В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.10.2021 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біла Церква, Київської області кримінальне провадження № 0001887 від 10.08.2021 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Узин, Білоцерківського району, Київської області, громадянина України, із професійно-технічною освітою, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області: ОСОБА_4 ,

захисник - адвокат: ОСОБА_5 ,

обвинувачений: ОСОБА_3

У С Т А Н О В И В:

До суду надійшов обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 та угода про визнання винуватості.

Так встановлено, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» від 08.07.1999, діяльність, пов`язана з обігом наркотичних засобів і психотропних речовин на території України забороняється, за винятком діяльності, пов`язаної з культивуванням та (або) використанням чи реалізацією рослин виду мак снотворний та рослин роду коноплі, для промислових цілей, яка здійснюється підприємствами всіх форм власності за наявності у них ліцензії на здійснення відповідних видів діяльності; а відповідно до ст. 15 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, діяльність з культивування та (або) використання виду мак снотворний та рослин роду коноплі, що містять малі кількості наркотичних речовин для промислових цілей, визначених ліцензією, може здійснюватися юридичними особами всіх форм власності за наявності в них відповідної ліцензії в межах визначених Кабінетом Міністрів України квот.

Так, влітку 2021 року, точного часу не встановлено, в м. Узин Білоцерківського району, Київської області, на присадибній земельній ділянці ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 , проросли рослини зеленого кольору особливо небезпечного наркотичного засобу роду канабіс, загальною кількістю 159 одиниць, які останній не знищив, а залишив рости та доглядав за ними при обробці вказаної земельної ділянки шляхом їх прополювання.

Вищевказані рослини зеленого кольору особливо небезпечного наркотичного засобу роду канабіс, загальною кількістю 159 одиниць ОСОБА_3 вирощував на своїй земельній ділянці в АДРЕСА_1 , до моменту їх вилучення працівниками поліції.

В подальшому 10.08.2021 в період часу з 15 год. 25 хв. по 16 год. 31 хв. в ході проведення огляду місця події, а саме домоволодіння ОСОБА_3 , по АДРЕСА_1 , працівниками поліції з присадибної земельної ділянки було виявлено та вилучено рослини зеленого кольору особливо небезпечного наркотичного засобу роду канабіс, загальною кількістю 159 одиниць, які відносяться до рослин, що містять наркотичні засоби та психотропні речовини і обіг яких допускається для промислових цілей та є рослинами роду коноплі (Cannabis).

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_3 , реалізуючи свій намір, спрямований на незаконне виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, діючи в порушення Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів і прекурсорів» від 08.07.1999, у невстановлений час, виділивши гілки з листям зі стебел вищезазначених вирощених ним 2 рослин коноплі, залишив їх сушитися природним шляхом в гаражному приміщенні та на горищі будинку за місцем проживання останнього, за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим незаконно виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс для власного вживання, без мети збуту.

В подальшому, 10.08.2021 в ході проведення огляду місця події в період часу з 15 год. 25 хв. по 16 год. 31 хв. працівниками поліції за місцем проживання ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 , на території домоволодіння останнього, а саме в гаражному приміщенні та на горищі вказаного будинку виявлено та вилучено речовину рослинного походження зеленого кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом. Маса канабісу, в перерахунку на висушену речовину, становить 66,66 г., яку ОСОБА_3 , посягаючи на встановлений законом порядок обігу наркотичних засобів і охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», незаконно виготовив та зберігав для власного вживання без мети збуту.

Дії ОСОБА_3 підлягають кваліфікувати за ч. 1 ст. 309 КК України, а саме за незаконне виготовлення та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту та за ч. 2 ст. 310 КК України, а саме за незаконне вирощування конопель у кількості п`ятдесят і більше рослин.

07.09.2021 під час досудового слідства відповідно до вимог ст. 472 КПК України, між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та підозрюваним ОСОБА_3 , у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України, розкаювався та визнав всі фактичні обставини, які викладені у формулюванні обвинувачення та від надання показань відмовився. Наполягав на затвердженні укладеної угоди від 07.09.2021.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Захисник в судовому засіданні просила затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання.

За умовами цієї угоди сторони, а саме прокурор ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_3 , дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України та істотних для цього кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України у зазначених діяннях. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке має понести ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 310 КК України у виді позбавлення волі строком на чотири роки, за ч. 1 ст. 309 КК України у виді трьох місяців арешту. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст. ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого ОСОБА_3 обвинувачення, обставин, що пом`якшують покарання, а саме визнання вини, обставин, що обтяжують покарання судом не встановлені, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , а саме, що останній раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, одружений, на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей не має, пенсіонер, має місце реєстрації, яке співпадає з фактичним місцем проживання, де обвинувачений характеризується позитивно, тобто має міцні соціальні зв`язки.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених статтями 50, 65, 68 КК України, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд зважає на таке. Відповідно до ч. 3 ст. 474 КПК України якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Згідно зі ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до вимог ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Суд встановив, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України, є тяжки злочином. При цьому суд з`ясував, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Крім цього суд переконався, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також суд встановив, що умови цієї угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

Враховуючи наведене суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Судом установлено, що підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченого немає з огляду на відсутність таких клопотань у учасників кримінального провадження та у світлі того, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.

Питання щодо речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати - в межах обвинувачення за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України підлягають стягненню з ОСОБА_3 у порядку статей 122, 124 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, статтями 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Угоду від 07.09.2021 про визнання винуватості, укладену між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 , затвердити.

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні, передбаченого ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України, за якими призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 07.09.2021 покарання у вигляді:

- за ч. 1 ст. 309 КК України у виді трьох місяців арешту,

- за ч. 2 ст. 310 КК України у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_3 за даним вироком призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком на один рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази по справі, а саме речовину рослинного походження зеленого кольору, яка містить наркотичні засоби та психотропні речовини і обіг яких допускається для промислових цілей - рослини роду коноплі (канабіс), із первинною упаковкою, які поміщено у мішки білого кольору, та опломбовані пломбами № L87368707, № L87368706 (кількість 2 шт), які згідно квитанції № 1031/2021 від 07.09.2021 зберігаються в камері зберігання речових доказів Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області та речовину рослинного походження зеленого кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабіс, із первинною упаковкою, які поміщено у спец пакет № ЕХР0469605, яка згідно квитанції № 1030/2021 від 07.09.2021 зберігається в камері зберігання речових доказів Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, після вступу вироку в законну силу - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів у розмірі 686,48 грн. ( шістсот вісімдесят шість гривень 48 копійки) та 1029,72 грн. (одна тисяча двадцять дев`ять гривень 72 копійки), що разом становить 1716,20 (одна тисяча сімсот шістнадцять гривень 20 копійок).

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ст. 473 КПК України.

Крім того обвинуваченому роз`яснюються вимоги ст. 376 ч. 3 КПК України.

СуддяОльга ЛАРІНА