Номер провадження: 11-кп/813/542/22
Номер справи місцевого суду: 509/4582/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0001228 від 07.06.2017 року за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 06.09.2021 року, -

встановив:

оскарженою ухвалою суду першої інстанції закрито кримінальне провадження №0001228 від 07.06.2017 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 356 КК України, на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, суд першої інстанції послався на те, що з дня вчинення кримінального правопорушення, а саме з 07.06.2017 року, минув встановлений п.2 ч.1 ст.49 КК України строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності, який закінчився 17.06.2021 року, але жодній особі у даному кримінальному провадженні не було повідомлено про підозру.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_7 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора. В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт зазначає, наступне: поза увагою суду залишилось те, що органом досудового розслідування не було вичерпано всі можливості щодо збирання та дослідження доказів у кримінальному провадженні, не зважаючи на те, що із самого початку органу досудового розслідування було відомо особу, яка вчинила кримінальне правопорушення; розгляд клопотання прокурора про закриття кримінального провадження проводився без виклику та участі ОСОБА_7 , хоча в судовому засіданні вирішувались питання, які впливають на об`єм його процесуальних прав, чим, як наслідок, останнього було позбавлено можливості висловити свою думку та захистити свої права.
Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги; апеляційний суд приходить висновку про таке.

Судовий розгляд в суді апеляційної інстанції, у відповідності до положень ч.4 ст.405 КПК України (далі КПК), проведено за відсутності ОСОБА_7 , який будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання апеляційного суду не з`явився, однак подав заяву про проведення апеляційного розгляду за його відсутності.

За таких обставин, апеляційної суд вважає, що на стадії апеляційного перегляду оскаржуваного рішення, судом були створені всі умови для реалізації права ОСОБА_8 на доступ до правосуддя.
Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.
В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Положеннями ч.1 ст.404 КПК передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статей 7, 9 КПК зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження. Під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ч.1 ст.370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Положеннями п.3-1 ч.1 ст.284 КПК визначено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Згідно ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Відповідно до абз.4 ч.4 ст.284 КПК України, закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

З матеріалів провадження вбачається, що 02.09.2021 до Овідіопольського районного суду Одеської області надійшло клопотання прокурора Чорноморської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження №0001228 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В подальшому, ухвалою суду першої інстанції було задоволено клопотання прокурора та закрито кримінальне провадження, на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК, у зв`язку з закінченням строків давності, передбачених ст.49 КК України.

Апеляційний суд не погоджується з таким рішенням суду першої інстанції щодо існування підстав для задоволення клопотання прокурора про закриття кримінального провадження, з огляду на таке.

З фабули відомостей, внесених до ЄРДР за №0001228 від 07.06.2017 року вбачається, що 07.11.2016 року, ОСОБА_7 звернувся до правоохоронного органу із заявою про те, що його сусід ОСОБА_9 незаконно та самовільно зайняв земельну ділянку, яка знаходиться у користуванні ОСОБА_7 (ЖЄО №12759 від 07.11.2016 року).

Разом з тим, відомості до ЄРДР, за заявою ОСОБА_7 одразу внесені не були, а лише після ухвалення рішення слідчим суддею про зобов`язання внести відомості до ЄРДР за заявою останнього та на виконання рішення 07.06.2017 року було внесено відомості до ЄРДР за попередньою кваліфікацією за ст.356 КК України (а.п. 1-4).

Разом з тим, відомості про здійснення у даному кримінальному провадженні органом досудового розслідуванні будь-яких слідчих (розшукових) дій матеріали кримінального провадження не містять. Так само матеріали справи не містять даних, що продовження строку досудового розслідування, зупинення/відновлення такого строку.

Вказані обставини, на переконання апеляційного суду, зобов`язували орган досудового розслідування провести досудове розслідування щодо перевірки відомостей щодо можливої причетності до вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_9 , та відповідно прийняти процесуальне рішення в порядку кримінального процесуального закону, зокрема в порядку п.п. 1, 2 ч.1 ст.284 КПК України. Разом з цим, органом досудового розслідування, незважаючи на те, що заява ОСОБА_7 містила відомості щодо можливого вчинення кримінального правопорушення конкретною особою, було ініційовано питання про закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК, що не відповідає вимогам процесуального закону.

Враховуючи викладені обставини, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про те, що у кримінальному провадженні №0001228 від 07.06.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 356 КК України, не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, а тому закриття кримінального провадження на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК, є необґрунтованим та суперечить вимогам закону.
В судовому засіданні апеляційного суду прокурор не змогла надати суду раціонального пояснення відносно того, що заважало органу досудового розслідування, а також прокурорам-процесуальним керівникам, за наявності повідомлення заявником щодо вчинення кримінального провадження конкретною особою, виконати вимоги кримінального процесуального закону, зокрема забезпечити виконання приписів ст.2 КПК, якими визначенні завдання кримінального провадження.

За наведених обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що в даному кримінальному провадженні досудове розслідування фактично не здійснювалося та належні та ефективні заходи спрямовані на розкриття вказаного кримінального правопорушення, а також перевірки відомостей щодо причетності конкретної особи притягнення особи, яка була відома органу досудового розслідування та прокурору, до кримінальної відповідальності, здійснені також не були.

З огляду на вищенаведене, ініціювання прокурором клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК, суперечить вимогам закону, та на думку апеляційного суду, може розцінюватися як неприкрита спроба приховати невиконання уповноваженими особами органу досудового розслідування своїх обов`язків та відсутність процесуального контролю прокурора за проведенням досудового розслідування, за рахунок ініціювання прокурором прийняття судового рішення про закриття кримінального провадження, без законних на це підстав, що також не відповідає положенням ст.ст. 2, 7, 36 КПК.

Аналогічна позиція викладена в постанові Другої судової палати ККС у складі Верховного Суду від 23.02.2021 року (справа №397/42/20; провадження №51-5156км20).

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 407 КПК, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу повністю чи частково та постановити нову.

Підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно ч. 1 ст. 412 КПК, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

З урахуванням вищевикладеного, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_7 підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню із постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження №0001228 у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 06.09.2021 року, якою закрито кримінальне провадження №0001228 від 07.06.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора Чорноморської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження №0001228 від 07.06.2017 за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ст.356 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4