Справа № 361/13/22
Провадження № 1-кс/361/50/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.01.22 року слідчий суддя Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Бровари клопотання слідчого слідчого відділу Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,-
ВСТАНОВИВ:
До провадження слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Броварської окружної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження № 0000012 від 02.01.2022 року.
В обґрунтування вказаного клопотання вказано, що слідчим відділом Броварського РУП ГУ Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000012 від 02.01.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Під час досудового розслідування встановлено, що 02.01.2022 року о 01 год. 23 хв. до ЧЧ Броварського РУП надійшло повідомлення про те, що 01.01.2022 за адресою: АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наніс тяжкі тілесні ушкодження гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після чого останній був доставлений до Броварської ЦРЛ для госпіталізації.
Так в ході проведення першочергових слідчих розшукових дій 02.01.2022 за адресою: АДРЕСА_1 було проведено огляд місця події у період часу з 09 год. 17 хв. по 09 год. 26 хв. під час якого було виявлено та вилучено наступне:
1. Наволочку з плямами РБК та поміщено до паперового конверту № 1.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що виявлене та вилучене вищевказане майно являється тимчасово вилученим майном як таке, що відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України є предметом кримінального правопорушення. Крім того дані предмети відповідають критеріям ст. 98 КПК України, оскільки вони є матеріальними об`єктами, і містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з чим 02.01.2022 винесено постанову про визнання їх речовими доказами.
В ході досудового розслідування встановлено, що є достатні та обґрунтовані підстави у тимчасовому позбавлені права на відчуження, розпорядження та користування майном, вилученим 02.01.2022 під час проведення огляду місця події, з метою забезпечення збереження речових доказів, запобіганню можливості їх приховуванню, пошкодженню, псуванню, зникненню, втрати, знищенню, використанню, перетворенню, пересуванню, передачі, відчуженню, тощо. Виправданими ризиками щодо вказаних дій з боку володільця майна є те, що може виникнути необхідність у проведенні експертиз із вказаними предметами, що в свою чергу унеможливлює їх повернення володільцю та збільшує ризик, щодо вказаних дій з їх боку, оскільки в разі доведення факту вчинення кримінального правопорушення, винним за це особам, загрожує притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КК України та санкція у вигляді позбавлення волі.
Тому арештувати належить майно, вилучене 02.01.2022 під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 .
З урахуванням здобутих у кримінальному провадженні доказів, а саме протоколу огляду від 02.01.2022, вилучених вищевказаних предметів свідчить про те, що вище вказані речі можуть бути використанні у проведенні експертиз та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюється піл час досудового розслідування.
В судове засідання слідчий не з`явився, подав до суду заяву про розгляд вказаного провадження у його відсутність, клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Згідно з нормою ч. 1 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалася.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, приходить до наступного висновку.
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.
Одночасно при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.
З огляду на зазначені вимоги закону слідчий суддя приходить до висновку про те, що вилучене майно відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні та є на даній стадії досудового розслідування тимчасово вилученим майном.
02.01.2022 постановою слідчого СВ Броварського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 вищевказані речі визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні, відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Слідчим в клопотанні приведено вагомі доводи, які свідчать, що вказане майно має відношення до кримінального провадження, і, таким чином може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні вказаного майна до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави вважати, що тимчасово вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є доказом злочину, може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчий суддя вважає наявними підстави для накладення арешту на тимчасово вилучене майно з метою збереження речових доказів, оскільки прокурором доведено, що у разі незастосування такого заходу забезпечення існують ризики приховування, відчуження, зникнення цього майна
При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.
Разом з тим, тимчасово вилучене майно співвідноситься із обставинами кримінального провадження, а тому є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для арешту вилученого майна.
Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
За таких обставин клопотання підлягає задоволенню.
Слідчий суддя вважає, що в даному випадку таке обмеження є розумним та співмірним завданням кримінального провадження.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 98, 107, 117, 131, 132, 171173, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на майно, виявлене та вилучене 02.01.2022 р. під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: наволочку з плямами РБК, яка поміщена до паперового конверту № 1.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Про накладення арешту повідомити заінтересованих осіб шляхом направлення копії ухвали слідчого судді.
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1