Ухвала
іменем України
29 грудня 2021 року
м. Київ
справа № 511/1042/21
провадження № 51-6061ск21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 07 грудня 2021 року,

встановив:
Вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 25 червня 2021 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 164 Кримінального кодексу України, та призначено покарання у виді 2 років обмеження волі.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 07 грудня 2021 року в задоволенні клопотання засудженого про поновлення строку на апеляційне оскарження вищезазначеного вироку суду відмовлено.
У касаційній скарзі засуджений ставить вимогу про перевірку ухвали Одеського апеляційного суду від 07 грудня 2021 року в касаційному порядку, її скасування

та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції, а також просить зупинити виконання вироку Роздільнянського районного суду Одеської області від 25 червня 2021 року.
В обґрунтування доводів зазначає, що суд апеляційної інстанції не взяв до уваги того, що строк на апеляційне оскарження був пропущений у зв`язку з його перебуванням на лікуванні, зокрема в період з 27 червня по 04 серпня 2021 року з діагнозом гострий радикуліт; з 05 серпня по 12 серпня 2021 року і з 13 серпня по 18 серпня 2021 року з діагнозом гострий трахейний бронхіт, що перешкодило вчасно звернутись з апеляційною скаргою на вирок Роздільнянського районного суду Одеської області від 25 червня 2021 року.
Стверджує, що суд апеляційної інстанції занадто критично оцінив медичні довідки, які були надані на підтвердження вищезазначених причин пропуску строку, а також необґрунтовано взяв до уваги пояснення представника потерпілої щодо стану здоров`я засудженого, оскільки він не є лікарем або фахівцем у галузі медицини.
Перевіривши доводи касаційної скарги, надані копії судових рішень та інших документів, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.
Суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, згідно з пунктом 2 частини 2 статті 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), якщо з касаційної скарги та наданих до неї судових рішень, інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Порядок і строки апеляційного оскарження визначені в статті 395 КПК, згідно з якою, апеляційна скарга може бути подана: 1) на вирок або ухвалу про застосування

чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру - протягом тридцяти днів з дня їх проголошення; 2) на інші ухвали суду першої інстанції - протягом семи днів з дня її оголошення; 3) на ухвалу слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Частиною 1 ст. 117 КПК передбачено, що пропущений з поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою суду.
Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.
Як убачається з оскарженої ухвали, колегія суддів апеляційного суду встановила, що вирок Роздільнянського районного суду Одеської області було проголошено 25 червня 2021 року за участю засудженого ОСОБА_4 , котрий у той же день отримав його копію. У вироку суду зазначений порядок та строк оскарження судового рішення. Апеляційну скаргу на судове рішення засуджений подав 20 серпня 2021 року, тобто з пропуском майже місячного строку на його оскарження, долучивши при цьому клопотання про поновлення такого строку.
Колегія суддів апеляційного суду належним чином перевірила доводи на обґрунтування причин пропуску строку на апеляційне оскарження вироку Роздільнянського районного суду Одеської області від 25 червня 2021 року, а також медичні документи на підтвердження хвороби засудженого, та не знайшла підстав для поновлення такого строку з огляду на таке.

Довідки № 16 та № 22, видані за твердженням засудженого Успенівським ФАПом Саратського району, судом не прийняті до уваги, оскільки в них відсутні дати їх видачі, прізвище лікаря, який ставив діагноз та видав ці довідки.
Крім того, оцінюючи указані вище довідки, судом враховано надану представником потерпілого до суду апеляційної інстанції офіційну відповідь на адвокатський запит від КП «Саратський центр первинної медико-санітарної допомоги» № 507 від 30 листопада 2021 року, за змістом якої ОСОБА_4 декларацію з жодним сімейним лікарем КП «Саратський ЦПМСД» не укладав, а тому лікування отримувати не міг. Водночас, у відповіді зазначено, що печатка Успенівського ФАПу Саратського району не має юридичної сили, з огляду на відсутність такого підрозділу в Саратській центральній районній лікарні.
Також судом звернено увагу, що згідно наданих довідок, ОСОБА_4 перебував на амбулаторному лікуванні, а не стаціонарному, й тому не був обмежений у своїх діях щодо переміщення, або вчинення дій, пов`язаних із можливістю складання та підписання документів.
Як убачається зі змісту касаційної скарги, доводи, викладені у ній, є аналогічними тим, які засуджений наводив суду апеляційної інстанції щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження вироку місцевого суду.
В свою чергу аргументи апеляційної скарги засудженого були детально проаналізовані судом апеляційної інстанції із наданням їм обґрунтованої правової оцінки, з якою погоджується і колегія суддів касаційного суду.
Засуджений у касаційній скарзі вважає занадто критичною оцінку апеляційним судом медичних документів, які надані на підтвердження поважності причин пропуску процесуального строку, з чим не погоджується колегія суддів касаційного суду.
Національний стандарт України «Вимоги до оформлювання документів» ДСТУ 4163-2003, чинний на момент червня серпня 2021 року, визначає склад реквізитів документів, до якого входять, серед іншого, дата документа, підпис, відбиток печатки.

Суд апеляційної інстанції не прийняв до уваги надані засудженим довідки, видані за його твердженням, Успенівським ФАПом Саратського району, оскільки вони не містять дати їх видачі, а також прізвище лікаря, який ставив діагноз та видав ці довідки, що унеможливлює встановлення юридичного факту, зокрема періоду лікування, та викликає сумнів у достовірності відомостей, які таким документом засвідчуються. Крім того, з відповіді на адвокатський запит вбачається, що печатка Успенівського ФАПу Саратського району не має юридичної сили, з огляду на відсутність такого підрозділу в Саратській центральній районній лікарні.
Що стосується доводів засудженого про взяття до уваги пояснень представника потерпілої щодо стану здоров`я засудженого, то колегія суддів визнає їх необґрунтованими.
Відповідно до змісту оскарженого судового рішення, суд апеляційної інстанції в обґрунтування свого рішення не брав до уваги пояснень представника потерпілої щодо стану здоров`я засудженого, натомість врахував надану ним офіційну відповідь на адвокатський запит від КП «Саратський центр первинної медико-санітарної допомоги» № 507 від 30 листопада 2021 року, поданий в порядку ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». При цьому, така відповідь не містить жодної оцінки стану здоров`я засудженого, а лише констатацію відсутності укладеної ОСОБА_4 декларації з жодним сімейним лікарем КП «Саратський ЦПМСД», а також відсутності такого підрозділу як Успенівський ФАП Саратського району в Саратській центральній районній лікарні.
Суд звертає увагу, що у рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан потрібного їм судового провадження. У кожній справі суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип юридичної визначеності.
Отже, апеляційний суд, встановивши, що строк апеляційного оскарження вироку Роздільнянського районного суду Одеської області від 25 червня 2021 року засудженим пропущено та в клопотанні не наведено належних підстав для його поновлення, дійшов обґрунтованого висновку про відмову в поновленні цього строку.
Колегія суддів касаційного суду погоджується з наведеними в ухвалі висновками суду апеляційної інстанції та вважає, що ухвала Одеського апеляційного суду від 07 грудня 2021 року постановлена згідно з нормами кримінального процесуального закону, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, в ній наведені належні і достатні мотиви та підстави ухвалення такого рішення.
Обґрунтування касаційної скарги не містить переконливих доводів, які викликають необхідність перевірки їх за матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та доданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає, тому колегія судів касаційного суду дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження засудженому ОСОБА_4 необхідно відмовити.
Що стосується клопотання засудженого про зупинення виконання вироку Роздільнянського районного суду Одеської області від 25 червня 2021 року, то колегія суддів зазначає, що згідно з приписами п. 4 ч. 1 ст. 430 КПК, суддя-доповідач вирішує таке клопотання тільки після відкриття касаційного провадження.
Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, Суд
постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Одеського апеляційного суду від

07 грудня 2021 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3