.
Подібних висновків дійшов Верховний Суд 21 квітня 2021 року у справі № 295/12923/19. Він зазначив, що значення обвинувального акта як процесуального рішення сторони обвинувачення, полягає у тому, що він формалізує правову позицію обвинувачення, ініціює судовий розгляд і тим самим відкриває доступ особи до правосуддя. Виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення (пункт 5 частина 2 статті 291 КПК України) по суті є консистенцією усього обвинувального акта. Незважаючи на те, що чинним КПК України не передбачені наслідки неспівпадіння викладу фактичних обставин кримінального правопорушення у повідомленні про підозру і обвинувальному акті, врученому обвинуваченому і направленого до суду, усталена судова практика свідчить про те, що випадки коли обвинувачення, викладене в обвинувальному акті, не збігається з викладом фактичних даних у повідомленні про підозру мають визнаватися істотними порушеннями вимог КПК України. Структурні елементи, які входять до підозри та формалізуються у повідомленні про підозру, мають повністю відтворюватися в обвинувальному акті.
Верховний Суд наголосив, що у тому випадку, коли обвинувальний акт, направлений до суду, не є ідентичним обвинувальному акту, врученому обвинуваченому, та істотно відрізняється від повідомлення про підозру, то це по суті призводить до ситуації, коли протягом судового розгляду особа була дезінформована в питаннях сутності і характеру обвинувачення, що, у свою чергу, порушує базовий міжнародний стандарт, закріплений у пункті «а» частини 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яким передбачено право особи бути негайно і детально поінформованою зрозумілою для неї мовою про характер і причини висунутого обвинувачення, і ставить під сумнів легітимність висунутого обвинувачення.
Згідно із диспозицією ч. 1 ст. 190 КК України, за якою ОСОБА_8 органом досудового розслідування висунуто обвинувачення, тобто у заволодінні чужим майном шляхом обману, є кримінальним правопорушенням із матеріальним складом.
Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК України (в редакції, яка діяла на момент проведення досудового розслідування) для визначення розміру матеріальних збитків чи шкоди немайнового характеру, заподіяної кримінальним правопорушенням, слідчий або прокурор зобов`язані призначити експертизу.
Частина 1 ст. 1 КПК України визначає, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством.
Будь-якої альтернативи такого обв`язку кримінальний процесуальний закон не містить, а тому свавільне трактування цієї імперативної норми (для прикладу, самостійне обрахування збитків, посилання на акти контролюючих органів тощо) не допускається.
Органом досудового розслідування для підтвердження розміру незаконно одержаної державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям прийнято як докази розрахунок зайво нарахованої державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї ОСОБА_8 (т.3 а.к.п.115), акт ревізії законності призначення, нарахування та виплати усіх видів соціальної допомоги, пільг, субсидій та інших виплат, що здійснюються за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів в управлінні соціального захисту населення, сім`ї та праці Чортківської міської ради Тернопільської області за період з 1 квітня 2014 року по 31 грудня 2016 року від 10 березня 2017 року № 04-22/1, складений Управлінням Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області, зокрема копії окремих його аркушів (т.2 а.к.п. 64-67). Саме такий розмір шкоди підтримувала і сторона обвинувачення в суді, посилаючись на те, що для встановлення розміру матеріальних збитків не потрібні наукові, технічні або інші спеціальні знання, а достатньо загальновідомих і загальнодоступних знань для оцінки даних отриманих за допомогою інших, крім експертизи, джерел доказування чи проведення простих арифметичних розрахунків.
Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_12 однозначно суду не підтвердили, що ОСОБА_8 зайво отримано державну соціальну допомогу малозабезпеченій сім`ї у розмірі 17963,76 грн., а ствердили про те, що ОСОБА_8 були подані документи для одержання такої допомоги, прийнято рішення про призначення та нарахування їй допомоги.
Однак, доказів того, що кошти державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї надійшли на рахунки ОСОБА_8 , відкриті нею в установах банків, стороною обвинувачення суду не надано.
За таких обставин, враховуючи імперативність вимог п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК України (в редакції, яка діяла на момент проведення досудового розслідування), відсутність висновку експерта для визначення розміру матеріальних збитків, показання вказаних свідків, суд вважає, що стороною обвинувачення не доведено розміру матеріальних збитків у розмірі 17963,76 грн., які ОСОБА_8 спричинила державі.

Також суд погоджується із твердженнями сторони захисту про недоведення факту придбання ОСОБА_8 автомобіля марки «RENAULT MEGANE SCENIC», 2007 року випуску, номерний знак НОМЕР_3 , вартістю 67900 грн., оскільки подані стороною обвинувачення для підтвердження зазначених обставин дані, а саме: інформація про виконання ухвали слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області про тимчасовий доступ до речей і документів від 26 січня 2018 року, яка стосується знищення документів, на підставі яких 22 квітня 2014 року було вчинено реєстрацію транспортного засобу марки «RENAULT MEGANE SCENIC», 2007 року випуску, номерний знак НОМЕР_3 , на ОСОБА_8 , акт № 4 про відбирання на знищення і знищення документів та справ територіального сервісного центру № 6144 Регіонального сервісного центру МВС в Тернопільській області (т.3 а.к.п. 188-191), інформація начальника територіального сервісного центру № 6145 МВС у Тернопільській області від 3 лютого 2018 року про придбання ОСОБА_8 автомобіля марки «RENAULT MEGANE SCENIC 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 , вартістю 67900 грн., реєстраційна картка вказаного транспортного засобу (т.3 а.к.п.202-203), не є первинними документами, які б вказували про те, що ОСОБА_8 у 2014 році придбано зазначений автомобіль вартістю саме 67900 грн., тобто належними у розумінні ст. 85 КПК України доказами, а такі дані одержані із похідної інформації, внесеної в базу даних НАІС.

Суд наголошує, що вирок суду - це акт правосуддя, спрямований на захист порушених прав і свобод людини й інтересів держави, в якому суд на основі всебічного, повного, об`єктивного і безпосереднього дослідження доказів робить висновок про винуватість або невинуватість обвинуваченого і приймає рішення про притягнення або не притягнення його до кримінальної відповідальності, вирішуючи інші, пов`язані з висновками суду, юридичні питання.
Вирок, постановлений іменем України, є найважливішим актом правосуддя і до його постановлення належить підходити з винятковою відповідальністю, суворо додержуючись вимог статей 370- 374 КПК України.
Конституційний Суд України у рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) ст. 368-2 КК України зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio proreo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.
Виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.
Суд, всебічно дослідивши всі обставини кримінального провадження та оцінивши кожний наданий доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність наданих стороною обвинувачення доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про те, що під час судового розгляду стороною обвинувачення не доведено належними та допустимими доказами за викладених в обвинувальному акті обставин, що вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, в якому обвинувачується ОСОБА_8 .
За таких обставин суд прийшов до переконання про те, що в даному випадку в діянні ОСОБА_8 відсутній склад інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, а тому на підставі п.2 ч.1 ст.284, ч.1 ст.384 КПК України її належить виправдати, ухваливши відносно неї виправдувальний вирок.
Відповідно до положень ст.373 КПК України за наслідками розгляду кримінального провадження суд ухвалює виправдувальний вирок
В судовому засіданні також досліджені характеризуючі дані відносно ОСОБА_8 , з яких вбачається, що вона має постійне зареєстроване місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні одну неповнолітню дитину, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судима.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Питання щодо долі речових доказів вирішити відповідно до положень ст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368-371, 373-376 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_8 визнати невинуватою у висунутому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, та виправдати у зв`язку із відсутністю в її діянні складу кримінального правопорушення.
Скасувати арешт, який накладений ухвалою слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області від 30 червня 2017 року на особову справу № 606694 на ім`я ОСОБА_8 , що вилучена 27 червня 2017 року в управлінні соціального захисту населення, сім`ї та праці Чортківської міської ради Тернопільської області при проведенні тимчасового доступу на підставі ухвали слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області від 27 червня 2017 року.
Скасувати арешт, який накладений ухвалою слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області від 12 лютого 2018 року, на документи, що вилучені 2 лютого 2018 року в управлінні соціального захисту населення, сім`ї та праці Чортківської міської ради Тернопільської області при проведенні тимчасового доступу на підставі ухвали слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області від 26 січня 2018 року, а саме: наказ про прийняття на роботу ОСОБА_10 від 11 березня 2014 року № 13-К, наказ про прийняття на роботу ОСОБА_11 від 11 березня 2014 року № 15-К, наказ про прийняття на роботу ОСОБА_12 від 11 березня 2014 року № 14-К, посадові інструкції ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 від 11 березня 2014 року, заяви ОСОБА_10 від 16 грудня 2016 року, від 4 липня 2016 року, від 20 серпня 2015 року, від 2 липня 2015 року, від 19 вересня 2014 року, від 3 вересня 2014 року, від 15 липня 2014 року, від 11 січня 2017 року, від 28 грудня 2017 року, від 22 грудня 2016 року, від 14 червня 2017 року.
Скасувати арешт, який накладений ухвалою слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області від 12 лютого 2018 року на документи, які вилучені 1 лютого 2018 року в управлінні освіти, молоді та спорту Чортківської міської ради Тернопільської області при проведенні тимчасового доступу на підставі ухвали слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області від 26 січня 2018 року, а саме: меморіальні ордери № 11 за лютий-грудень 2014 року, меморіальні ордери № 11 за січень-серпень 2015 року, меморіальний ордер №12 за серпень, заяву ОСОБА_8 від 3 лютого 2014 року про призначення на посаду бухгалтера централізованої бухгалтерії міської ради, заяву ОСОБА_8 від 3 лютого 2014 року на збір та обробку персональних даних.
Речові докази у провадженні: особову справу № 606694 на ім`я ОСОБА_8 , вилучену 27 червня 2017 року в управлінні соціального захисту населення, сім`ї та праці Чортківської міської ради Тернопільської області при проведенні тимчасового доступу на підставі ухвали слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області від 27 червня 2017 року, після вступу вироку в законну силу залишити зберігати у матеріалах кримінального провадження № 0000346, внесеного 29 червня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками ч. 1 ст. 190 КК України.
Речові докази у провадженні: наказ про прийняття на роботу ОСОБА_10 від 11 березня 2014 року № 13-К, наказ про прийняття на роботу ОСОБА_11 від 11 березня 2014 року № 15-К, наказ про прийняття на роботу ОСОБА_12 від 11 березня 2014 року № 14-К, посадові інструкції ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 від 11 березня 2014 року, після вступу вироку в законну силу залишити зберігати у матеріалах кримінального провадження № 0000346, внесеного 29 червня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками ч. 1 ст. 190 КК України.
Речові докази у провадженні: заяви ОСОБА_10 від 16 грудня 2016 року, від 4 липня 2016 року, від 20 серпня 2015 року, від 2 липня 2015 року, від 19 вересня 2014 року, від 3 вересня 2014 року, від 15 липня 2014 року, від 11 січня 2017 року, від 28 грудня 2017 року, від 22 грудня 2016 року, від 14 червня 2017 року, які передані на зберігання у камеру схову речових доказів Чортківського районного відділу ГУНП в Тернопільській області після вступу вироку в законну силу повернути їх законному володільцю управлінню соціального захисту населення, сім`ї та праці Чортківської міської ради Тернопільської області.
Речові докази у провадженні: меморіальні ордери № 11 за лютий-грудень 2014 року, меморіальні ордери № 11 за січень-серпень 2015 року, меморіальний ордер №12 за серпень, заяву ОСОБА_8 від 3 лютого 2014 року про призначення на посаду бухгалтера централізованої бухгалтерії міської ради, заяву ОСОБА_8 від 3 лютого 2014 року на збір та обробку персональних даних, які передані на зберігання у камеру схову речових доказів Чортківського районного відділу ГУНП в Тернопільській області після вступу вироку в законну силу повернути їх законному володільцю управлінню освіти, молоді та спорту Чортківської міської ради Тернопільської області.
Вирок може бути оскаржено до Тернопільського апеляційного суду через Теребовлянський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку після його проголошення підлягає врученню обвинуваченій та прокурору.

Суддя Теребовлянського районного суду
Тернопільської області ОСОБА_1