Провадження № 1-кс/344/8011/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2021 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , представника власника майна ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в режимі відеоконфенцзв`язку в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В:

Представник заявника звернувся з вказаним клопотанням в обґрунтування якого посилався на те, що 18 березня 2021 року слідчим суддею Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області винесено ухвалу про надання дозволу на проведення обшуку напівпричепу з цистерною д.н.з. НОМЕР_1 в рамках кримінального провадження № 0000767 від 02.11.2020 р.

На підставі вищевказаної ухвали був проведений обшук напівпричепу з д.н.з. НОМЕР_1 , а також, вийшовши за межі повноважень наданих ухвалою Івано-Франківського міського суду, слідчий провів обшук ще й вантажного автомобіля «DAF» д.н.з. НОМЕР_2 .

Як наслідок, був накладений арешт на напівпричіп з д.н.з. НОМЕР_1 , а також неправомірно, накладений арешт на вантажний автомобіль «DAF» д.н.з. НОМЕР_2 , у результаті його власник ОСОБА_5 фактично позбавлений можливості повноцінно користуватися та розпоряджатися власним майном.

Відразу після обшуку вказані транспортні засоби були повернуті власнику ОСОБА_5 .

Внаслідок накладення арешту на напівпричіп з д.н.з. НОМЕР_1 , а також на вантажний автомобіль «DAF» д.н.з. НОМЕР_2 , фактично заблокована трудова діяльність ОСОБА_5 , який на підставі Договору оренди транспортного засобу від 12.07.2021 р., Договору перевезення вантажу автомобільним транспортом від 15.01.2021 р. використовує вказаний транспортний засіб для здійснення господарської діяльності, а також використовує вказаний транспортний засіб для надання послуг міжнародних перевезень (свідоцтво та договір на перевезення додається).

Окрім того, вже досить тривалий час органи досудового розслідування не скасовують арешт на напівпричіп з д.н.з. НОМЕР_1 , а також «DAF» д.н.з. НОМЕР_2 , та не проводять з ними будь-які слідчі дії.

Також, як на підставу для скасування арешту, в клопотанні зазначається, що арешт накладено незаконно, оскільки майно належить третій особі, а клопотання до суду було подано слідчим а не прокурором, як того вимагає стаття 64-2 КПК України.

Звертає увагу суду на той факт, що на даний час усі арешти майна у рамках кримінального провадження № 0000767 від 02.11.2020 р. ухвалами Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області скасовані, та усі транспортні засоби повернуті власникам (ухвала Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області по справі № 344/8780/21 від 07.06.2021 р., ухвала Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області по справі № 344/11340/21 від 26.07.2021 р.).

Представник заявника в судовому засіданні в режимі відео конференції підтримав подано клопотання з мотивів викладених у ньому.

Слідчий у судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечив, мотивуючи тим що, саме вказаними ТЗ перевозилась товарна нафта, відтак з метою збереження речових доказів є підстави для подальшого арешту, який накладений тільки щодо розпорядження майном, окрім того у судовому засіданні в якому розглядалось питання про накладення арешту на ці ТЗ, був власник ОСОБА_5 та його представник не заперечили щодо арешту в частині розпорядження майном, без обмежень у праві користування. Досудове розслідування триває, проводяться й надалі певні слідчі дії щодо даного майна. Також, адвокат уже звертався з таким клопотанням і йому ухвалами слідчих суддів було обґрунтовано відмовлено.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

19.03.2021 року ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області у кримінальному провадженні №0000767 від 02.11.2020 року було надано дозвіл на проведення обшуку напівпричепу з паливоцистерною д.н.з. . НОМЕР_1 , що на праві власності належить ОСОБА_5 , з метою виявлення та фіксації наступних речей, а саме: шлангів для перекачування нафтопродуктів та самих нафтопродуктів, які містяться в даному напівпричепі.

23.03.2021 року автомобіль «DAF» д.н.з. НОМЕР_2 з автоцистерною, що встановлена на напівпричепі з д.н.з. НОМЕР_1 визнано речовими доказами. Право власності на зазначені транспортні засоби зареєстровані за ОСОБА_5 .

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29.03.2021 року накладено арешт на майно: автомобіль «DAF» д.н.з. НОМЕР_2 з автоцистерною, що встановлена на напівпричепі з д.н.з. НОМЕР_1 , які вилучено 23.03.2021 під час обшуку, право власності на який зареєстровано за ОСОБА_5 із забороною розпоряджатися вказаним майном та вчиняти реєстраційні дії, до його скасування у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку.

При цьому адвокат яка представляла інтереси ОСОБА_5 не заперечувала щодо задоволення клопотання слідчого.

29 березня 2021 року ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 15.09.2021 року апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах власника майна залишено без задоволення, а ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського від 29 березня 2021 року про арешт майна без змін.

Так, слідчий суддя звертає увагу, що арешт на вищевказане майно накладено тільки в частині заборони розпоряджатись вказаним майном та вчиняти реєстраційні дії, відтак посилання адвоката, що обмежується право користування власника майна є необґрунтованим. При цьому в матеріалах доданих до клопотання міститься копія договору оренди ТЗ від 12.06.2021р. (після накладення арешту на майно), що також спростовує обмеження прав власника майна ОСОБА_5 . При цьому, те що власник ТЗ бажає використати інше право розпорядження клопотання доказів не містить .

Ч. 1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Досудове розслідування триває.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із ст.ст. 171-174 цього Кодексу.

У рішеннях Європейського суду з прав людини Суд неодноразово доходив до висновку, що зберігання майна в якості речових доказів у кримінальному провадженні може бути необхідним в інтересах належного відправлення судочинства, що є легітимною метою в «загальних інтересах» суспільства (рішення у справах Смірнов (Smirnov), п. 57, та «East West Alliance Limited», п. 188). При цьому, має існувати розумне пропорційне співвідношення між використаними засобами та метою, яку прагнуть досягти будь-якими заходами, що застосовуються державою, у тому числі тими, що призначені для здійснення контролю за користуванням майном особи. Ця вимога виражена у визначенні «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та захистом основних прав конкретної особи (рішення у справі «Едвардс проти Мальти» (Edwards v. Malta), № 17647/04, п. 69, від 24 жовтня 2006 року, з подальшими посиланнями, та вищезгадане рішення у справі Смірнов (Smirnov).

Слідчий суддя не приймає до уваги посилання заявника про те, що відпала потреба у арешті майна, оскільки досудове розслідування триває та арешт майна щодо розпорядження ним застосований з метою саме збереження речових доказів.

Відтак, враховуючи вищенаведене, та те, що заявником не доведено обставин, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба, вважаю, що підстав для задоволення клопотання не має.

Щодо наявності попередніх ухвал слідчих суддів які вже відмовили у задоволення аналогічного клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , то дійсно в реєстрі судових рішень є три такі ухвали від 11.08.2021р., 06.09.2021р та 29.09.2021р., з яких не можливо встановити характеристику ТЗ, однак слідчий не надав копії таких, а тому оцінку цьому слідчий суддя зробити не може.

На підставі ст.ст.170,174 КПК України,

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 30.12.2021 року.

Слідчий суддя Мирослава ПОЛЬСЬКА