УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.10.2021 Справа №607/11683/21

м.Тернопіль
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0002283 від 15 листопада 2020 року про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ванжулів, Лановецького району, Тернопільської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, розлученого, на утриманні одна малолітня дитина, із середньою освітою, не депутата, тимчасово не працюючого, раніше не судимого,

-- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

-- за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , законного представника потерпілої ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

14 листопада 2020 року близько 17 год. 10 хв. водій ОСОБА_3 керував технічно- справним автомобілем «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 та з двома пасажирами рухався другорядною дорогою по вул. Новосонячній у м. Тернополі в напрямку вул. Малишка м. Тернополя. Під час руху ОСОБА_3 , в порушення вимог п.п. 1.5 ч. 1, 1.10 в частині визначення поняття "дати дорогу", "дорожні умови", "дорожня обстановка", "перевага" Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями (далі ПДР України), не врахував дорожні умови та обстановку, не обрав такі прийоми керування транспортним засобом, щоб мати змогу постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним і в такий спосіб своїми діями не створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрозу життю і здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Наблизившись до нерегульованого перехрестя нерівнозначних доріг вулиць: Новосонячна Малишка м. Тернополя, ОСОБА_3 мав намір виїхати на головну дорогу вул. Малишка. У цей час по даній дорозі, а саме по вул. Малишка в напрямку вул. Глибокої м. Тернопіль рухався автомобіль «Chevrolet Captiva», реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував водій ОСОБА_7 , в салоні якого перебував малолітній пасажир ОСОБА_8 . Порушуючи вимоги п.п. 10.1, 16.11 Правил дорожнього руху України, дорожнього знаку 2.1."Дати дорогу" ПДР України, ОСОБА_3 , перед початком руху, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та не надав дорогу автомобілю «Chevrolet Captiva», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який наближався до вказаного перехрещення проїзних частин по головній дорозі. Таким чином, своїми діями, які не відповідали вищевказаним вимогам пунктів ПДР України, ОСОБА_3 створив такі умови, в яких не зміг забезпечити безпеку дорожнього руху, виїхав на головну дорогу по якій рухався автомобіль «Chevrolet Captiva», де допустив зіткнення правої бокової передньої частини керованого ним автомобіля «Daewoo Lanos» із передньою лівою частиною автомобіля «Chevrolet Captiva». У результаті дорожньо-транспортної пригоди малолітній пасажир автомобіля «Chevrolet Captiva» - ОСОБА_8 отримала наступні тілесні ушкодження: закриту тупу травму попереково-крижового відділу хребта із зміщенням першого крижового хребця (S1) до переду "до 3-4-мм", яка тягне за собою тривалий (більше 21 день) розлад здоров`я і за цією ознакою належить до середньої тяжкості. Порушення водієм ОСОБА_3 вище перелічених вимог ПДР України перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням середньої тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України визнав повністю за обставин, що вказані в обвинувальному акті, щиро розкаявся. На даний час про вчинене він, ОСОБА_3 , щиро шкодує, після вчинення дорожньо-транспортної пригоди із потерпілими не зв`язувався в силу певних обставин.

Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, за обставин, викладених в обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 подав клопотання, яке в судовому засіданні підтримане обвинуваченим ОСОБА_3 і не заперечене законним представником потерпілої ОСОБА_6 , про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у відповідності до ст. 46 КК України у зв`язку із примиренням з потерпілою, а порушене щодо нього кримінальне провадження просить закрити.

У судовому засіданні прокурор не заперечила щодо задоволення вищевказаного клопотання та вважає, що обвинувачений підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку із примиренням з потерпілою.

Законний представник потерпілої ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що вона примирилася з обвинуваченим ОСОБА_3 , який почав відшкодовувати завдану злочином шкоду та обіцяє в повному обсязі її відшкодувати, та просить звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинене правопорушення передбачене ч. 1 ст. 286 КПК України.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, враховуючи думку учасників судового провадження, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності відповідно до вимог ст. 46 КК України у зв`язку із примиренням з потерпілим, виходячи із наступного.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Статтею 44 Кримінального кодексу України встановлено, що особа, яка вчинила злочин звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Така ж позиція висловлена і Верховним Судом України у п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005р., відповідно до якої умовою звільнення особи (обвинуваченого, підсудного) від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти, як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст. 46 КК підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Тобто, звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим визначено законом не як право, а як обов`язок суду.

Як вбачається з п. 14 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України, постанова (ухвала) судді (суду) має бути вмотивованою. Зокрема, поряд із доказами винності особи в учиненні злочину в цій постанові слід зазначити умови та підстави, з урахуванням яких суд вирішив звільнити особу від кримінальної відповідальності.

При вирішенні питання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності суд прийшов до переконання, що діяння, яке інкримінують обвинуваченому дійсно мало місце, воно містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а також те, що існують умови та підстави, передбачені КК України для звільнення його від кримінальної відповідальності. Умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення, в даному випадку ОСОБА_3 , необережного злочину невеликої тяжкості, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Підставою для його звільнення є певна поведінка особи після вчинення злочину, яку держава заохочує - примирення винного з потерпілим.

З врахуванням вищенаведених підстав та умов, з огляду на те, що звільнення особи від кримінальної відповідальності не є правом, а є обов`язком суду, обвинувачений ОСОБА_3 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності відповідно до вимог ст. 46 КК України у зв`язку із примиренням з потерпілим.

У даному кримінальному провадженні наявний арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 17 листопада 2020 року (справа №607/19674/20), а саме на автомобіль «Daewoo Lanos», р.н. НОМЕР_1 , 2007 року випуску, сірого кольору, який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_9 . На даний час відпала необхідність у вжитих заходах забезпечення кримінального провадження, а тому суд вважає, що арешт, накладений згідно ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 листопада 2020 року, слід скасувати після набрання ухвалою законної сили.

У кримінальному провадженні наявні речові докази, долю яких потрібно вирішити згідно ст. 100 КПК України, а саме: автомобіль «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зберігається на спеціальному майданчику тимчасово затриманих транспортних засобів ГУНП в Тернопільській області, що за адресою: с. Байківці, Тернопільського району слід повернути законному володільцю ОСОБА_9 після набрання ухвалою законної сили.

У справі наявні судові витрати, які складаються із витрат на проведення: судової автотехнічної експертизи від 07.12.2020р. №4/6-768/20 в сумі 1144,15 грн., судової автотехнічної експертизи від 04.12.2020р. №4/6-769/20 в сумі 980,7 грн., судової транспортно-трасологічної експертизи від 17.12.2020р. №4/6-766/20 в сумі 2778,65 грн., судової експертизи за експертною спеціальністю 12.2 "Визначення вартості колісних транспортних засобів та розміру збитку, завданого власникові транспортного засобу від 07.12.2020р. №СЕ-19/120-20/11444-АВ в сумі 1634,50 грн., судової автотехнічної експертизи від 25.06.2021р. №СЕ-19/120-21/6517-ІТ в сумі 1372,96 грн., які виникли у зв`язку із проведенням експертизи в межах даного кримінального провадження, проте, в даному випадку із обвинуваченого не стягуються.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 12, 46 КК України, ст.ст. 100, 284, 285, 286, 288, 369-372, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку із примиренням з потерпілим, а кримінальне провадження №0002283, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 листопада 2020 року про його обвинувачення - закрити.

Речові докази:

автомобіль марки «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зберігається на спеціальному майданчику тимчасово затриманих транспортних засобів ГУНП в Тернопільській області, що за адресою: с. Байківці, Тернопільського району повернути законному володільцю ОСОБА_9 - після набрання ухвалою законної сили.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 17 листопада 2020 року (справа №607/19674/20), а саме на автомобіль «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2007 року випуску, сірого кольору, який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_9 скасувати після набрання ухвалою законної сили.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. На дану ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області на протязі семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддяОСОБА_1