Номер провадження:1-кс/521/4313/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2021 року слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , яке погоджене прокурором Малиновської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №00001025 від 03.08.2021 року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ґардабані, Грузія, місце проживання кого АДРЕСА_1
підозрюваного у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, п.п. 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, 03.08.2021 о 14:40 годині до чергової частини ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області надійшло телефонне повідомлення про те, що 03.08.2021 приблизно о 14 годині 30 хвилини, невстановлена особа, перебуваючи по АДРЕСА_2 , здійснила множинні постріли із автоматичної вогнепальної зброї у громадянина Мамедова ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , від яких останній помер у кареті швидкої допомоги на території КНП «Міська клінічна лікарня №11» Одеської обласної ради.
Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений час та у невстановленому місці, невстановлена на теперішній час досудовим розслідуванням особа, здійснила при невстановлених обставинах, замовлення на умисне вбивство ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині будь-яким способом, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був залучений до вчинення злочину, як його безпосередній виконавець.

Із цією метою ОСОБА_9 разом із ОСОБА_8 , вступивши у попередню змову, із метою здійснення умисного вбивства на замовлення третьої особи, у невстановлений спосіб, час та місці перетнули державний кордон України, прибули до міста Одеси, де в кінці липня 2021 року, ОСОБА_9 , з метою організації підготовки до вчинення злочину, винайняв житло за адресою: АДРЕСА_1 , через посередника, для власного проживання.

Далі, з метою підготовки до вчинення вбивства на замовлення, ОСОБА_9 разом із ОСОБА_8 , 28 липня 2021 року, перебуваючи у місті Одеса, придбали у користування автомобіль марки «Mercedes-Benz E220 CDI», на болгарській реєстрації НОМЕР_1 . Також, для вчинення запланованого злочину ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , при невстановлених обставинах придбали, неідентифіковану на теперішній час, автоматичну вогнепальну зброю, разом із боєприпасами до неї. Дані умисні дії були спрямовані на здійснення умисного протиправного заподіяння смерті ОСОБА_7 , який мешкав в місті Одеса.

З цією метою, 03 серпня 2021 року, приблизно о 14 годині 00 хвилин, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою, розподіливши між собою злочинні ролі, з прямим умислом, маючи на меті здійснення умисного вбивства, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на заздалегідь підготовленому автомобілі марки «Mercedes-Benz E220 CDI», на болгарській реєстрації НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_8 прибули до будинку АДРЕСА_2 , де мешкав

ОСОБА_7 . Після цього, о 14 годині 28 хвилин, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 побачили прямуючого в напрямку від будинку та розмовляючого по мобільному телефону ОСОБА_7 , який йшов від них на відстані приблизно 10 метрів. Далі, діючи миттєво, за заздалегідь підготовленим планом, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , розподілили між собою злочинні ролі, таким чином, що ОСОБА_8 залишався за кермом вищевказаного автомобіля, а ОСОБА_9 був безпосереднім виконавцем спланованого злочину, а саме умисного вбивства, після чого приступили до безпосереднього здійснення спланованого злочину.
Таким чином, ОСОБА_9 , діючи із прямим умислом та достовірно усвідомлюючи можливість настання суспільно-небезпечних тяжких наслідків у вигляді смерті іншої людини та бажаючи їх настання, заздалегідь озброївшись автоматичною вогнепальною зброєю, яку він приніс із собою, смикнув затвор, привів у готовність зброю та натиснув пальцями правої руки на спусковий гачок, тим самим розпочавши стрільбу, та здійснив множинні постріли у тіло потерпілого ОСОБА_7 , а саме: один постріл влучив в область передньої ділянки шиї з правої сторони, другий постріл влучив в область задньої ділянки правого передпліччя та три постріли влучили у задню ділянку тулуба з правої сторони, по умовній задній пахвовій лінії тіла по грудній ділянці, у задню ділянку тулуба по правій навколо серцевій лінії тіла у грудній ділянці, у задню ділянку тулуба зліва по умовній лопатковій лінії тіла у грудній ділянці, потерпілого ОСОБА_7 , від яких останній упав на землю.

Після виконання запланованого злочину ОСОБА_9 побіг до вищевказаного автомобілю, в якому його очікував ОСОБА_8 та далі за допомогою та безпосереднього сприяння ОСОБА_8 вчиненні вищевказаного злочину, з місця події зникли у невідомому напрямку.

03 серпня 2021 року о 15 годині 43 хвилин, потерпілий ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 від отриманих тілесних ушкоджень помер у кареті швидкої медичної допомоги на території КНП «Міська клінічна лікарня №11» Одеської міської ради, яка розташована за адресою: місто Одеса, вулиця Академіка Воробйова, будинок № 5-г.

Таким, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, вчиненому на замовлення, за попередньою змовою групою осіб, тобто в скоєнні злочину передбаченого п. п. 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

04 серпня 2021 року, у вчиненні вище вказаного кримінального правопорушення повідомлено про підозру ОСОБА_5 .

Сторона обвинувачення звертається з клопотанням, обґрунтовуючи його тим, що під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_9 покладається необхідність запобігання подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення. ОСОБА_9 є громадянином Грузії, не зареєстрований та не має міцних соціальних зв`язків на території України, не працевлаштований. Підозрюваний переховується від органу досудового розслідування з метою уникнення від кримінальної відповідальності, з відомостей, наданих СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, з метою укриття дійсних анкетних даних, використовує підроблений паспорт. Крім того ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, санкція ч. 2 ст. 115 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 9-ти до 15-ти років або довічне позбавлення волі. Тяжкість злочину, покарання, що загрожує особі, ступінь суспільної небезпеки, а також викладені обставини, є обґрунтуванням наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1. ст.177 КПК України та дають підстави вважати, що підозрюваний буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Фактичними обставинами на підставі яких, в ході досудового розслідування, зроблено висновок про наявність вищевказаних ризиків є те, що підозрюваний ОСОБА_9 , є громадянином іншої держави, а саме Грузції, і може перетнути у будь-який момент кордон України і тим самим уникнути кримінальної відповідальності за вчинений особливо тяжкий злочин, у якому останній обґрунтовано підозрюється.

Так, 04.08.2021 у ході проведення досудового розслідування підозрюваного ОСОБА_9 на підставі постанови слідчого оголошено у державний розшук.

26.08.2021 підозрюваного ОСОБА_9 на підставі постанови слідчого оголошено у міжнародний розшук.

Окрім того, підозрюваний ОСОБА_9 , вчинив злочин із особливою зухвалістю та жорстокістю, тим самим порушуючи статтю 3 Конституції України відповідно до якої людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Також, відповідно до статті 27 Конституції України, кожна людина має невід`ємне право на життя. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Обов`язок держави - захищати життя людини. Кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань.

Підозрюваний ОСОБА_9 , займає суспільно небезпечну позицію агресивної делінквентної поведінки, і в будь-який момент здійснить спробу для уникнення покарання у вигляді позбавлення волі, яке і передбачене за інкриміноване йому діяння та продовжить вчиняти умисні злочини. Слід зазначити, що характер вчиненого підозрюваним злочину вказує на те що, у випадку надання йому свободи дій та пересування, він може здійснити спроби морального та фізичного тиску на свідків, що може виразитись у небезпеці для осіб, що взяли участь у кримінальному провадженні та приймали участь у інших слідчих діях, що само по собі містить в собі загрозу для життя та здоров`я, безпеки інших громадян України, що є найвищою соціальною цінністю держави.

Окрім того, підозрюваний ОСОБА_9 , являється громадянином іншої держави, не має зареєстрованого та постійного місця мешкання на території України, не працює, не навчається, не має стійких соціальних зв`язків. Все це свідчить про необхідність обмеження волі підозрюваного ОСОБА_9 на час досудового розслідування, адже завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини. У випадку застосування до ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу, здійснення вищевказаних завдань може бути нездійсненим.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Так, виходячи з характеру та обставин інкримінованого злочину, беручи до уваги особу підозрюваного, можна дійти висновку про те, що у разі застосування менш суворого запобіжного заходу буде неможливо запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити виконання підозрюваним своїх обов`язків.

Таким чином, лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе гарантувати належне виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та перешкодити ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Окрім цього, відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Крім того, у практиці ЄСПЛ визначено, що існування обґрунтованої підозри щодо вчинення особою особливо тяжкого злочину на початковому етапі розслідування виправдовує тримання його під вартою. Хоча, поряд з цим Суд неодноразово зазначав, що тяжкість обвинувачення не може сама по собі бути виправданням тривалих періодів тримання під вартою (рішення у справі «Єчус проти Литви»).

Також у своїх рішеннях ЄСПЛ звертає увагу на те, що тяжкість злочину, вчиненого особою, та ризик його ухилення від слідства залишаються єдиними підставами для відмови суду у задоволенні клопотань про звільнення. При цьому, згідно з п. 3 ст. 5 Конвенції зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою, які мають бути чітко сформульовані (рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2000 року у справі «Яблонський проти Польщі», від 23 вересня 1998 року у справі «I.A. проти Франції», від 04 жовтня 2001 року у справі «Іловецький проти Польщі»).

Все вищевикладене в сукупності свідчить, що обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту підозрюваного та обмеження його конституційних прав, у нашому випадку, є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини, і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_9 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачене основне покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, а також те, що ОСОБА_9 , перебуває у середньому віці, має задовільний стан здоров`я, утриманців не має, не працює, не навчається, не має зареєстрованого та постійного місця мешкання, є громадянином іншої держави, та враховуючи також той факт, що жоден з більш м`яких заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам.

На даний час, з метою встановлення місцезнаходження розшукуваної особи для притягнення особи до кримінальної відповідальності, виникла необхідність у зверненні до слідчого судді з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрання такого запобіжного заходу за відсутності підозрюваного.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав в повному обсязі та просив слідчого суддю його задовольнити.
Дослідивши клопотання та долучені в обґрунтування клопотання матеріали, заслухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.
Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
З матеріалів поданого клопотання вбачається, що 06.08.2021 року відносно ОСОБА_9 складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, тобто пособництво у вчиненні вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, вчиненому на замовлення, за попередньою змовою групою осіб.
В обґрунтування пред`явленої ОСОБА_8 підозри стороною обвинувачення до клопотання долучаються: протоколи огляду місця події від 03.08.2021; копія лікарського свідоцтва про смерть № 3139 від 04.08.2021 відносно померлого ОСОБА_7 ; допиту потерпілого ОСОБА_10 від 04.08.2021 року, протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 03.08.2021; протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.08.2021 року, протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 05.08.2021.
Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги п. 175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011 року, згідно якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні прокурором наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушень, передбаченого п. 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 07.08.2021 (справа № 521/11713/21; номер провадження:1-кс/521/3846/21) був наданий дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_9 для його участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до матеріалів СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, вбачається, що ОСОБА_9 на даний час переховується на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної ВР України державою-агресором.
Постановою слідчого СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 26.08.2021 року підозрюваного ОСОБА_9 оголошено в міжнародний розшук.
Відтак, з огляду на викладені обставини у сукупності, слідчий суддя приходить до переконання, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді переховування підозрюваного ОСОБА_9 від органів досудового розслідування та суду в рамках даного кримінального провадження наявний.
Крім того, при вирішенні питання щодо існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя також враховує обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого п.п.11,12 ч.2 ст. 115 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, беручи до уваги суспільно-небезпечний характер такого кримінального правопорушення, а також те, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке поєднане із застосуванням насильства відносно потерпілого, життя та здоров`я якого визнається найвищою соціально цінністю, у зв`язку з чим, існує ризик можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.
Крім того, з огляду на викладені обставини у сукупності, слідчий суддя приходить до переконання, що ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді дій щодо знищення, сховування або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення з боку підозрюваного ОСОБА_9 наявний.
Ризик незаконного впливу на потерпілу ОСОБА_10 та свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у даному кримінальному провадженні існує, оскільки є достатні підстави вважати, що підозрюваний може на них впливати, з метою схилити їх не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації можливої кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину.
Наведені обставини свідчать про існування ризику вчинення підозрюваним ОСОБА_9 дій, направлених на незаконний вплив на потерпілу та свідків у вказаному кримінальному провадженні, враховуючи наявність достатніх підстав вважати, що перебування у статусі підозрюваного може викликати у ОСОБА_9 активні дії щодо впливу на потерпілу, з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки потерпіла та свідки безпосередньо судом допитані не були, а показання, що надавалися на досудовому розслідуванні, не можуть лягти в обґрунтуванні судових рішень, зважаючи на положення ч. 4 ст. 95 КПК України, враховуючи положення ч. 4 ст. 95 КПК України, згідно яких суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.
При вирішенні питання щодо існування ризику, передбаченому п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді можливого перешкоджання підозрюваним кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя бере до уваги особу підозрюваного, те, що він є громадянином іншої держави, та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, беручи до уваги суспільно-небезпечний характер такого кримінального правопорушення, а також те, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке поєднане із застосуванням насильства відносно потерпілого, життя та здоров`я якого визнається найвищою соціально цінністю, у зв`язку з чим, існує ризик можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, обставини вчинення кримінального правопорушення, його специфіку, а також характеризуючи дані підозрюваного, у зв`язку з чим, вказаний ризик також існує.
При вирішенні питання щодо існування ризику, передбаченому п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, слідчий суддя бере до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення, його специфіку, а також характеризуючи дані підозрюваного, відповідно до яких останній раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим, вказаний ризик також існує.
При вирішенні питання достатності постанови слідчого для встановлення факту оголошення підозрюваного ОСОБА_9 в міжнародний розшук, слідчий суддя враховує наступне.
Згідно ч. 1 ст. 281 КПК України, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або особа перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, то слідчий, прокурор оголошує його розшук.
Частиною 2 ст. 281 КПК України встановлено, що про оголошення розшуку виноситься окрема постанова, якщо досудове розслідування не зупиняється, або вказується в постанові про зупинення досудового розслідування, якщо таке рішення приймається, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
При цьому, згідно п. 4.4 Інструкції про порядок використання правоохоронними органами можливостей НЦБ Інтерполу в Україні у попередженні, розкритті та розслідуванні злочинів, затвердженої спільним Наказом №3/1/2/5/2/2 від 09.01.1997 року (далі Інструкціїї), підставою для міжнародного розшуку є запит правоохоронного органу, надісланий до НЦБ.
Відтак, в даному випадку слід розмежовувати процедуру «оголошення особи у міжнародний розшук», яка регулюється положеннями ст. 281 КПК України, та процедури «міжнародного розшуку з використанням можливостей НЦБ Інтерполу в Україні», яка вже відбувається на підставі постанови про оголошення в міжнародний розшук відповідно до положень Інструкції.
На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що наявна в матеріалах клопотання постанова слідчого від 26.08.2021 року про оголошення підозрюваного ОСОБА_9 в міжнародний розшук, в повній мірі є достатньою для підтвердження факту оголошення вказаної особи в міжнародний розшук.
Згідно з роз`ясненням Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва НПУ відповідно до статті 84 Правил Інтерполу з обробки даних, затверджених Резолюцією 80-ї сесії Генеральної Асамблеї Інтерполу AG-2011-RES-07, публікацію циркулярного розшукового повідомлення про міжнародний розшук особи з метою її арешту та подальшої екстрадиції має бути погоджено з центральним органом щодо видачі (екстрадиції) та Генеральному секретаріату Інтерполу мають бути надані чіткі та прямі гарантії, що тимчасовий арешт і видачу (екстрадицію) особи буде запитано у випадку її арешту (затримання) на території країн-членів МОКП-Інтерпол у порядку передбаченому чинним законодавством.
На дев`яносто дев`ятій сесії (27.02-03.03.2017) Комісією з контролю файлів Інтерполу ухвалено рішення, що запобіжні заходи у вигляді дозволу на затримання підозрюваного з метою приводу не є ордерами на арешт у розумінні ст. 83.2 Правил Організації.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 575 КПК України визначено, що видача особи в Україну може бути запитана лише на підставі ухвали суду про тримання особи під вартою.
Враховуючи викладені обставини у сукупності, з огляду на встановлені в судовому засіданні ризики, передбачені п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України у вигляді можливого переховування підозрюваного ОСОБА_9 від органів досудового розсування та суду, незаконного впливу з боку останнього на потерпілого та свідка в рамках даного кримінального провадження, вчинення іншого кримінального правопорушення, а також враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_9 оголошений в міжнародний розшук, слідчий суддя приходить до переконання про наявність підстав для обрання відносно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за його відсутності в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України.
Слідчий суддя наголошує, що нормою 2 ч. 6 ст. 193 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчого, після затримання підозрюваної особи і не пізніш як через 48 годин з часу її доставки до місця здійснення досудового розслідування слідчий суддя за участю підозрюваного розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
Відтак, cлідчим суддею протягом 48 годин з моменту доставки підозрюваного до органу досудового розслідування, у випадку його затримання, буде здійснена перевірка необхідності застосування саме такого запобіжного заходу, а не, зокрема, більш м`якого, що належним чином забезпечить права підозрюваного особи ОСОБА_13 .
Крім того, враховуючи, що на даний час вирішується питання саме про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому вирішення питання про застосування такого запобіжного заходу буде вирішуватися окремо у випадку його затримання, слідчий суддя, згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, не вирішує питання щодо застави, а також, згідно ч. 4 ст. 196 КПК України, не визначає дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 281, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , яке погоджене прокурором Малиновської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 00001025 від 03.08.2021 року - задовольнити.
За відсутності підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України.
Після затримання ОСОБА_9 і не пізніше, як через 48 годин з часу його доставки до місця кримінального провадження доставити ОСОБА_9 до слідчого судді для розгляду питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його заміну на більш м`який запобіжний захід.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а ОСОБА_9 в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали слідчого судді.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1