ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 654/4600/19
Номер провадження 11-кп/819/990/21 Головуючий в 1-й інстанції : ОСОБА_1
Категорія: продовження строку тримання під вартою Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2021 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

Головуючого: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні Херсонського апеляційного суду матеріали кримінального провадження №0001692 від 17.10.2019 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Новокаховського міського суду Херсонської області від 09.09.2021 про продовження тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч.1 ст. 122, ч.1 ст. 146 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Зазначеною ухвалою продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч.1 ст. 122, ч.1 ст. 146 КК України, на 60 днів до 07.11.2021 включно.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій зазначає, що ОСОБА_7 потягом майже двох років перебуває під вартою, фактично судовий розгляд не розпочато. Судом по факту проводяться лише ті судові засідання на яких вирішується питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні особливо тяжкого злочину не може бути єдиною підставою для подальшого тримання під вартою.

Також зазначає, що з 23.08.2017 ОСОБА_7 відповідно до ст. 89 КК України є таким, що немає судимості.

Стороною обвинувачення не надано жодного вмотивованого доказу на підтвердження ризиків у кримінальному провадженні.

Так ризик щодо переховування ОСОБА_7 від суду та незаконного впливу на свідків відсутні та не доводяться жодними доказами.

Сукупність зазначених даних, за обставин не доведення прокурором в судовому засіданні будь-яких обставин, які б вказували про наявність реальних або можливих намірів ухилення ОСОБА_7 або реальних намірів вдатися до таких дій, приводить до висновку про безпідставність існування такого ризику.

ОСОБА_7 до моменту затримання мав роботу та стабільний дохід.

Крім того, за ОСОБА_7 поручилася та надає житло ОСОБА_8 , яка має можливість фінансово забезпечити ОСОБА_7 для проживання та проїзду до суду, що свідчить про відсутність ризика переховування від слідства та суду.

Що свідчить про відсутність ризику переховування від слідства та суду.

Крім того, при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших запобіжних заходів.

Просить ухвалу Новокаховського міського суду Херсонської області від 09.09.2021 скасувати та постановити нову, якою змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, покласти на обвинуваченого обов`язок не відлучатися з житла, здати закордонний паспорт на зберігання в органи ГУ ДМС України в Херсонській області та інші документи, які дають право на виїзд та в`їзд до України, покласти на обвинуваченого обов`язок утримуватися від спілкування із свідками та потерпілими у справі, прибувати до прокурора, суду за першим викликом.

В судове засідання захисник ОСОБА_6 про місце, дату та час був повідомлений належним чином, обвинувачений ОСОБА_7 захворів на короновірисну хворобу. Клопотань від захисника, обвинуваченого та прокурора про відкладання справи до апеляційного суду не надходило.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Під час досудового розслідування кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Голопристанського районного суду Херсонської області від 23.10.2019 відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 23.12.2019, з метою запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог статті 422-1 КПК України до суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Судом першої інстанції під час судового розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч.1 ст. 122, ч.1 ст. 146 КК України, постановлено ухвалу про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

На підставі ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

Колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції при розгляді питання про продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 , була заслухана думка прокурора, надані пояснення обвинуваченого та його захисника для з`ясування обставин, що мають значення при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, які в подальшому були оцінені судом першої інстанції в сукупності та стали підставою для прийняття рішення

Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що оскільки судовий розгляд кримінального провадження тільки розпочато, судове слідство тільки розпочато, є необхідність в дослідженні обставин по справі, потерпілі та свідки не допитані, а тому неможливо завершити судовий розгляд з ухваленням судового рішення по суті до закінчення строку дії обраного відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Виходячи з даних матеріалів кримінального провадження, є правильним висновок суду першої інстанції відносно того, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, визначені при застосуванні даного запобіжного заходу, не зменшились.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні, в тому числі, особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 115, ч.1 ст. 122, ч.1 ст. 146 КК України.

Колегія суддів звертає увагу на тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання винуватим в інкримінованих кримінальних правопорушеннях, а також на дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, офіційно не працевлаштований, не має законного джерела доходів, нема сім`ї, і ці обставини, на думку колегії суддів, дають достатні підстави вважати, що у разі не продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо нього, перебуваючи на свободі, він може переховуватися від суду, незаконно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше правопорушення які виправдовують необхідність продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою з метою забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та запобігання спробам перешкоджати правосуддю та встановленню істини у кримінальному провадженні, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а тому доводи апелянта, які це заперечують, являються безґрунтовними.

Саме продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_7 , на думку колегії суддів, відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, так і потерпілої, свідків, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

З огляду на вищевикладене, доводи захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 про можливість застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, є непереконливими та нівелюються вищезазначеними фактами.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Так, колегія суддів перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції щодо продовження строку дії запобіжного заходу, обраного відносно обвинуваченого. Судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_7 тільки розпочато, питання про доведеність чи не доведеність вини останнього судом першої інстанції не вирішено, а тому доводи апелянта не є предметом розгляду у даному апеляційному провадженні та відповідно до ст. 392 КПК України можуть бути зазначені в апеляційній скарзі при оскарженні судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Істотних порушень кримінального процесуального закону при розгляді питання про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , під час апеляційного розгляду не встановлено.

Зважаючи на викладене, підстав для скасування судового рішення та задоволення апеляційної скарги обвинуваченого про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст. 376 ч.2, 404, 405, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Новокаховського міського суду Херсонської області від 09.09.2021 про продовження тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 60 днів до 07.11.2021 включно, залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційній інстанції не підлягає.

Судді:

(підпис) (підпис) (підпис)

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .