справа № 208/444/22
№ провадження 1-кс/208/153/22
УХВАЛА
Іменем України

01 лютого 2022 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі:
Головуючого, судді ОСОБА_1 ,
При секретарі ОСОБА_2 ,
Прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Кам`янське Дніпропетровської області заяву судді ОСОБА_4 про самовідвід від розгляду кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР № 0000191 за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365, ч. 1 ст. 366 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями заява про самовідвід судді ОСОБА_4 заявлена в межах кримінального провадження № 0000191 за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365, ч. 1 ст. 366 КК України, розподілена та передана до провадження судді ОСОБА_1 ..
Заява про самовідвід призначена до розгляду, в порядку ст. 81 КПК України.
Заява обґрунтована тим, що в провадженні судді ОСОБА_4 перебувало кримінальне провадження зареєстроване в ЄРДР за № 0000191 за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365, ч. 1 ст. 366 КК України.
В межах якого суддею постановлена була ухвала від 25 серпня 2021 року у справі № 209/897/21 № провадження 1-кп/208/502/21, якою обвинувальний акт, затверджений 25.03.2021 року у кримінальному провадженні № 0000191 від 13.02.2020 року відносно ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365, ч. 1 ст. 366 КК України - повернути прокурору ОСОБА_3 ..
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 17 листопада 2021 року ухвала Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 25 серпня 2021 року про повернення обвинувального акта прокурору, залишена без змін.
18 січня 2022 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000191 відносно ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365, ч. 1 ст. 366 КК України - надійшов до провадження Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, і згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, обвинувальний акт переданий у провадження судді ОСОБА_4 ..

Суддя ОСОБА_4 отримав обвинувальний акт у провадження, посилаючись на приписи п. 4 ч. 1 ст. 75, ст.80 КПК України, вважає що «…за об1єктивним критерієм слід визначити окремо чи існували переконливі факти, які б давали підстави для сумнівів у безсторонності судді. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини сумніватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція відповідного судді є важливою, але не вирішальною. Головним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими. З огляду на це навіть зовнішні вияви можуть мати певне значення, або іншими словами, «правосуддя повинно не тільки здійснюватися, повно бути також видано, що воно здійснюється». Важливим питання є забезпечення у демократичному суспільстві довіри громадськості до суду. Розгляд кримінального провадження суддею, який раніше у процесуальному документі висловив правову позицію щодо правильності правової кваліфікації діянь обвинувачених може викликати розумні сумніви у неупередженості складу суду, тому, на виконання вимог п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, за даних обставин, я, суддя ОСОБА_4 в межах кримінального провадження № 0000191 від 13.02.2020 року заявляю самовідвід…».
Прокурор заперечень не висловив, але вважав необхідним прийняття рішення за заявою про самовідвід на розсуд суду, зазначив що дійсно 25 серпня 2021 року суддею ОСОБА_4 було постановлено ухвалу про повернення обвинувального акту в межах даного провадження прокурору, при цьому суддею було здійснено посилання на кваліфікацію дій обвинувачених, при дотриманні вимог ст. 291 КПК України.
Обвинувачені та захисник будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, скористалися своїм право на подання заяви про проведення розгляду заяви судді ОСОБА_4 про самовідвід за їх відсутності.
Суд, заслухав прокурору, ознайомившись із матеріалами заяви про самовідвід судді, підставами поданої заяви, приходить до наступних висновків.
Так, при постановленні ухвали від 25 серпня 2021 року у справі № 209/897/21 № провадження 1-кп/208/502/21, якою обвинувальний акт, затверджений 25.03.2021 року у кримінальному провадженні № 0000191 від 13.02.2020 року відносно ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365, ч. 1 ст. 366 КК України, суддя ОСОБА_4 обґрунтовував своє рішення з посиланням на кваліфікацію дій обвинувачених органом досудового розслідування, яке на його думку не відповідало фактичним даним та вимогам КК України, що перешкоджало розгляду обвинувального акту та призначення його до судового розгляду, та стало підставою для повернення обвинувального акту прокурору. Саме така позиція судді ОСОБА_4 була підтримана Дніпровським апеляційним судом.
Відповідно до ст.48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції, законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.
Статтею 3 Європейського статуту судді визначено, що суддя не тільки повинен бути неупередженим, але й має сприйматися будь-ким як неупереджений.
Відповідно до ст.15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.
Як вбачається з практики Європейського Суду про захист прав людини найважливішим питанням здійснення правосуддя незалежним, неупередженим та безстороннім судом є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість в демократичному суспільстві. В ряді рішень ЄСПЛ: «Падовані проти Італії» від 26.02.1993, «Фей проти Австрії» від 28.02.1993, «Пуллар проти Сполученого Королівства» від 10.06.1996 - на підставі тлумачення статті 6 Конвенції сформульовані загальні критерії безстороннього суду: суд повинен бути суб`єктивно та об`єктивно неупередженим - жоден з членів суду не може відкрито проявляти упередженість та особисту небезсторонність, при цьому особиста неупередженість є, доки не буде доведено інше, і суд повинен бути об`єктивно безстороннім, тобто необхідні достатні гарантії, які виключають будь-які сумніви з цього приводу. При цьому вирішується питання, чи дозволяють певні факти, які можливо перевірити, незалежно від поведінки судді, поставити під сумнів його неупередженість і чи можуть ці побоювання сторони вважатися об`єктивно обґрунтованими. Обов`язкового встановлення доказів, які б свідчили про реальний прояв суддею заінтересованості в остаточному рішенні по справі або про його намір не об`єктивно його вирішити не потрібно, достатньо вже того, що є підстави допускати можливим прояв його неупередженості, навіть коли суб`єктом це не усвідомлюється.
Під час вирішення Європейським судом з прав людини справи «Білуха проти України» було підкреслено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення «Фей проти Австрії» від 24.02.1993 р., «Ветштайн проти Швейцарії»). У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.
Відповідно до п.1.1 Бангалорських принципів поведінки судді, суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від будь-якого стороннього впливу, спонукань, тисків, погроз або втручання, прямого чи опосередкованого, здійснюваного з будь-якої сторони та маючого на меті будь-які цілі.
Відповідно до п.2.5 Бангалорських принципів поведінки судді суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.
Самовідвід судді від участі у розгляді конкретної справи це одна з найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає.
Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги, що в провадження судді ОСОБА_4 , як судді який прийняв Ухвалу від 25 серпня 2021 року у справі № 209/897/21 № провадження 1-кп/208/502/21, якою обвинувальний акт, затверджений 25.03.2021 року у кримінальному провадженні № 0000191 від 13.02.2020 року відносно ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365, ч. 1 ст. 366 КК України, був повернутий прокурору, думку і позицію судді ОСОБА_4 , згідно до якої суддя ОСОБА_4 виключає можливість прийняття участі у розгляді даного обвинувального акту, з підстав необхідності дотримання вимог уникнення розумних сумнівів в його неупередженості, на підставі чого заявив собі самовідвід, для реалізації демократичних принципів, сприянню ефективного розгляду справи, для забезпечення правильного вирішення справи, та метою попередження виникнення обставин, що викликатимуть сумнів в об`єктивності та неупередженості судді ОСОБА_4 при розгляді даної справи, як у учасників кримінального провадження так і у стороннього спостерігача.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Відповідно до ч. 1 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. Згідно з ч. 5 ст. 80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим.
Європейський суд з прав людини у пункті 66 рішення по справі «Мироненко і Мартенко проти України» від 10 грудня 2009 року (заява № 4785/02) вказує, що згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія A, N 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).
Враховуючи вищевикладене, з метою недопущення будь-яких сумнівів у безсторонності та неупередженості судді ОСОБА_4 , як головуючого судді у справі 209/897/21 провадження № 1-кп/208/312/22, заява судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_4 про самовідвід, підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 75, 80, 81, 369-372 КПК України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Заяву судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_4 про самовідвід від розгляду кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000191 від 13.02.2020 року відносно ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365, ч. 1 ст. 366 КК України, - задовольнити.
Відвести суддю Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_4 від участі у розгляді кримінального провадження № 0000191 від 13.02.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365, ч. 1 ст. 366 КК України, передав кримінальне провадження до канцелярії суду для визначення через автоматизовану систему документообігу складу суду, в порядку ч. 3 ст. 35 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1