Справа № 185/6079/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2021 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Павлограді кримінальне провадження № 0000437 від 20 червня 2021 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Юр`ївка, Дніпропетровської області, громадянина України, без освіти, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України

за участі:

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

У невстановлений час від невстановленої особи ОСОБА_6 отримав у подарунок металевий предмет, зовні схожий на кастет. Указаний предмет ОСОБА_6 зберігав у своєму будинку за адресою: АДРЕСА_2 .
Після чого 19 червня 2021 року, приблизно о 18:30 год., в результаті раптово виниклого умислу, направленого на носіння кастету без передбаченого законом дозволу, впевнившись, що вказаний предмет є холодною зброєю і для його носіння необхідний передбачений законом дозвіл, розуміючи, що в нього такий дозвіл відсутній, усвідомлюючи загально небезпечний характер своїх дій, перебуваючи за місцем проживання, ОСОБА_6 умисно взяв у руки вказаний кастет, вийшов зі свого будинку та пішов по АДРЕСА_2 , де його побачила ОСОБА_7 , яка в подальшому звернулася на лінію «102» з даного приводу.
19 червня 2021 року, приблизно о 20:30 год., під час перевірки усного повідомлення по лінії «102» про перебування в районі будинку АДРЕСА_2 особи, яка згідно з повідомленням має при собі предмет, за візуальними ознаками схожий на кастет, співробітниками ВРПП Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, у будинку АДРЕСА_2 , був виявлений ОСОБА_6 , 1994 року народження, який був за описом схожий на особу, про яку було повідомлено співробітників Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області. З метою перевірки причетності ОСОБА_6 до можливого носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, співробітниками ВРПП Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області у останнього, на підставі ст. 34 Закону України «Про Національну поліцію» проведено поверхневу перевірку, в ході якого в лівій кишені його штанів було виявлено металевий предмет, який відноситься до категорії холодної зброї ударно-дробильної дії, виготовлений саморобним способом за типом «кастетів», який ОСОБА_6 носив при собі без передбаченого законом дозволу.
Ознаки встановленого судом злочинного діяння відповідають ознакам кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.
Дії ОСОБА_6 кваліфікуються за ч. 2 ст. 263 КК України, як носіння кастету без передбаченого законом дозволу.
22 липня 2021року між прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 та ОСОБА_6 укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до укладеної угоди ОСОБА_6 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, в обсязі висунутого обвинувачення.

ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що він повністю розуміє, що має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину кримінального правопорушення. Також обвинувачений пояснив, що він розуміє наслідки укладення та затвердження угоди у вигляді обмеження права оскаржити вирок згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України, а також відмови від судового розгляду, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, та відмову допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подавати докази, що свідчать на його користь. Також обвинувачений пояснив, що він розуміє характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди. Угоду щодо визнання винуватості з прокурором він уклав добровільно, без насильства, примусу чи погроз, та без впливу будь-яких обставин, не обумовлених в угоді. Просив суд затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості.
Також зазначив, що йому даний кастет подарував приятель. 19 червня 2021 року він його взяв із собою, коли йшов гуляти в село Вербки. Там у нього помітили кастет та викликали поліцію. Кастет потрібен йому був для самозахисту. Коли до нього підійшла поліція, то він повідомив, що у нього є кастет. У вчиненому розкаюється.
Також судом досліджено документи стосовно долі речових доказів, вартості проведених експертизи холодної зброї.
Прокурор та захисник в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просили цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

В угоді передбачено, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Розглядаючи у порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим, згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним злочином, який відноситься до нетяжких.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Тому суд приходить до висновку, що умови угоди не порушують інтереси сторін і відповідають інтересам суспільства, обвинувачений взмозі виконати взяті на себе зобов`язання та присутні фактичні підстави для визнання його винуватості у скоєнні кримінального злочину за ч. 2 ст. 263 КК України, що встановлено під час допиту обвинуваченого.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, врахувавши викладені доводи сторін кримінального провадження, дослідивши докази, надані стороною обвинувачення, дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, та наявні всі правові та фактичні підстави для затвердження угоди.

Крім того, відповідно до укладеної угоди, сторони погодили покарання відповідно до санкції за ч. 2 ст. 263 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком із застосуванням положень ст. 76 КК України. Обвинувачений пояснив, що він розуміє визначене покарання.

Водночас захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 прохав звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з мінімальним іспитовим строком.

Обвинувачений підтримав думку свого захисника.

Оцінюючи узгоджене покарання на відповідність чинному КК України, суд приходить до висновку, що таке покарання з урахуванням особи обвинуваченого, пом`якшуючих обставин та відсутності обтяжуючих може бути призначено. Так, обвинувачений визнав вину повністю, розкаявся у вчиненому.

Долю речових доказів вирішити за правилами ст. 100 КПК України.

Судові витрати складають 1372,96 грн., які під час досудового розслідування затрачені на проведення судової експертизи зброї.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області прокурором ОСОБА_4 та ОСОБА_6 від 22 липня 2021 року.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, за який призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі положень ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного остаточного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, зобов`язавши його згідно з п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь державного бюджету витрати за проведення судової експертизи зброї у розмірі 1372,96 грн..

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_3 не обирати.

Речові докази:

- металевий саморобний кастет, який перебуває в камері зберігання речових доказів Павлоградського РВП Дніпропетровській області, знищити.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 4,6,7 статті 474 цього Кодексу; прокурором виключно з підстав призначення покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною 4 статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок, якщо інше не передбачено законом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1