Справа №589/1273/21 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/1084/21 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2021 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

представника потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у режимі відеоконференції в залі суду в м. Суми матеріали провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 02 липня 2021 року, якою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 45400 грн., -

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Шосткинського міськрайонного суду Сумської області перебуває кримінальне провадження № 0001114 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. ч. 1,3 ст. 357 КК України.

Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 02 липня 2021 року відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 45400 грн.

Не погодившись з ухвалою суду, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду та винести нову, якою обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю та зменшити суму застави до суми посильної для її внесення ОСОБА_7 , оскільки вважає її занадто великою.

Вказував, що застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю буде достатнім для забезпечення його належної процесуальної поведінки та запобіганню ризикам, вказаним прокурором.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які вимоги апеляційної скарги підтримали, просили їх задовольнити, думку представника потерпілого адвоката ОСОБА_9 , який покладався на розсуд суду, думку прокурора ОСОБА_6 , який проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечив, просив ухвалу слідчого судді залишити без зміни, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно ч.2 ст.331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Як вбачається зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Частиною 1 статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Так, з наданих апеляційному суду матеріалів вбачається, що в провадженні Шосткинського міськрайонного суду Сумської області перебуває кримінальне провадження № 0001114 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. ч. 1,3 ст. 357 КК України.

У судовому засіданні суду першої інстанції прокурором було заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке було вмотивоване наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання цього запобіжного заходу.

Застосовуючи відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під варту, судом першої інстанції було враховано, що на даний час існують ризики того, що обвинувачений може переховуватись від суду, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення.

З урахуванням вказаного і зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», колегія суддів апеляційної інстанції вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про необхідність обрання обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування інших більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків та запобігання зазначеним вище ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає, оскільки за вказаних обставин такий запобіжний захід, як домашній арешт, не зможе запобігти встановленим судом першої інстанції ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Крім того, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо тяжкості вчиненого ОСОБА_7 злочину та покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у даному кримінальному правопорушенні, а також враховуючи дані про особу обвинуваченого, а саме те, що ОСОБА_7 є особою молодого віку, раніше неодноразово судимий за вчинення кримінальних правопорушень проти власності та за кримінальні правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, знову обвинувачується у вчиненні низки кримінальних правопорушень, не має стабільного джерела прибутку, не одружений, живе з матір`ю, за його словами, має 8-річну дитину, яку він вже тривалий час не навідував через вживання наркотиків, що може свідчити про можливість його уникнення від суду та можливість вчинення ОСОБА_7 нових злочинів.

Щодо тверджень апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 відносно того, що сума застави є непосильною для її внесення ОСОБА_7 , оскільки є занадто великою, то колегія суддів не може взяти до уваги вказані доводи, оскільки визначений розмір застави відповідає вимогам абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, і на думку колегії суддів, саме такий розмір застави зможе забезпечити належну поведінку обвинуваченого ОСОБА_7 .

Необґрунтованими, на переконання колегії суддів, є і доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 стосовно того, що застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю буде достатнім для забезпечення його належної процесуальної поведінки та запобіганню ризикам, вказаним прокурором, оскільки за встановлених обставин колегія суддів не вважає, вказані доводи такими, що можуть бути підставою для зміни обраного ОСОБА_7 запобіжного заходу.

На підставі вище наведеного, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, оскільки постановлена у відповідності до вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для її скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404,405,407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 02 липня 2021 року, якою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 45400 грн. - залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на цю ухвалу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4