У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.01.2022 Справа №607/892/22
провадження № 1-кс/607/352/2022

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарях: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі: прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 підозрюваного ОСОБА_6 , захисника - адвоката ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернопіль клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Зборівського відділу Бережанської окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000236 від 09 вересня 2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 355 КК України, про продовження строку тримання під вартою щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Першотравневе, Комінтернівського району Одеської області, проживає у АДРЕСА_1 , зареєстрований в АДРЕСА_2 , громадянин України, на утриманні має одну неповнолітню дитину, не одружений, не працює, не судимий згідно ст. 89 КК України,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 355 КК України,
встановила:

слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням, у якому просить продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 строком на 60 днів без визначення застави.

В обґрунтування таких вимог зазначає, що групою слідчих СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000236 від 09 вересня 2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 355 КК України.

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час у ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_6 виник єдиний спільний злочинний умисел, спрямований на незаконне вимагання грошових коштів у ОСОБА_11 .

З цією метою, 17 липня 2021 року в після обідній час ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , реалізовуючи їх єдиний спільний прямий умисел, спрямований на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, з власного мобільного телефону з абонентським номером НОМЕР_1 зателефонував на мобільний телефон ОСОБА_11 з абонентським номером НОМЕР_2 та домовився про зустріч. Цього ж дня, до місця проживання ОСОБА_11 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , на автомобілі приїхав ОСОБА_12 , який не будучи обізнаний із злочинним умислом ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , за добровільною згодою ОСОБА_11 підвіз останнього на місце зустрічі із ОСОБА_10 , яке знаходиться на ділянці лісу в с. Іква Кременецького району Тернопільської області.

Перебуваючи на вказаній лісовій ділянці, ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , реалізовуючи їх єдиний спільний прямий умисел, спрямований на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, з корисливих мотивів, висловив незаконну вимогу ОСОБА_11 щодо передачі грошових коштів в сумі 3 000 доларів США, погрожуючи при цьому переоформленням належного йому автомобіля на інших людей без його відома або пошкодженням вказаного автомобіля шляхом підпалу. В подальшому, ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , продовжуючи реалізовувати їх спільний злочинний прямий умисел, спрямований на незаконне вимагання грошових коштів у ОСОБА_11 , з корисливих мотивів, цього ж дня повторно зателефонував до ОСОБА_11 та в ході розмови висловив незаконну вимогу щодо передачі грошових коштів в сумі 2000 доларів США, погодившись організувати зустріч із людьми, яким потрібно передати грошові кошти.

Надалі, 24 липня 2021 року в обідній час ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , продовжуючи реалізовувати їх спільний злочинний прямий умисел, спрямований на незаконне вимагання грошових коштів у ОСОБА_11 , з корисливих мотивів, зателефонував останньому та домовився про зустріч на ділянці об`їзної дороги що в м. Кременець Тернопільської області, при цьому продовжуючи погрожувати ОСОБА_11 переоформленням належного йому автомобіля, на що останній погодився, усвідомлюючи реальність погроз ОСОБА_10 . Цього ж дня в обідній час, перебуваючи на ділянці об`їзної дороги що в АДРЕСА_2 , ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , з прямим умислом, тобто усвідомлюючи свої протиправні дії, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, висловив незаконну вимогу ОСОБА_11 щодо передачі грошових коштів в сумі 2000 доларів США, погрожуючи при цьому наступною зустріччю, під час якої останній пожаліє, а ОСОБА_6 після цього замахнувся рукою з наміром нанести удар ОСОБА_11 . Після того як ОСОБА_11 відмовився надавати грошові кошти, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 і ОСОБА_6 залишили місце зустрічі.

Крім того, у невстановлений досудовим розслідуванням час, у ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_6 виник єдиний злочинний умисел, спрямований на незаконне вимагання грошових коштів у ОСОБА_13 за надумане та неіснуюче боргове зобов`язання. З цією метою, 17 серпня 2021 року, приблизно о 2300 год. ОСОБА_10 спільно із ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб, з прямим умислом, тобто усвідомлюючи свої протиправні дії, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, перебуваючи поблизу домоволодіння ОСОБА_13 , що за адресою: АДРЕСА_3 , достовірно знаючи та усвідомлюючи, що жодних зобов`язань в останнього перед ними немає, висловили незаконну вимогу ОСОБА_13 щодо необхідності виконання неіснуючого цивільно-правового зобов`язання та передачі їм грошових коштів в сумі 60000 гривень до вечора того ж дня, при цьому погрожуючи насильством над ним та його родичами та пошкодженням їхнього майна.

Одразу після цього, ОСОБА_13 , усвідомлюючи реальність погроз ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , побоюючись їх реалізації у випадку невиконання надуманого ними неіснуючого цивільно-правового зобов`язання, погодився на їх незаконні вимоги та того ж дня з власної банківської карти «ПриватБанк» № НОМЕР_3 перерахував 15 000 грн. на банківську картку АТ «УніверсалБанк» № НОМЕР_4 , відкриту на ім`я ОСОБА_9 , та 15000 гривень на невстановлену досудовим розслідуванням банківську картку, номер якої вказав йому ОСОБА_10 .

Надалі, ОСОБА_9 спільно із ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою групою осіб, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на вимагання грошових коштів у ОСОБА_13 , 08 вересня 2021 року о 1152 год., під час зустрічі з потерпілим поблизу домоволодіння останнього, що за адресою: АДРЕСА_3 , повторно висловили незаконну вимогу ОСОБА_13 щодо необхідності виконання неіснуючого цивільно-правового зобов`язання та передачі їм решти грошових коштів в сумі 30 000 грн. до вечора того ж дня. Продовжуючи свою злочинну діяльність, направлену на вимагання грошових коштів у ОСОБА_13 , 09 вересня 2021 року о 1608 год. ОСОБА_10 спільно із ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_9 , зустрілися з ОСОБА_13 поблизу домоволодіння останнього, що за адресою: АДРЕСА_3 , де повторно висловили незаконну вимогу ОСОБА_13 щодо необхідності виконання неіснуючого цивільно-правового зобов`язання та передачі їм решти грошових коштів в сумі 30 000 грн. до вечора того ж дня.

В подальшому, 10 вересня 2021 року, приблизно о 1741 год. до воріт будинку по місцю проживання ОСОБА_13 , що за адресою: АДРЕСА_3 , на автомобілі марки BMW 740, д.н.з. НОМЕР_5 , приїхав ОСОБА_10 , якому ОСОБА_13 на виконання попередньо висунутої ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 незаконної вимоги передав грошові кошти в сумі 2 000 грн., як частину із 60 000 грн., залишивши їх на водійському сидінні автомобіля, за кермом якого перебував ОСОБА_10 . Надалі, ОСОБА_10 спільно із ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_9 , продовжуючи реалізовувати їх спільний злочинний умисел, направлений на вимагання грошових коштів в потерпілого ОСОБА_13 , 16 вересня 2021 року о 1303 год. зустрілися із ОСОБА_13 неподалік будинку АДРЕСА_3 , де на виконання попередньо висунутої незаконної вимоги ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , отримали від ОСОБА_13 грошові кошти в сумі 3 000 грн., як частину із 60 000 грн., які останній передав в руки ОСОБА_6 .

Після цього, ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , продовжуючи реалізовувати їх спільний злочинний умисел, направлений на незаконне збагачення шляхом вимагання грошових коштів у потерпілого ОСОБА_13 , 24 вересня 2021 року о 1205 год. зустрівся із потерпілим ОСОБА_13 поблизу домоволодіння за місцем його проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , де останній усвідомлюючи реальність погроз ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , побоюючись їх реалізації у випадку невиконання надуманого ними неіснуючого цивільно-правового зобов`язання, передав ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 10 000 грн., як частини сукупної вимоги в сумі 60 000 грн. Внаслідок своїх протиправних дій, ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 заволоділи грошовими коштами потерпілого ОСОБА_13 на загальну суму 45 000 грн., чим завдали шкоди останньому у вказаному розмірі.

Крім того, у невстановлений досудовим розслідуванням час у ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_6 виник єдиний злочинний умисел, спрямований на незаконне вимагання грошових коштів у ОСОБА_14 за надумане та неіснуюче боргове зобов`язання.

З цією метою, наприкінці серпня 2021 року /більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено/ ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , з прямим умислом, тобто усвідомлюючи свої протиправні дії, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, попросив ОСОБА_15 , який не був обізнаний із злочинним умислом ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , з його мобільного телефону з абонентським номером НОМЕР_6 зателефонувати на мобільний телефон ОСОБА_14 з абонентським номером НОМЕР_7 та домовитись про зустріч, на що ОСОБА_15 погодився.

Після цього, наприкінці серпня 2021 року /більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено/ зустрівшись згідно попередньої домовленості поблизу магазину «У Сірка», що знаходиться в м. Почаєві Кременецького району Тернопільської області із ОСОБА_14 , ОСОБА_10 , перебуваючи в салоні автомобіля BMW Х5 д.н.з. НОМЕР_8 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , реалізовуючи їх єдиний спільний прямий умисел, спрямований на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, з корисливих мотивів, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що жодних зобов`язань в останнього перед ними не існує, висловив незаконну вимогу ОСОБА_14 щодо необхідності виконання неіснуючого цивільно-правового зобов`язання та передачі їм грошових коштів в сумі 700 доларів США, погрожуючи при цьому насильством над його близькими родичами. ОСОБА_14 , усвідомлюючи реальність висловлених ОСОБА_10 погроз, побоюючись їх реалізації у випадку невиконання надуманого ним неіснуючого цивільно-правового зобов`язання, погодився на його незаконні вимоги, повідомивши при цьому, що йому потрібно декілька днів для того, щоб знайти таку суму грошових коштів.

В подальшому, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , продовжуючи реалізовувати їх єдиний спільний прямий умисел, спрямований на незаконне вимагання грошових коштів у ОСОБА_14 , у вересні 2021 року /більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено/, використовуючи мобільний телефон з абонентським номером НОМЕР_9 зателефонував на мобільний телефон ОСОБА_14 з абонентським номером НОМЕР_7 та в ході телефонної розмови повторно висловив надуману та незаконну вимогу, щодо передачі грошових коштів в сумі 700 доларів США, погрожуючи завершенням «спокійного життя».

Надалі, ОСОБА_10 діючи за попередньою змовою із ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , продовжуючи реалізовувати їх єдиний спільний прямий умисел, спрямований на незаконне вимагання грошових коштів у ОСОБА_14 , з корисливих мотивів в середині вересня 2021 року /більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено/, домовився про зустріч із ОСОБА_14 у ресторані «Прованс», що знаходиться в м. Почаїв Кременецького району Тернопільської області. Побоюючись реалізації висловлених ОСОБА_10 та ОСОБА_6 погроз, ОСОБА_14 погодився на зустріч. У середині вересня 2021 року /більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено/, перебуваючи у ресторані «Прованс», що знаходиться в м. Почаїв Кременецького району Тернопільської області, ОСОБА_9 спільно із ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою групою осіб, продовжуючи реалізовувати їх єдиний спільний прямий умисел, спрямований на незаконне вимагання грошових коштів у ОСОБА_14 , висловив незаконну вимогу ОСОБА_14 щодо передачі грошових коштів в сумі 700 доларів США, погрожуючи при цьому насильством над його близькими родичами та знищенням його будинку шляхом підпалу. ОСОБА_14 , усвідомлюючи реальність висловлених ОСОБА_9 погроз, побоюючись їх реалізації у випадку невиконання надуманого ними неіснуючого цивільно-правового зобов`язання, погодився на його незаконні вимоги, повідомивши що йому потрібно тиждень часу для того щоб знайти таку суми грошових коштів.

Надалі, ОСОБА_10 спільно із ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_9 , продовжуючи реалізовувати їх спільний злочинний умисел, направлений на вимагання грошових коштів в потерпілого ОСОБА_14 , 16 вересня 2021 року о 1303 год. зустрілися із ОСОБА_14 неподалік будинку АДРЕСА_3 , де на виконання попередньо висунутих незаконних вимог ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , отримали від ОСОБА_14 грошові кошти в сумі 3000 гривень, як частину із 700 доларів США., які останній передав в руки ОСОБА_6 . Внаслідок своїх протиправних дій, ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 заволоділи грошовими коштами потерпілого ОСОБА_14 на загальну суму 3 000 грн., чим завдали шкоди останньому у вказаному розмірі.

Окрім того, досудовим розслідування встановлено, що в грудні 2020 року /більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено/ ОСОБА_16 , на підставі усного договору, позичила ОСОБА_17 грошові кошти в сумі 3000 доларів США, які останній зобов`язувався повернути ОСОБА_16 через два місяці, без уточнення конкретної дати, однак у вказаний термін не повернув.

У невстановлений досудовим розслідуванням час у ОСОБА_9 спільно із ОСОБА_10 та ОСОБА_6 виник єдиний злочинний умисел, спрямований на примушування ОСОБА_17 до виконання свого цивільно-правового зобов`язання перед ОСОБА_16 .

Так, наприкінці серпня 2021 року /більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено/, ОСОБА_10 спільно із ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб, з прямим умислом, спрямованим на примушування ОСОБА_17 до виконання цивільно-правового зобов`язання, приїхали на автомобілі по місцю проживання ОСОБА_17 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , після чого спільно із останнім, поїхали в ресторан «Едельвейс», що знаходиться в м. Збараж Тернопільського району Тернопільської області. Перебуваючи у вказаному закладі, ОСОБА_9 спільно із ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_6 , продовжуючи реалізовувати їх спільний єдиний прямий умисел, спрямований на примушування ОСОБА_17 до виконання його цивільно-правового зобов`язання, висловили останньому вимогу про повернення ОСОБА_16 грошових коштів в сумі 3 000 доларів США, при цьому ОСОБА_10 погрожував насильством над ОСОБА_17 та пошкодженням майна, а саме спаленням ввіреного ОСОБА_17 мікроавтобуса. Усвідомлюючи реальність зазначених погроз, побоюючись їх реалізації у випадку невиконання цивільно-правового зобов`язання перед ОСОБА_16 , ОСОБА_17 повідомив про те, що на даний час він може повернути ОСОБА_16 лише 1 000 доларів США з суми боргу, та зробить це 31 серпня 2021 року при особистій зустрічі із останньою. Надалі, 31 серпня 2021 року, приблизно о1800 год., перебуваючи на АЗК «WOG» що знаходиться в м. Тернополі по вул. 15 Квітня, 2А, ОСОБА_17 , на виконання вимоги ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , передав грошові кошти в сумі 1 000 доларів США в руки ОСОБА_10 , як частину боргу з 3 000 доларів США.

25 вересня 2021 року ОСОБА_6 в межах вказаного кримінального провадження повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, а 11 січня 2022 року про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 355 КК України, обґрунтованість якої, на думку слідчого, повністю підтверджується зібраними в межах кримінального провадження доказами.

25 вересня 2021 року ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів із визначенням застави в розмірі 90 800 грн. Вказане рішення слідчого судді було скасовано Тернопільським апеляційним судом, який постановив нову ухвалу від 13 жовтня 2021 року про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення альтернативного запобіжного заходу.

Строк дії такого запобіжного заходу в подальшому було двічі продовжено та закінчується 22 січня 2022 року.

Закінчити досудове розслідування до сплину строку тримання під вартою ОСОБА_6 неможливо, у зв`язку із необхідністю завершення експертизи відео-, звукозапису та амбулаторної судово-психіатричної експертизи ОСОБА_10 , після чого може виникнути необхідність у проведенні інших слідчих та процесуальних дій.

Слідчий зазначає, що ОСОБА_6 слід вчергове продовжити термін дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою для забезпечення його належної поведінки та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також, щоб запобігти спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та від суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжувати кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, слідчий зазначає, що застосування до ОСОБА_6 іншого запобіжного заходу, відмінного від тримання під вартою, не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного та запобігти вказаним ризикам.

Визначати заставу ОСОБА_6 не слід, оскільки він підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, пов`язаних із погрозами застосування насильства відносно потерпілих, зазначає слідчий.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити з підстав, наведених у ньому.

Захисник ОСОБА_7 , думку якого розділив підозрюваний ОСОБА_6 , у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання слідчого. Адвокат пояснив, що на підтвердження обґрунтованості підозри слідчим та прокурором не надано доказів, а значна частина тих документів, які додані до клопотання, є недопустимими та неналежними доказами. Ризики, про які зазначає сторона обвинувачення, не доведені. Посилання на наявність судимостей безпідставні, оскільки усі вони погашені. Адвокат вважає, що ОСОБА_6 неправомірно утримується під вартою, оскільки строк дії ухвали про продовження йому запобіжного заходу сплинув. Також ОСОБА_7 вважає, що існує можливість визначити підозрюваному альтернативний запобіжний захід у виді застави в максимальному розмірі.

Заслухавши пояснення, дослідивши копії матеріалів, якими обґрунтовано клопотання, слідчий суддя дійшла до висновку, що воно є обґрунтованим, виходячи з наступного:

строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000236 від 09 вересня 2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 355 КК України, продовжено до шести місяців ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 січня 2022 року /справа № 607/728/22/.

Частиною 1 ст. 199 КПК України визначено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу /ч. 4 ст. 199 КПК України/.

Відповідно до положень ч.ч. 3, 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе наявності обставин, які: виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою, а саме: котрі свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; котрі перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

24 листопада 2022 року слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, котра залишена без змін ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 06 грудня 2021 року, продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 на 60 днів, тобто до 2359 год. 22 січня 2022 року /ухвала у справі № 607/21276/21/.

На момент ухвалення рішення у справі, яка є предметом розгляду в даний час, строк дії ухвали слідчого судді від 24 листопада 2021 року не сплинув, а тому посилання сторони захисту на незаконне тримання під вартою ОСОБА_18 не відповідає фактичним обставинам справи.

25 вересня 2021 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вимаганні, тобто вимозі передачі чужого майна, вчиненому за попередньою змовою групою осіб з погрозою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень /ч. 2 ст. 189 КК України/.

11 січня 2022 року ОСОБА_6 вручено повідомлення про зміну вказаної підозри та нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 2 ст. 189 КК України, тобто у вимогах передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілими та їх близькими родичами, пошкодження та знищення їхнього майна /вимаганнях/, вчинених за попередньою змовою групою осіб, в тому числі повторно, а також у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 355 КК України, тобто у примушуванні до виконання цивільно-правового зобов`язання вимозі виконати цивільно-правове зобов`язання з погрозою насильства над потерпілим та пошкодження і знищення їх майна за відсутності ознак вимагання.

На думку слідчого судді, вказана підозра є обґрунтованою, що підтверджується наданими доказами, а саме: заявами про вчинення кримінального правопорушення від 09, 14, 27, 28 вересня 2021 року; протоколами допиту /додаткового допиту/ потерпілого від 13, 15, 29 вересня, 02, 08, 29 листопада, 10 грудня 2021 року; протоколами пред`явлення потерпілому осіб для впізнання за фотознімками від 15, 29 вересня, 06 жовтня, 05 листопада 2021 року з довідками; показаннями свідків від 24, 27, 29 вересня, 05 жовтня, 02, 12, 15 листопада, 17 грудня 2021 року; протоколом огляду від 25 вересня 2021 року; протоколами обшуку від 24 вересня 2021 року; протоколами проведення слідчого експерименту від 27 вересня, 29 жовтня 2021 року; протоколу одночасного допиту осіб від 10 грудня 2021 року; протоколами за результатами проведення оперативно-технічних заходів аудіо-, відеоконтролю особи від 13 вересня, 04 жовтня, 17 грудня 2021 року; протоколі огляду грошових коштів від 10, 16, 24 вересня 2021 року; протоколі огляду потерпілого та вручення йому грошових коштів перед початком проведення слідчого експерименту від 10, 16, 24 вересня 2021 року; протоколі про результати проведення негласної слідчої /розшукової/ дії контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 10, 16 вересня 2021 року; протоколі за результатами проведення негласної слідчої /розшукової/ дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 11 жовтня 2021 року; протоколом затримання ОСОБА_6 від 24 вересня 2021 року; протоколом особистого обшуку ОСОБА_6 від 24 вересня 2021 року.

Зробивши висновок про обґрунтованість підозри, слідчий суддя зважає на позицію Європейського суду з прав людини, відображену у п. 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» /заява N 42310/04/, відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення».

При цьому, слідчий суддя, як і раніше дотримується послідовної позиції про те, що на даному етапі кримінального провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх допустимості та достатності для визнання особи винуватою, чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу, що і зроблено у даній судовій справі.

З огляду на вказане, заперечення сторони захисту щодо недоведеності стороною обвинувачення факту вчинення підозрюваним злочинів та недопустимості здобутих доказів є неспроможними.

Також, за результатами розгляду клопотання, слідчий суддя вважає, що матеріалами клопотання та прокурором у судовому засіданні доведено наявність обставин, які свідчать про те, що встановлені раніше ризики продовжують бути та вони виправдовують подальше тримання ОСОБА_6 під вартою, і ними є:

-ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, який обумовлений тим, що підозрюваному у випадку визнання його винуватим згідно підозри, котра на даний момент змінилась на шкоду ОСОБА_6 , загрожує покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, а також даними щодо особи підозрюваного, зокрема того, що він до затримання не був працевлаштований, не одружений, що в сукупності свідчить про те, що зв`язок підозрюваного із місцем його проживання не є настільки міцним, щоб не мати змоги покинути останнє;

-незаконно впливати на потерпілих, свідків та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, який обумовлений тим, що показання цих осіб мають значення лише ті, які надані безпосередньої суду, або слідчому судді згідно із ст. 225 КПК України, а отже до цього моменту можуть бути змінені під протиправним впливом підозрюваного. При цьому слідчий суддя бере до уваги, як велику вагу показань потерпілих і свідків у даній категорії справ, так і обставини кримінальних правопорушень, щодо яких ОСОБА_6 оголошено підозру, і які полягають у тому, що участь у ньому брало декілька осіб, вони знають, де проживають потерпілі, їх контактні телефони та ще, будучи на свободі, погрожували їм. Можливий вплив на інших підозрюваних підтверджується тим, що вони є знайомими, та вчиняли діяння, щодо яких їм оголошено підозру, за попередньою змовою. Тобто, існує велика ймовірність того, що перебуваючи на волі, вони можуть випрацювати спільну позицію, яка була б вигідної для них, а не відображала реальні обставини справи;

-вчинити інше кримінальне правопорушення; такий ризик продовжує існувати, виходячи із обставин справи, котрі суттєво змінились в наслідок оголошення ОСОБА_6 нової /суворішої/ підозри у вчиненні чотирьох кримінальних правопорушень.

Вказаним вище спростовуються посилання сторони захисту на відсутність ризиків, на які посилається слідчий та підтримує прокурор.

Водночас, посилання прокурора на ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином не доведений. Він не був встановлений, як при обранні запобіжного заходу ОСОБА_6 , так і при продовженні строку його дії. Також прокурор не надав жодного доказу, який міг би свідчити про те, що він виник на даний момент.

Завершити досудове розсування у даному кримінальному провадженні до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою ОСОБА_6 неможливо з огляду на те, що, згідно доводів сторони обвинувачення, необхідно завершити експертизи відео-, звукозапису та амбулаторної судово-психіатричної експертизи ОСОБА_10 .

Оцінюючи відповідно до ч. 4 ст. 199 та ст. 178 КПК України наведені обставини, зокрема вагомість наявних у кримінальному провадженні доказів вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання винуватим згідно повідомленої підозри; зазначені вище дані про його особу та стадію досудового розслідування, слідчий суддя вважає, що на даний час жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти доведеним ризикам.

Слідчий суддя, безперечно, бере до уваги надані стороною захисту документи, котрі позитивно характеризують ОСОБА_6 , в тому числі і ті, що свідчать про відсутність у нього судимостей, однак їх не достатньо для того, аби знівелювати встановлені ризики.

Документи, у яких зазначено, що підозрюваний проживає із жінкою однією сім`єю, не свідчить про те, що він перебуває у шлюбі /є одруженим/, згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 21 Сімейного кодексу України.

Доказів того, що ОСОБА_6 не може утримуватись в установах попереднього ув`язнення, слідчому судді не надано.

Підстав для визначення підозрюваному застави, як про це просить захисник ОСОБА_7 , немає, оскільки ОСОБА_6 оголошено про підозру у вчиненні злочинів, пов`язаних із погрозою насильства щодо потерпілого та членів його сім`ї /п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України/.

З наведеного, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193, 194, 199, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,

постановила:

клопотання слідчого задовольнити.

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на 60 днів.

Датою закінчення дії ухвали вважати 2359 год. 22 березня 2022 року.

Ухвала підлягає до негайного виконання після проголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_8 .

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1