Справа № 303/933/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/778/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 303/933/20 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Усть-Люга В`ятсько-Полянського району Кіровської області, Російська Федерація, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 263 КК України,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_7 на вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 квітня 2020 року,

в с т а н о в и л а :

Вироком Мукачівського районного суду Закарпатської області від 27 квітня 2020 року ОСОБА_5 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та йому призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік. Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи. Вирішено питання щодо процесуальних витрат у справі.
Згідно з вироком суду ОСОБА_5 визнаний винним у тому, що він у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, в кінці жовтня 2019 року, через мережу Інтернет придбав пістолет моделі Зауер 38 (J.P. SAUER&SOHN SUHL) калібру 7,65 мм. Br, № НОМЕР_1 , промислового виробництва (Німеччини), який згідно з висновком експерта Львівського НДЕКЦ МВ України №5/454 від 24.11.2019 являється короткоствольною вогнепальною нарізною зброєю, пістолет GRAND POWER калібру 9х17 мм Br, (Браунінг короткий), промислового виробництва (Словакія), який згідно з висновком експерта Львівського НДЕКЦ МВС України №5/454 від 24.11.2019 являється вогнепальною нарізною зброєю, два неспоряджені магазини до пістолета, шість пістолетних патронів калібру 7,65 мм Br, з маркуванням S&B 7,65, 32AUTO, чотири пістолетних патронів калібру 9х18мм із маркуванням «270-02», вісім пістолетних патронів калібру 9х19 мм Люгер із маркуванням S&B 9х19 P.S.12111, три пістолетних патрони калібру 7,65 мм Br із маркуваннями S&B 7,65, ППУ-85 7,65, 32AUTO, один пістолетний патрон калібру 9х18 мм із маркуванням 270-02, які всі згідно з висновком експерта Львівського НДЕКЦ МВС України №5/454 від 24.11.2019 є боєприпасами до вогнепальної нарізної зброї, промислового виготовлення і придатні до стрільби та один гвинтівковий патрон кільцевого запалювання калібру 5,6мм, який згідно з висновком експерта Львівського НДЕКЦ МВС України № 5/454 від 24.11.2019, є боєприпасом до вогнепальної, спортивно-мисливської нарізної зброї, промислового виготовлення, які діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, зберігав за місцем проживання в квартирі АДРЕСА_2 до 23.11.2019.
23 листопада 2019 року ОСОБА_5 близько 07 год. 55 хв., перед початком санкціонованого обшуку за його місцем проживання, відчинивши вікно своєї квартири викинув вказану вогнепальну зброю та бойові припаси на подвір`я біля господарських приміщень, де вони були вилучені працівниками Мукачівського відділу поліції.
На вирок суду прокурор ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, у якій просить вирок скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність через невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 263 КК України покарання у виді 4 років позбавлення волі.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор вказує, що при призначенні покарання суд не в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_5 злочину та особу винного. Звертає увагу, що при проведенні санкціонованого обшуку за адресою проживання обвинуваченого, останній, усвідомлюючи протиправність своїх дій, через вікно своєї квартири викинув належні йому пістолети з метою уникнення кримінальної відповідальності, що у свою чергу негативно характеризує особу обвинуваченого. Крім того зазначає, що ОСОБА_5 вчинив злочин проти громадської безпека, який відноситься до категорії тяжких злочинів. Також вказує, що при винесенні оскаржуваного вироку не вирішено подальшу долю речових доказів.

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_5 показав, що вказану зброю та боєприпаси придбав з метою колекціонування, а коли побачив працівників поліції, злякався й викинув зброю у вікно. Щиро розкаявся у вчиненому, висловив глибокий жаль з цього приводу та просив вирок залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_8 , які заперечили проти доводів апеляційної скарги та просили вирок суду щодо ОСОБА_5 залишити без змін, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Висновок суду про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, за обставин, описаних у вироку, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і є обґрунтованим.
У своїй апеляційній скарзі прокурор не оспорює доведеності вини та правильності кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 , однак вважає рішення суду першої інстанції незаконним і таким, що підлягає скасуванню з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність в частині призначення покарання через його м`якість.
При перевірці кримінального провадження апеляційний суд встановив, що твердження прокурора про невідповідність призначеного ОСОБА_5 покарання вимогам кримінального закону через м`якість призначеного покарання не заслуговують на увагу.
При призначенні ОСОБА_5 покарання суд відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, раніше не судимий, відсутність обставин, які обтяжують покарання, наявність на утриманні трьох малолітніх дітей як пом`якшуючу обставину, висновок досудової доповіді органу пробації, відповідно до якої ОСОБА_5 не становить високої суспільної небезпеки, й дійшов правильного висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та необхідність обрання покарання у виді позбавлення волі з застосуванням ст.75 КК України, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Підстав вважати, що призначене обвинуваченому ОСОБА_5 покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого і за своїм видом чи розміром є явно несправедливими через м`якість, немає.
За змістом ст. 75 КК України обвинувачений може бути звільнений від відбування покарання з випробуванням із врахуванням тяжкості злочину, особи винного та інших обставин справи, якщо суд дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.
Звільнивши обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, суд першої інстанції врахував і вказав у мотивувальній частині вироку на всі зазначені в ст. 75 КК України обставини.
За таких обставин, на думку колегії суддів, ізоляція ОСОБА_5 від суспільства та поміщення його до установи відбування покарання для відбування покарання у виді позбавлення волі, не є в даному випадку виправданим заходом примусу щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , який протягом тривалого строку буде побавлений можливості належним чином підтримувати свою родину та допомагати їм.
Що стосується твердження прокурора в апеляційній скарзі, що судом першої інстанції не вирішено питання речових доказів у справі, то за змістом роз`яснення п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків" № 11 від 21.12.90 зі змінами, суди крім іншого в порядку виконання вироку вправі вирішувати питання, про долю речових доказів, якщо її не вирішено вироком суду, тому вказана обставина не може бути підставою для скасування вироку.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, допущено не було.
З огляду на викладене колегія суддів визнає апеляційну скаргу прокурора необґрунтованою.
Вирок суду ухвалений з дотриманням вимог глави 29 КПК України, і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 квітня 2020 рокущодо ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4