Єдиний унікальний номер 341/256/18
Номер провадження 1-кп/341/12/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2021 року місто Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.09.2016 під № 0000029, за обвинуваченням,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з вищою освітою, громадянина України, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 382 КК України.

в с т а н о в и в:

Органами досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується в умисному невиконанні рішення суду, що набрало законної сили, вчиненому службовою особою.

Відповідно до змісту обвинувального акта 27 лютого 2014 року Державне агентство рибного господарства України видало наказ № 77 «Про припинення діяльності державного підприємства Рибне господарство «Галицький». Відповідно до наказу вирішено припинити діяльність державного підприємства Рибне господарство «Галицький» шляхом його реорганізації через приєднання до ТзОВ «Рибгосп Бурштинський», як орендаря цілісного майнового комплексу державного підприємства Рибне господарство «Галицький».

Цим же наказом вирішено утворити комісію з припинення діяльності юридичної особи ДП Рибне господарство «Галицький», головою якої призначено директора ОСОБА_4 . При цьому обвинуваченого зобов`язано провести припинення юридичної особи ДП Рибне господарство «Галицький», забезпечити соціально-правові гарантії працівників та здійснити усі інші заходи, які пов`язані з припиненням юридичної особи.

14 травня 2014 року у ході проведення припинення діяльності юридичної особи, ОСОБА_4 видав наказ № 12-к «Про припинення діяльності підприємства», відповідно до якого вирішено працівникам рибгоспу «Галицький», які написали заяви про працевлаштування у ТзОВ «Рибгосп Бурштинський», оформити документи з переведення. Працівників, які не звертались із заявами про працевлаштування у ТзОВ «Рибгосп Бурштинський», звільнити з роботи на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України з 15 травня 2014 року.

Надалі, 19 жовтня 2015 року апеляційний суду Івано-Франківської області постановив рішення про визнання незаконним та скасування наказу державного підприємства Рибне господарство «Галицький» від 14 травня 2014 року за № 12-к у частині звільнення з роботи ОСОБА_5 на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України з 15 травня 2014 року. Поновив ОСОБА_5 на посаді капітана-механіка державного підприємства Рибне господарство «Галицький». Стягнув з державного підприємства на користь ОСОБА_5 27693,92 грн втраченого ним середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу за період з 15 травня 2014 року до 19 жовтня 2015 року без врахування обов`язкових платежів та зборів.

При цьому на підставі вказаного рішення апеляційний суд видав виконавчі листи, які надалі надіслані для виконання у Галицький відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області.

Однак ОСОБА_4 , будучи головою комісії з припинення діяльності юридичної особи, добровільно не поновив ОСОБА_5 на роботі і рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 19 жовтня 2015 року не виконав.

Надалі державні виконавці ВДВС Галицького РУЮ спільно із ОСОБА_5 здійснювали виїзди на адресу місцезнаходження ДП Рибне господарство «Галицький». Однак, ОСОБА_4 категорично відмовлявся виконати рішення суду в частині поновлення ОСОБА_5 на посаді капітана-механіка ДП Рибне господарство «Галицький».

Крім цього 12 лютого 2016 року відділ ДВС Галицького РУЮ видав розпорядження щодо зобов`язання ОСОБА_4 протягом п`яти днів з моменту отримання розпорядження поновити ОСОБА_5 на посаді капітана-механіка ДП Рибне господарство «Галицький».

Однак ОСОБА_4 умисно та цілеспрямовано проігнорував законні вимоги державних виконавців відділу державної виконавчої служби Галицького районного управління юстиції, спрямовані на примусове виконання рішення суду та відкрито ухилився від виконання рішення суду.

Дії ОСОБА_4 органи досудового розслідування кваліфікували за частиною 2 статті 382 КК України, а саме як умисне невиконання рішення суду, що набрало законної сили, вчинене службовою особою.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 через канцелярію суду подав клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Клопотання обґрунтоване тим, що відповідно до запису у ЄДРПОУ з 22 липня 2016 року, номер запису 5000573, ДП Рибне господарство «Галицький» припинене. Таким чином, з 23.07.2021 закінчився строк невиконання рішення суду, яке набрало законної сили, оскільки таке з указаної дати і не могло бути виконане обвинуваченим. На цей час закінчився п`ятирічний строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 щодо задоволення клопотання не заперечив. Зазначив, що наявні правові підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, оскільки з дня вчинення відповідного діяння минуло більше п`яти років.

Потерпілий у судовому засіданні також не заперечив щодо закриття кримінального провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 .

Надаючи правову оцінку клопотанню сторони захисту, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 12 КК України (у редакції, чинній на час вчинення відповідного діяння), злочин, передбачений частиною другою статті 382 КК України, є злочином, за який передбачено покарання, зокрема, у виді позбавлення волі на строк до п`яти років. Тобто, діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 кваліфіковано як злочин середньої тяжкості.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 49 КК України (у редакції, чинній на час вчинення відповідного діяння) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

Аналогічні норми щодо строків давності містяться і у чинній редакції статті 49 КК України.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру юридичних осіб ДП Рибне господарство «Галицький» 22 липня 2016 року припинило свою діяльність (т. 2, а. с. 167-170). Отже, з моменту припинення діяльності юридичної особи ОСОБА_4 не міг виконати рішення суду з незалежних від нього обставин.

Таким чином, строки давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за невиконання рішення суду, що набрало законної сили, вчинене службовою особою згідно з обставинами, викладеними в обвинувальному акті від 12 лютого 2018 року у кримінальному провадженні від 01.09.2016 № 0000029, закінчились 23 липня 2021 року.

Дотримання умов, передбачених частинами 13 статті 49 КК України, є безумовною й обов`язковою підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Вимоги цієї статті не передбачають обов`язкове визнання вини особою, яка подала клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України.

Відтак, відсутні правові перешкоди щодо звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до частини 4 статті 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання захисника обвинуваченого та звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності.

Щодо заявленого потерпілим ОСОБА_5 цивільного позову суд зазначає наступне.

Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України.

Нормами кримінального процесуального закону, зокрема статтею 129 КПК України установлено, що ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження у справі суперечить вказаним вище нормам закону.

Ураховуючи системний аналіз зазначених норм КПК України, суд дійшов висновку, що цивільний позов не підлягає розгляду у випадках закриття кримінального провадження як на досудовому розслідуванні, так і в суді.

При цьому у випадку закриття кримінального провадження з установлених КПК України підстав, суд зобов`язаний роз`яснити цивільному позивачеві його право пред`явити аналогічний позов у порядку цивільного судочинства.

Таким чином, у зв`язку зі звільненням обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, заявлений потерпілим ОСОБА_5 цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 моральної шкоди та судових витрат необхідно залишити без розгляду, що за змістом частини 7 статті 128 КПК України не перешкоджає потерпілому пред`явленню позову в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного та керуючись статтями 12, 49, 382 КК України, статтями 128, 284, 372, 395 КПК України, суд

постановив:

Клопотання захисника ОСОБА_6 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за частиною другою статті 382 КК України на підставі статті 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження від 01.09.2016 № 0000029 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 382 КК України, закрити.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 до цивільного відповідача - обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, залишити без розгляду.

Роз`яснити цивільному позивачу- потерпілому ОСОБА_5 , що залишення цивільного позову без розгляду не перешкоджає його праву на звернення до суду із аналогічним позовом в порядку цивільного судочинства.
Ухвалу може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Галицький районний суд Івано-Франківської області протягом семи днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

СуддяМикола МЕРГЕЛЬ