Справа № 464/4454/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/696/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2021 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на вирок Сихівського районного суду м. Львова від 01 червня 2021 року щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Єреван Вірменської Республіки, громадянина України з 1999 року, без зареєстрованого місця проживання в Україні, тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого за ч.2, ст. 186 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
перекладача ОСОБА_9
встановила:

цим вироком ОСОБА_6 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.186 Кримінального кодексу України, та призначено йому покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі. Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 ухвалено обчислювати з моменту його фактичного затримання, а саме з 03 год. 40 хв. 14.08.2020 року. Запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили - залишено без змін.
Вирішено питання з речовими доказами та арештованим майном.
Згідно з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_6 13.08.2020 року близько 21 год. 45 хв., перебуваючи на вулиці Стрийська, 75 у місті Львові, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, підійшов до потерпілого ОСОБА_10 та наніс йому один удар своїм кулаком в область грудей зліва, чим спричинив синці на лівому плечі та грудях зліва, які відносяться до легкого ступеня тяжкості та не мали ознак небезпеки для здоров`я в момент заподіяння, після чого ОСОБА_6 , шляхом ривка з шиї потерпілого, відкрито заволодів золотим ланцюжком вагою 10 грам, вартістю 13 000 гривень, на якому знаходився кулон із зображенням «Божа Матір», вагою 5 грам, вартістю 7000 гривень, а в подальшому ОСОБА_6 втік з місця події із викраденим майном.
В апеляційній скарзі захисник просить оскаржений вирок скасувати і закрити кримінальне провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України.
В обґрунтування скарги покликається на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, не підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та містять істотні суперечності.
Апелянт зазначає, що обвинувачений ОСОБА_6 в суді першої інстанції відмовився від дачі показань і, відповідно, не був допитаний, хоч в оскаржуваному вироку суд зазначив, що останній був допитаний в судовому засіданні і свою вину у пред`явленому обвинуваченні не визнав та відмовився від дачі показань, зазначивши, що все обвинувачення відносно нього сфабриковане.
Будучи допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_10 вказав на заподіяння йому обвинуваченим лише одного удару, а не двох, як зазначено в обвинуваченні, які підтримав.
Звертає увагу, що з показань допитаного під час судового розгляду свідка ОСОБА_11 вбачається, що він 13.08.2020 р. знаходився в безпосередній близькості до обвинуваченого ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_10 та заперечив факт нанесення обвинуваченим ударів ОСОБА_10 . Про нанесення одного удару потерпілому стверджував і свідок ОСОБА_12 .
Звертає увагу на показання свідка ОСОБА_12 про те, що при проведенні з ним такої слідчої дії як пред`явлення для впізнання, особи, які були пред`явлені йому для впізнання мали різний одяг та неоднаковий вік. Вважає, що такі показання вказаних свідків не було відображено у вироку суду. Також суд першої інстанції безпідставно відхилив клопотання про визнання протоколу пред`явлення для впізнання від 14.08.2020 року з участю потерпілого ОСОБА_10 недопустимим доказом.
Заслухавши доповідача, думку обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що у її задоволенні слід відмовити з наступних підстав.
Потерпілий ОСОБА_10 , будучи належним чином повідомленим про час і місце слухання справи, у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явився, подав суду заяву з клопотанням про слухання справи за його відсутності. Доповнень на змін до своїх показань не має.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. При цьому, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що дані вимоги закону судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного вироку щодо ОСОБА_6 дотримані.

Вина обвинуваченого ОСОБА_6 доводиться належними та допустимими доказами, які були предметом дослідження суду першої інстанції:

-показанями потерпілого ОСОБА_10 про обставини події злочину, що мав місце 13.08.2020 року близько 22 год. Потерпілий ОСОБА_10 показав, що ОСОБА_6 наніс йому удар спереду в область грудної клітки, від чого він впав на землю, під час чого ОСОБА_6 зірвав з його шиї золотий ланцюжок з підвіскою. В подальшому, ОСОБА_6 намагався втекти з місця події на таксі, однак не встигши сісти у автомобіль, побіг далі в напрямку вулиці Наукової.

-Показаннями свідка водія таксі ОСОБА_11 , які повністю узгоджуються із показаннями потерпілого та іншого свідка ОСОБА_12 , про те, що 13.08.2020 року близько 21 години ОСОБА_6 почав чіплятись до потерпілого ОСОБА_10 , провокуючи на сутичку, однак потерпілий продовжив рух, не звертаючи уваги на обвинуваченого. В подальшому, ОСОБА_6 витягнув з кишені свій мобільний телефон і кинув на асфальт, попросивши потерпілого підняти його. В той час, як потерпілий нахилився до телефона, той зірвав з його шиї ланцюжок.

-показаннями свідка ОСОБА_12 про те, що в районі «Танкового заводу», він побачив двох осіб, які говорили на підвищених тонах та шарпались. Зупинившись подивитись на конфлікт, побачив як ОСОБА_6 вдарив потерпілого в груди, від якого останній впав на землю. В подальшому обвинувачений різко щось підняв із землі та побіг до автомобіля, який стояв неподалік. Після цього, дізнавшись, що у потерпілого зірвали ланцюжок з кулоном, він подзвонив у поліцію та разом із своїм знайомим пішов у сторону, де побіг ОСОБА_6 . Окрім цього, зазначив, що також брав участь у слідчій дії, під час якої за рисами обличчя, тілобудовою, татуюванням, одягом та голосом опізнав ОСОБА_6 , як особу, яка відкрито заволоділа майном потерпілого ОСОБА_10

-даними, що містяться у повідомленні зі служби 102, які зареєстровані в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» від 13.08.2020 року за № 17452, про те, що на вул. Стрийська, 75 у м. Львові невідома особа грузинської національності, одягнена в оранжеву футболку, чорні штани спортивні, зростом приблизно 190 см., середньої тілобудови, зірвав золотий ланцюжок у особи чоловічої статті та побіг у сторону перехрестя вул. Стрийська - вул. Наукова. (т. 2 а.с.п. 104)

-даними, що містяться у протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 13.08.2020 року (т. 2 а.с.п. 105)

-даними, що містяться у протоколі огляду місця події від 13.08.2020 року (т. 2 а.с.п. 107- 108)

-даними, що містяться у протоколі огляду місця події від 14.08.2020 року та фототаблицею, відповідно до якого на проспекті Свободи, 16 у м. Львові виявлено ОСОБА_6 , який був одягнений в оранжеву футболку, темні штани та сандалі. При огляді у ОСОБА_6 було виявлено та вилучено золотий ланцюжок, мобільний телефон марки "Xiaomi". (т. 2 а.с. 109-115)

-даними, що містяться у протоколі пред`явлення речей для впізнання від 14.08.2020 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_10 , серед пред`явлених йому речей для впізнання, опізнав ланцюжок, який був зірваний з його шиї та в подальшому вилучений у гр. ОСОБА_6 (т. 2 а.с.п 116-122)

-даними, що містяться у протоколі пред`явлення особи для впізнання від 14.08.2020 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_10 , серед пред`явлених йому осіб для впізнання, впізнав ОСОБА_6 (т. 2 а.с.п. 123-125)

-даними, що містяться у протоколі пред`явлення особи для впізнання від 14.08.2020 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_12 впізнав ОСОБА_6 як особу, яка заволоділа золотим ланцюжком потерпілого ОСОБА_10 (т. 2 а.с.п. 126-128)

-даними, що містяться у протоколі пред`явлення особи для впізнання від 21.08.2020 року з фототаблицею, відповідно до якого свідок ОСОБА_11 , серед пред`явлених осіб впізнав ОСОБА_6 , як такого, який такого, що відкрито заволодів золотим ланцюжком потерпілого ОСОБА_10 (т.2 а.с.п. 171-176 )

-даними, що містяться у висновку експерта №1157 від 17.08.2020 року, у гр. ОСОБА_10 при обстеженні у КНП КЛШМД м. Львова 14 серпня 2020 року, згідно якого у потерпілого ОСОБА_10 було діагностовано забій м`яких тканин потиличної ділянки, забій лівої половини грудної клітки, виявлено синці на лівому плечі, на грудях зліва, які могли утворитись внаслідок контактів вказаних ділянок тіла із тупим предметом та могли виникнути 13 серпня 2020 року, можливо від удару кулаком, і відносяться до легкого ступеня тяжкості та не мають ознак небезпеки для життя і здоров`я в момент заподіяння. (т. 2 а.с.п. 161-162)

Дані докази узгоджуються між собою і підтверджують повністю фактичні обставини справи.

Доводи захисника апеляційної скарги про те, щодо допиту ОСОБА_6 в суді першої інстанції, то слід зазначити що у вироку вірно і однозначно вказано про те, що обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у пред`явленому обвинуваченні не визнав та відмовився від дачі показань, зазначивши, що все обвинувачення відносно нього сфабриковане. В суді першої інстанції обвинувачений, скориставшись своїм правом, закріпленим у ст. 63 Конституції України, відмовився від дачі пояснень. Жодних порушень прав обвинуваченого в даному випадку судом першої інстанції не допущено. Відмова ж ОСОБА_6 від дачі показань колегією суддів розцінюється як намагання уникнути від кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

Доводи захисника про те, що показання потерпілого ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 є суперечливими та не узгоджуються із іншими зібраними по справі доказами, є безпідставними і не заслуговують на увагу.

Згідно з показаннями потерпілого ОСОБА_10 , свідка ОСОБА_12 та висновку експерта №1157 від 17.08.2020 року, стороною обвинувачення доведено завдання обвинуваченим ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_10 лише одного удару, а не двох, що не впливає на кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_6 . Відтак, доводи сторони захисту про те, що у вироку суд невірно вказав про нанесення потерпілому двох ударів не заслуговують а увагу.

Так само, клопотання сторони захисту про визнання недопустимими як доказів: протоколу пред`явлення для впізнання від 14.08.2020 року з участю потерпілого ОСОБА_10 , протоколу пред`явлення для впізнання від 14.08.2020 року з участю свідка ОСОБА_12 та протоколу пред`явлення для впізнання від 21.08.2020 року з участю свідка ОСОБА_11 , які заявлялись в суді першої інстанції, правомірно були відхилені судом першої інстанції. Дане клопотання захисника було відхилено через його необґрунтованість та безпідставність, оскільки стороною захисту не наведено достатніх підстав для визнання недопустимими зазначених вище доказів - протоколів пред`явлення особи для впізнання. Дані докази отримані в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України є належними та допустимими.

Щодо призначеного ОСОБА_6 покарання слід зазначити наступне.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Крім того, призначене особі покарання має бути необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

У відповідності до позиції, висловленої у постанові Верховного суду від 17 жовтня 2019 року у справі № № 205/7091/16-к (№ 51 - 1532 км 19), поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Суд першої інстанції, ухвалюючи вирок, в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Зокрема, виходячи з принципу індивідуалізації покарання та співмірності заходів примусу, а також приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, вину у скоєному не визнав та не сприяв розкриттю злочину, раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що вказані обставини дають можливість застосувати до обвинуваченого покарання у виді позбавлення волі.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції призначив обвинуваченому ОСОБА_6 покарання яке відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідне та достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів, а тому підстав для зміни покарання колегія суддів не вбачає.

Таким чином, суд першої інстанції належно та повно оцінив і перевірив усі зібрані по справі докази. Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли потягнути за собою скасування чи зміну вироку, колегією суддів не встановлено. Відтак подана апеляція захисника до задоволення не підлягає, а вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і його слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 405,407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
апеляційну скаргу захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Сихівського районного суду м. Львова від 01 червня 2021 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 186 КК України - без змін.
Касаційна скарга на судове рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4