ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2992/21 Справа № 212/8389/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
в режимі відеоконференції:
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги обвинувачених
ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на ухвалу Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 вересня 2021 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001896 щодо

ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. П`ятихатки
Дніпропетровської області, який проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України,-

ОСОБА_9 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження: с. Михайлівка Михайлівського
району Запорізької області, яка зареєстрована за адресою:

АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 вересня 2021 року задоволено клопотання прокурора та продовжено строк тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 до 28 листопада 2021 року.
Мотивуючи ухвалене рішення суд посилався на те, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, продовжують існувати і не зменшились на час розгляду клопотання прокурора, а продовження строку тримання обвинувачених під вартою є виправданим, оскільки судом встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченими ряду тяжких злочинів, пов`язаних з незаконним обігом особливо небезпечного наркотичного засобу, вчинених за місцем їх постійного мешкання за попередньою змовою, а також високий ступень ризику ухилення та переховування обвинувачених від суду, ризику можливого впливу на свідків, які не допитані судом, а також ризику вчинення інших кримінальних правопорушень або продовження кримінальних правопорушень, у якому вони обвинувачуються, тому жоден більш м`який запобіжний захід не зможе в повній мірі запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених під час судового розгляду даного кримінального провадження.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду про продовження відносно нього строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час з 20:00 год. до 06:00 год. наступного дня за місцем проживання матері АДРЕСА_3 .
Свої вимоги обвинувачений обґрунтовує тим, що жодний ризик, передбачений ст.177 КПК України, прокурором не доведений. Вказує на те, що він не має наміру переховуватися від суду. Зазначає, що має міцні соціальні зв`язки. Звертає увагу на те, що в нього наявний ряд захворювань, через які він потребує лікування, яке йому не зможуть надати в умовах тримання під вартою, а також те, що він має постійне місце проживання. Зазначає, що показання свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 вказують на відсутність його ( ОСОБА_8 ) вини у інкримінованому йому злочині.
В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу суду про продовження відносно неї строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час з 21:00 год. до 06:00 год. наступного дня.
Свої вимоги обвинувачена обґрунтовує тим, що жодний ризик, передбачений ст.177 КПК України, прокурором не доведений. Вказує на те, що вона не має наміру переховуватися від суду. Звертає увагу на те, що під час розгляду справи свідок
ОСОБА_14 зазначив, що надавав свідчення проти неї та її чоловіка ОСОБА_8 під тиском працівників поліції. Вказує на те, що під час обшуку в неї не було виявлено наркотичних засобів, що свідчить про її невинуватість. Зазначає, що вона інвалід ІІІ групи, має ряд хронічних захворювань та за час перебування в СІЗО її стан здоров`я погіршився. Вказує на те, що вона має постійне місце проживання, має родичів - матір та доньку, та до затримання працювала без оформлення.

Позиції учасників судового провадження.

У судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , їх захисники ОСОБА_7 і ОСОБА_6 підтримали апеляційні скарги обвинувачених та просили їх задовольнити.
Прокурор про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлений належним чином, клопотання про його особисту участь в судовому засіданні до суду не подавав, обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та їх захисники ОСОБА_7 і ОСОБА_6 не заперечували проти розгляду апеляційних скарг обвинувачених без участі прокурора, а отже, враховуючи те, що відповідно до вимог ч.4 ст.422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін, апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутності прокурора.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження та обговоривши наведені в апеляційних скаргах доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Частиною другою цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.
В силу вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених
ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
На переконання апеляційного суду суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 та обвинуваченій ОСОБА_9 дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.
Як встановлено апеляційним судом у судовому засіданні та що знайшло своє підтвердження і у відповідних матеріалах провадження №212/8389/20, 30 вересня 2021 року в судовому засіданні Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області в порядку ст.331 КПК України було розглянуто клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, що виразилося у незаконному зберіганні з метою збуту, а також у незаконному збуті наркотичних засобів, якщо предметом таких дій були особливо небезпечні наркотичні засоби, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції ретельно перевірив доводи прокурора про доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , доводи обвинувачених та їх захисників щодо зміни ОСОБА_8 та ОСОБА_9 запобіжного заходу на більш м`який.
Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 судом встановлено, що процесуальні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, не зменшилися й виправдовують тримання обвинувачених під вартою.
Так, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні злочину, пов`язаного з незаконним обігом особливо небезпечного наркотичного засобу, вчиненому за місцем їх постійного мешкання за попередньою змовою групою осіб, інкриміновані обвинуваченим кримінальні правопорушення за ч.2 ст. 307 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, а отже, будучи обізнаними про ступінь тяжкості інкримінованих їм злочинів та покарання, яке загрожує їм у разі визнання їх винуватими, існує реальний ризик того, що ОСОБА_9 та ОСОБА_8 можуть переховуватися від суду.
Також, обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , перебуваючи на свободі, можуть незаконно впливати на свідків з метою зміни показів на їх користь.
ОСОБА_9 та ОСОБА_8 офіційно не працевлаштовані, що вказує на те, що вони можуть продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.
При цьому суд апеляційної інстанції враховує дані про особу обвинуваченої ОСОБА_9 , наявність у неї постійного місця проживання, дані про стан її здоров`я, разом з тим, жодних доказів на підтвердження неможливості її утримання під вартою, а також доказів наявності будь-яких міцних соціальних зв`язків, наявності джерел доходу, суду не надано.
Також, суд апеляційної інстанції враховує дані про особу обвинуваченого
ОСОБА_8 , стан його здоров`я, наявність у нього постійного місця проживання, при цьому слід зазначити, що відсутні будь-які докази на підтвердження неможливості подальшого перебування ОСОБА_8 під вартою, та відсутні докази щодо наявності у нього постійного підтвердженого джерела доходу, підтверджених міцних сімейних та соціальних зв`язків, що могли б забезпечити застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Матеріали провадження не містять інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 під вартою.
В контексті практики ЄСПЛ ризик втечі обвинуваченого оцінюється не лише на основі суворості можливого вироку, а має досліджуватися з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі, або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня. Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.
На підставі наведеного, апеляційний суд погоджується з рішенням суду щодо необхідності задоволення клопотання прокурора, оскільки він довів обставини, які виправдовують подальше обмеження права обвинуваченої перебувати на волі. Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.
Доводи обвинуваченої ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_8 про відсутність доказів щодо наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки при розгляді клопотання прокурора встановлено об`єктивне існування обставин, які виправдовують подальше тримання під вартою ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , та встановлена наявність ризиків, визначених ч.1 ст.177 КПК України, а будь-яких об`єктивних даних, які б безумовно свідчили про зміну або відсутність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, які раніше слугували підставою для обрання обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обвинуваченими в апеляційних скаргах не наведено.
Твердження обвинуваченої ОСОБА_9 про те, що під час обшуку в неї не було виявлено наркотичних засобів, що свідчить про її невинуватість, а також твердження обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що показання свідків ОСОБА_12 та
ОСОБА_13 вказують на відсутність його ( ОСОБА_8 ) вини у інкримінованому йому злочині, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки питання кваліфікації дій, доведеності або недоведеності висунутого обвинувачення надається судом при ухваленні судового рішення по суті справи.
Щодо посилання обвинувачених на те, що вони мають постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, слід зазначити, що дані обставини не можуть бути підставою для зміни обвинуваченим запобіжного заходу, так як з урахуванням обставин інкримінованих їм кримінальних правопорушень, вищезазначені доводи не свідчать про наявність у ОСОБА_9 та ОСОБА_8 перешкод або інших стримуючих факторів їх належної процесуальної поведінки.
Жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданих апеляційних скарг, апеляційним переглядом не встановлено.
Приймаючи рішення про продовження обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 строку тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченим кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу обвинувачених, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Будь-яких істотних порушень кримінального процесуального закону при постановленні зазначеної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому за наслідками апеляційного розгляду апеляційний суд вважає необхідним ухвалу суду залишити без змін, а апеляційні скарги обвинувачених залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 - залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 вересня 2021 року в частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

________________ _________________ ________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4