Номер провадження 1-кп/754/309/21
Вирок
Іменем України

06 жовтня 2021 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого: - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря: - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0004045 від 27.06.2020 року відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, офіційно непрацюючого, без зареєстрованого місця проживання, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 24.01.2020 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік;
- 13.11.2020 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді 2 років 1 (одного) місяця позбавлення волі, -
-
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, -
за участю сторони обвинувачення: - прокурора ОСОБА_4 ,
за участю сторони захисту: - обвинуваченого ОСОБА_3 ,
за участю потерпілої: - ОСОБА_5 ,
представника потерпілої: - ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 пред`явлено обвинувачення у тому, що він упродовж 2020 року, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , систематично вчиняв домашнє насильство по відношенню до своєї матері ОСОБА_5 , що призвело до фізичних та психологічних страждань останньої.
Так, 05.05.2020 року приблизно о 23 годині 45 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , завдав фізичного болю своїй матері ОСОБА_5 , чим вчинив домашнє насильство фізичного характеру. Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 04.06.2020 року (справа № 754/6547/20) ОСОБА_3 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Крім того, 10.05.2020 року приблизно о 19 годині 40 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , висловлював погрози фізичною розправою та ображав свою матір ОСОБА_5 , чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру. Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 04.06.2020 року (справа № 754/6548/20) ОСОБА_3 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Крім того, 26.05.2020 року приблизно о 06 годині 30хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , повторно вчинив домашнє насильство психологічного характеру по відношенню до своєї матері, тобто висловлював образи та нецензурну лайку, погрожував фізичною розправою. Внаслідок чого, постановою Деснянського районного суду м. Києва від 25.06.2020 року (справа № 754/7663/20) ОСОБА_3 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
Крім того, 06.07.2020 року ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , наніс удари в живіт своїй матері ОСОБА_5 , завдавши фізичного болю, чим вчинив домашнє насильство. Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 07.08.2020 року (справа № 754/10027/20) ОСОБА_3 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
Вказаними систематичними діями ОСОБА_3 , які носять для потерпілої ОСОБА_5 психотравмуючий характер, заподіює останній психологічні страждання, а саме: переживання, образи, приниження гідності, емоційної напруги, тривоги щодо майбутнього розвитку ситуації, а також страху за своє життя та здоров`я.
Вказані дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, а саме умисне систематичне вчинення фізичного та психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи.
Допитавши обвинуваченого та потерпілу, дослідивши надані стороною обвинувачення докази, керуючись ст. 129 Конституції України, ст.ст. 17, 22, 23 КПК України щодо презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд приходить до висновку про виправдування обвинуваченого ОСОБА_3 за висунутим йому обвинуваченням з наступних підстав.
В судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України не визнав та показав суду, що протягом 2020 року він дійсно пару раз конфліктував з мамою, за що притягувався до адміністративної відповідальності. Обвинувачений зазначив, що фізичне насилля щодо матері не вчиняв, просив у неї кошти.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначила, що її син ОСОБА_3 почав вживати наркотичні засоби. Протягом 2020 року її син ОСОБА_3 піднімав на неї руки, вибивав двері, 2 рази бив ногою об косяк дверей, 7-9 разів вона викликала поліцію, не було кому його зупинити. Просила обвинуваченого строго не карати. У подальшому потерпіла ОСОБА_5 звернулась до суду з клопотанням про відмову від обвинувачення, у якому зазначила, що претензій до обвинуваченого не має.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 06.10.2021 року у задоволенні клопотання потерпілої ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, у закритті у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення, відмовлено, оскільки відповідально до положень п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України потерпіла, а у випадках, передбачених цим Кодексом, її представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством.

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 04.06.2020 року у справі № 754/6547/20, ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП, за те, що 05.05.2020 року о 23 годині 45 хвилин ОСОБА_3 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , завдав фізичного болю своїй матері ОСОБА_5 , чим вчинив домашнє насильство фізичного характеру. Провадження у справі відносно ОСОБА_3 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, закрито у зв`язку з малозначністю, обмежившись усним зауваженням.
Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 04.06.2020 року у справі № 754/6548/20, ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП, за те, що 10.05.2020 року о 19 годині 40 хвилин ОСОБА_3 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , висловлював погрози фізичною розправою та ображав свою матір ОСОБА_5 , чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170 гривень.
Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 25.06.2020 року у справі № 754/7663/20, ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.173-2 КУпАП, за те, що 26.05.2020 року о 06 годині 30 хвилин ОСОБА_3 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , висловлював образи та нецензурну лайку, погрожував фізичною розправою своїй матері ОСОБА_5 , чим повторно протягом року вчинив домашнє насильство психологічного характеру, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на 15 (п`ятнадцять) діб.
Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 07.08.2020 року у справі № 754/10027/20, ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.173-2 КУпАП, за те, що 06.07.2020 року ОСОБА_3 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , наніс удари в живіт своїй матері ОСОБА_5 , завдавши фізичного болю, чим повторно протягом року вчинив домашнє насильство, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на 15 (п`ятнадцять) діб.
Як вбачається з протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 25.06.2020 року, ОСОБА_5 25.06.2020 року звернулась до органів поліції з приводу того, що за адресою проживання: АДРЕСА_2 її син ОСОБА_3 систематично вчиняє домашнє насильство.
Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 395 від 21.07.2020 року, у потерпілої ОСОБА_5 не виявлено ознак будь-якого психічного розладу. У теперішній час ОСОБА_5 не виявляє будь-якого психічного розладу, зокрема такого, який би перебував у причинно-наслідковому зв`язку з діями її сина ОСОБА_3 .
Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_3 висунуте обвинувачення у систематичному вчиненні фізичного та психологічного насильства щодо своєї матері ОСОБА_5 протягом 2020 року, чим заподіяв останній фізичні та психологічні страждання, а саме:
вчинення 05.05.2020 року домашнього насильства фізичного характеру, провадження у справі за даним фактом закрито у зв`язку з малозначністю, обмежившись усним зауваженням;
вчинення 10.05.2020 року домашнього насильства психологічного характеру, за що 04.06.2020 року він був притягнутий до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу,
вчинення 26.05.2020 року домашнього насильства психологічного характеру, за що 25.06.2020 року він був притягнутий до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту,
вчинення 06.07.2020 року домашнього насильства, за що 07.08.2020 року він був притягнутий до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту.
Об`єктивну сторону кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, складають три обов`язкові ознаки: діяння, наслідки, причинно-наслідковий зв`язок.
Суспільно-небезпечне діяння полягає у систематичному вчиненні фізичного, психологічного чи економічного насильства. Законодавець вказує на систематичність як ознаку суспільно-небезпечного діяння як кваліфікуючу. Систематичність характеризується двома критеріями: кількісним, тобто багаторазовість періодично здійснюваних дій, і якісним, тобто взаємозв`язком, внутрішньою єдністю, що утворюють певну лінію поведінки винного щодо конкретного потерпілого. Лише за наявністю як кількісного, так і якісного критерію можна стверджувати, що насильство має систематичний характер. Кількісна ознака вказує на кількість діянь, що становлять об`єктивну сторону кримінального правопорушення. Кількісний критерій систематичності як ознака домашнього насильства полягає у вчиненні особою трьох і більше актів насильства (фізичного, психологічного чи економічного).
Суспільно небезпечне діяння у розумінні ст.126-1 КК України виражено у трьох автономних (альтернативних) діяннях, кожне з яких відповідає одній з трьох форм домашнього насильства: психологічного, фізичного чи економічного. Домашнім насильством є вчинення одного із зазначених діянь за умови, що воно призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.
Згідно ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Згідно ст.8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Право не бути притягненим до суду або покараним двічі за одне й те саме діяння також закріплено в ч.1 ст.4 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - нікого не може бути вдруге притягнуто до суду або покарано в порядку кримінального провадження під юрисдикцією однієї і тієї самої держави за правопорушення, за яке його вже було остаточно виправдано або засуджено відповідно до закону та кримінальної процедури цієї держави. Жодних відступів від положень цієї статті не допускається на підставі ст.15 Конвенції.
Європейський суд з прав людини сформулював позицію, згідно з якою ст.4 Протоколу №7 до Конвенції трактується як заборона кримінального переслідування особи двічі за правопорушення, якщо воно випливає з ідентичних фактів, які є по суті тими ж самими.
В обвинуваченні ОСОБА_3 , інкримінується вчинення ним дій психологічного та фізичного характеру 05.05.2020 року, 10.05.2020 року, 26.05.2020 року та 06.07.2020 року, за які відносно нього було складено протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст.173-2 та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. За всі вищезазначені дії постановами Деснянського районного суду м. Києва відповідно від 04.06.2020 року, 04.06.2020 року, 25.06.2020 року та 07.08.2020 року ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності.
В основу обвинувачення ОСОБА_3 за ст.126-1 КК України були покладені ті ж факти, на підставі яких до нього попередньо застосовувались заходи адміністративного впливу, а саме за які він був притягнутий до адміністративної відповідальності та на нього були накладені адміністративні стягнення у виді штрафу та у виді адміністративного арешту.
У кожному зазначеному в обвинуваченні випадку ОСОБА_3 за вчинення домашнього насильства поніс адміністративну відповідальність, однак за сукупність таких дій йому висунуто обвинувачення за вчинення кримінального правопорушення, за яке настає кримінальна відповідальність.
Згідно практики ЄСПЛ, принцип «двічі за одне й те саме не карають» притягнення до адміністративної відповідальності виключає можливість подальшого кримінального переслідування особи. ЄСПЛ вважає, що вислів «одне й те саме правопорушення» за ст.4 Протоколу №7 до Конвенції треба сприймати в тому сенсі, що воно забороняє переслідувати чи судити одну особу за друге правопорушення, якщо останнє походить із тих самих фактів або фактів, що по суті є такими ж як і ті, по яких мало місце перше правопорушення.
Враховуючи зазначене, якщо особа вчинила декілька разів домашнє насильство й за кожне таке діяння була притягнута до адміністративної відповідальності, то притягнення за ці ж самі діяння за ознакою систематичності є ні чим іншим як порушення принципу «двічі за одне й те саме не карають» в розумінні ст.4 Протоколу №7 до ЄСПЛ.
Згідно з обвинуваченням, після вчинення ОСОБА_3 вказаних в обвинуваченні правопорушень, за вчинення яких він був притягнутий до адміністративної відповідальності, нових дій психологічного та фізичного насильства щодо своєї матері ОСОБА_5 не вчиняв. Натомість ОСОБА_3 обвинувачується за ст.126-1 КК України за ті самі діяння.
За таких обставин, застосування заходів кримінально-правового впливу (кримінальна відповідальність) до ОСОБА_3 на підставі сукупності правопорушень, за кожне з яких він зазнав стягнення, порушує принцип «двічі за одне й те саме не карають», передбачений ст.61 Конституції України та ч.1 ст.4 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно ст.2 ч.1 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
Оскільки за всі зазначені в обвинуваченні вчинені правопорушення ОСОБА_3 був притягнутий до адміністративної відповідальності, а вчинення іншого діяння, яке б містило склад кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, йому не інкримінується, виходячи з принципу «двічі за одне й те саме не карають», тому в цьому кримінальному провадженні відсутня підстава для кримінальної відповідальності, передбачена ч.1 ст.2 КК України.
За таких обставин в ході судового розгляду було встановлено відсутність події кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, тому ОСОБА_3 підлягає виправданню в зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст. 126-1 КК України та виправдати в зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1