Справа № 215/1983/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2022 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 185 ч. 3, 263 ч. 1, 357 ч. 3 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувальний акт у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 надійшов із Криворізької північної окружної прокуратури та затверджений прокурором Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_3 ..

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив призначити судовий розгляд провадження.

Обвинувачений не заперечував проти призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт з додатками, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт не відповідає положенням КПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Аналіз цієї норми свідчить, що закон вимагає обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників:

1) фактичних обставин кримінального правопорушення;

2) правової кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується термін «формула обвинувачення»);

3) формулювання самого обвинувачення.

При цьому в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Але даний обвинувальний акт складений таким чином, що на думку суду, не містить формулювання самого обвинувачення, оскільки фабула вчиненого кримінального правопорушення (фактичні обставини) викладена в обвинувальному акті, після анкетних даних ОСОБА_4 таким чином: « ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених…», « ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених…» та із зазначенням після цього, на початку викладення обставин (фабули) - «Досудовим розслідуванням встановлено…», а після викладення фактичних даних наведено диспозицію кваліфікації цих дій за статтями КК України. Далі обвинувальний акт лише продовжується словосполученням «таким чином обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 263 ч. 1, 185 ч. 3, 357 ч. 3 КК України», де знову викладено ту ж саму диспозицію норм КК України, що і раніше, без послідуючого викладення фактичних обставин фабули кримінальних правопорушень.

Таким чином, суд вважає, що формулювання злочину, тобто фактичні обставини (фабула), в якому особа обвинувачується, не викладене, а відповідно зазначено лише диспозицію норм КК України, в якому особа обвинувачується.

Суд вважає, що в обвинувальному акті викладено як фабулу, текст «підозри», фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення. Але розгляд справи без формулювання обвинувачення є неможливим, а винесене рішення буде вважатись незаконним, адже відповідно до ч. 3 ст. 374 КПК України, у разі визнання особи виправданою або винуватою, в мотивувальній частині вироку зазначається формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений правова норма кваліфікації має відповідати формулюванню обвинувачення, а не фабулі підозри, або обставинам «встановлення» під час досудового розслідування.

Тобто викладена фабула не є формулюванням обвинувачення, а у рішенні Європейського суду з прав людини від 25.07.2000 р., ухваленому у справі «Маттоціа проти Італії», детальніше прописано: «Обвинувачений у скоєнні злочину має бути негайно і детально поінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь детальності інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. У цьому відношенні обсяг та доречність наданої обвинуваченому інформації слід оцінювати крізь призму положення, закріпленого у п.«b» ч.3 ст.6 Конвенції».

У рішенні від 09.10.2008 р., прийнятому у справі «Абрамян проти Росії», вказано: «Деталі скоєння злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він офіційно вважається письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення».

Тому суд звертає увагу, що важливим є також виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується, додатково до фабули підозри та обставин встановлених досудовим розслідуванням, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист. Фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Також у тексті обвинувального акту, при викладені встановлених досудовим розслідуванням обставин - формулюванні можливої підозри, слідчий посилається на висновки товарознавчих експертиз № СЕ-19/104-21/6139-ТВ від 05.03.2021 р., № 1076 від 22.03.2021 р., № 1075 від 22.03.2021 р., № 1094 від 23.03.2021 р., № 1000 від 17.03.2021 р., та висновок судової експертизи зброї № СЕ-19/104-21/6318-БЛ від 24.02.2021 р., які є доказами по даному кримінальному провадженню та не можуть бути наданими під час підготовчого судового засідання, а відповідно й не можуть бути дослідженими судом на цій стадії процесу.

Тобто, навіть можливе, на думку слідчого та прокурора, формулювання обвинувачення містить посилання на конкретні докази, а саме висновки експертів, які є по суті в розпорядженні сторони обвинувачення та які ще до початку судового розгляду кримінального провадження по суті розкривають зміст і сутність означеного доказу обвинувачення, що суперечить положенням ч. 2 ст. 291 КПК України та може свідчити про порушення принципів неупередженості і безпосередності дослідження ним доказів, що в свою чергу є неприпустимим.

Згідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти, в тому числі рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає положенням цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 314 ч. 3 п. 3 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Обвинувальний акт з додатками по кримінальному провадженню № 0000025 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 185 ч. 3, 263 ч. 1, 357 ч. 3 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.02.2021 р. та матеріали його досудового розслідування - повернути прокурору Криворізької окружної північної прокуратури.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, через Тернівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим з дня вручення її копії.

Суддя: