Слідчий суддя у 1-й інстанції: ОСОБА_1 Справа № 991/6616/21
Доповідач: ОСОБА_2 Провадження №11-сс/991/624/21
АПЕЛЯЦІЙНА ПАЛАТА ВИЩОГО АНТИКОРУПЦІЙНОГО СУДУ
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

13 жовтня 2021 рокумісто Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

заявника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_6 , подану на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 07 жовтня 2021 року,

В С Т А Н О В И Л А:

І. Процедура.
1. Судове провадження у цій справі було розпочато згідно з поданою 11.10.2021 заявником ОСОБА_6 апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 07.10.2021, яку постановлено відповідно до ч. 6 ст. 9 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) та ухвалою Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19.02.2019 у справі №569/17036/18 (а. с. 49-50, 55-65).

ІІ. Зміст оскаржуваного рішення.
2. Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 07.10.2021 закрито провадження у справі за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора (далі САП), що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР).

3. Таке своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що: (1) ОСОБА_6 належним чином повідомлявся про судові засідання 29.09.2021 та 07.10.2021, але жодного разу не з`явився у них та не повідомив про причини неявки; (2) заявник не просив розглядати скаргу за його відсутності; (3) ОСОБА_6 втратив процесуальний інтерес до скарги.

ІІI. Вимоги та доводи апеляційної скарги.
4. В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді, задовольнити апеляційну скаргу та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

4.1. Апеляційна скарга ОСОБА_6 мотивована тим, що (1) у скарзі до слідчого судді Вищого антикорупційного суду було зазначено клопотання про проведення судового розгляду за участі заявника в режимі відеоконференції з іншого приміщення з використанням програми «EasyCon»; (2) 29.09.2021 та 07.10.2021 він з`явився для участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції, що підтверджують записи в системі «EasyCon» та додані протоколи; (3) ухвала слідчого судді має бути скасована, оскільки його висновки не відповідають дійсним обставинам справи та слідчим суддею порушено процесуальний закон в частині порядку вирішення скарги по суті.

4.2. У судовому засіданні заявник ОСОБА_6 підтримав свою апеляційну скаргу.

IV. Узагальнені позиції інших учасників судового провадження.
5. Прокурор, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового розгляду, у судове засідання не прибув, із клопотанням про відкладення судового засідання чи розгляд апеляційної скарги за його особистої участі не звертався.

V. Межі перегляду оскаржуваного рішення.
6. Судове рішення має бути законним, обґрунтованим, вмотивованим (ч. 1 ст. 370 КПК).

6.1. Виходячи зі змісту ст. 2, ч. 6 ст. 9, ч. ч. 1, 3 ст. 21, ч. 1 ст. 22, ст. 24, ч. 3 ст. 26, ч. 1 ст. 404 КПК колегія суддів переглядає оскаржувану ухвалу в межах зроблених слідчим суддею в оскаржуваному рішенні висновків і наведених на їх спростування доводів апеляційної скарги.

6.2. Оскільки оскаржуваною ухвалою припинено розгляд скарги ОСОБА_6 без прийняття рішення по суті скарги, то в ході апеляційного розгляду перевіряється чи були у слідчого судді підстави для закриття провадження з мотивів повторної неявки заявника у судове засідання.

VI. Встановлені судами обставини.
7. Суд першої інстанції в ухвалі від 07.10.2021 установив, що:

7.1. 23.09.2021 ОСОБА_6 направив до САП заяву про вчинення головою Національного банку України ОСОБА_7 , її заступником ОСОБА_8 і іншими службовими особами Національного банку України, директорами-розпорядниками Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, міністром внутрішніх справ України ОСОБА_9 , начальником Головного слідчого управління Міністерства Внутрішніх справ України та Головного слідчого управління Національної поліції України, головою Державної служби фінансового моніторингу України та іншими службовими особами цих державних і правоохоронних органів кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 364, 364-1, 365-2 Кримінального кодексу України.

7.2. 24.09.2021 до Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб САП, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

7.3. ОСОБА_6 належним чином повідомлявся про судові засідання від 29.09.2021, 07.10.2021, проте не з`явився та про причини своєї неявки суду не повідомив.

8. Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши позицію ОСОБА_6 , перевіривши наведені доводи за наявними матеріалами, колегія суддів, виходячи зі змісту доказів та їх копій, а саме: заяви (а. с. 10-15), повістки на 29.09.2021 (а. с. 20), журналу судового засідання від 29.09.2021 (а. с. 43), повістки на 07.10.2021 (а. с. 44), журналу судового засідання від 07.10.2021 (а. с. 48), встановила, що слідчий суддя зробив помилковий висновок стосовно наявності підстав для закриття провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб САП.

9. Так, у ході апеляційного розгляду, оцінивши доводи особи, яка звернулася з апеляційною скаргою, колегія суддів установила, що:

9.1. 24.09.2021 до Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_6 , у якій, зокрема, зазначено клопотання заявника про проведення судового розгляду в режимі відеоконференції за його участі з іншого приміщення із використанням програми «EasyCon» (а. с. 1-7).

9.2. Докази вирішення зазначеного клопотання щодо проведення судового засідання у режимі відеоконференцзв`язку у матеріалах провадження відсутні.

VII. Мотиви і висновки колегії суддів.
10. Надаючи оцінку обставинам, установленим під час розгляду апеляційної скарги, а також зробленим слідчим суддею висновкам, колегія суддів виходить із такого.

11. Одними із загальних засад, яким за своїм змістом та формою має відповідати будь-яке кримінальне провадження, є доступ до правосуддя (п. 14 ч. 1 ст. 7 КПК) та забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності (п. 17 ч. 1 ст. 7 КПК).

12. Так, ч. 1 ст. 24 КПК гарантує кожному право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК.

12.1. Зокрема, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК).

12.2. Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст. ст. 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави (ч. 1 ст. 306 КПК).

12.3. За результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування ухвала слідчого судді може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги (ч. 2 ст. 307 КПК).

13. Поруч із наведеним кримінальний процесуальний закон не наділяє слідчого суддю під час досудового розслідування правом припинити судовий розгляд скарги, поданої на рішення, дії чи бездіяльність, та не розглядати її по суті з підстави неявки заявника у судове засідання.

13.1. Адже, із огляду на зміст ухвали Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19.02.2019 у справі №569/17036/18, виключний перелік підстав для припинення розгляду на стадії досудового розслідування скарги по суті передбачають ч. ч. 2, 4 ст. 304 КПК.

13.2. Водночас кожному гарантуються права на: (1) справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону (ч. 1 ст. 21 КПК); (2) участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом (ч. 3 ст. 21 КПК).

13.3. Тому, хоча розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу (ч. 3 ст. 306 КПК), але небажання заявника користуватися цими правами жодним чином не позбавляє слідчого суддю обов`язку розглянути скаргу по суті.

13.4. При цьому суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження (ч. 2 ст. 336 КПК).

14. Застосовуючи наведені загальні підходи до обставин цього судового провадження колегія суддів виходить із того, що роблячи висновок про втрату у ОСОБА_6 процесуального інтересу до скарги слідчий суддя не врахував: (1) наявність клопотання заявника про здійснення дистанційного судового провадження, яке в порушення ч. 2 ст. 336 КПК залишилося не розглянутим (див. підп. 9.1.-9.2. п. 9 цієї ухвали); (2) відсутність у КПК норми, яка б наділяла суддю на стадії досудового розслідування правом не розглядати скаргу по суті, а закрити провадження за нею з підстави неявки заявника у судові засідання.

15. Вищевказане, на думку апеляційного суду, призвело до порушення прав заявника ОСОБА_6 на доступ до правосуддя.

15.1. Істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення (ч. 1 ст. 412 КПК).

15.2. Як вважає колегія суддів, не розгляд по суті скарги ОСОБА_6 через закриття провадження унеможливив реалізацію заявником свого права на оскарження бездіяльності, гарантованого ч. 1 ст. 24 КПК, а тому прийняте рішення не може вважатися законним.

15.3. Отже, за своїм змістом та формою судове провадження із розгляду скарги не відповідало загальним засадам кримінального провадження.

16. За наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право, в тому числі, скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу (ч. 3 ст. 407 КПК).

16.1. Підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 409 КПК).

16.2. Ураховуючи вищенаведене оскаржуване рішення слідчого судді є незаконним, у зв`язку з чим апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає задоволенню, а ухвала скасуванню.

16.3. При цьому матеріали скарги підлягають поверненню до Вищого антикорупційного суду для виконання вимог ст. ст. 304, 306, 307 КПК, оскільки слідчим суддею по суті не перевірялися законність і обґрунтованість поведінки уповноважених осіб САП, що полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

16.4. На думку колегії суддів, прийняття саме такого рішення забезпечить відповідність цього судового провадження таким загальним засадам як «забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності» (ч. 2 ст. 24 КПК) і «доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень» (ч. 1 ст. 21 КПК).

Керуючись ст. ст. 1, 2, 7, 8, 9, 21, 24, 135-136, 303, 304, 306, 307, 336, 370, 395, 404, 405, 407, 409, 412, 418, 422, 532 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 07 жовтня 2021 року скасувати.

Матеріали за скаргою ОСОБА_6 повернути до Вищого антикорупційного суду для виконання вимог ст. ст. 304, 306, 307 Кримінального процесуального кодексу України.

Ухвала є остаточною, набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:ОСОБА_2
Судді:ОСОБА_3
ОСОБА_4