Справа № 591/9238/21
Провадження № 1-кс/591/271/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2022 року слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , представника володільця майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми клопотання слідчого СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000343,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, погодженим прокурором, яке мотивував тим, що здійснює досудове розслідування кримінального провадження № 0000343 від 23.11.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за фактом крадіжки вуглеводнів з магістральних конденсатопроводів та нафтопроводів шляхом їх пошкоджень, та під час здійснення розслідування 19.01.2022 на підставі ухвали слідчого судді було проведено обшук автомобіля «Ford Transit» НОМЕР_1 , що знаходиться у користуванні ОСОБА_5 та зареєстрований за ОСОБА_6 . Під час проведення обшуку було виявлено та вилучено предмети, які є речовими доказами у кримінальному провадженні. За таких обставин, просив накласти на них арешт з метою збереження шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав, пояснив, що оскільки досудовим розслідування встановлено, що вилученим автомобілем перевозили нафтопродукти, то в даному кримінальному провадженні планується провести огляд вилученого транспортного засобу з участю експерта для підтвердження чи спростування встановлених обставин.

Представник володільця майна заперечив проти задоволення клопотання в частині обмеження права користування транспортним засобом, оскільки його довіритель ОСОБА_7 не є власником даного автомобіля, а в іншому випадку накладення арешту шляхом заборони користування майно буде непропорційним втручання у право власності ОСОБА_6 .

Слідчий суддя, заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи, доходжу таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Пунктом 1 ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів і в цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З поданого клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що СУ ГУНП в Сумській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000343, про те, що група осіб у складі мешканців Роменського району, за попередньою змовою між собою систематично на території Роменського району Сумської області здійснює крадіжки нафтопродуктів, що перебувають у власності ПАТ «Укрнафтогаз».

З доданих до клопотання матеріалів вбачається, що існують підстави вважати, що ОСОБА_7 причетний до вчинення злочину, відомості про який внесено до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та використовував належний ОСОБА_6 автомобіль, на який слідчий просить накласти арешт, у своїй протиправній діяльності, отже на вказане майно з огляду на ч.3 ст.170 КПК України слід накласти арешт з метою його збереження.

З огляду на повідомлену слідчим інформацію про проведення огляду транспортного засобу для встановлення обставин, які розслідуються, приходжу до висновку, що не накладення арешту на тимчасово вилучене майно може призвести до його знищення, приховання, пошкодження, використання, пересування, що в свою чергу призведе до втрати доказів в рамках кримінального провадження та суттєво ускладнить процес встановлення істини по кримінальному провадженні.

Таким чином, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на тимчасово вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження як речових доказів, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого підлягає задоволенню на даному етапі кримінального провадження в повному обсязі, а відповідно захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає застосуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 107, 170-173 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно, шляхом обмеження права на відчуження, розпорядження та користування майном, з метою збереження речових доказів, а саме на автомобіль «Ford Transit» НОМЕР_1 , вилучений під час обшуку 19.01.2022, що знаходиться у користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зареєстрований за ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого ОСОБА_3 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, на якого покладено контроль та відповідальність за її виконання.

Роз`яснити особам, які не були присутні під час розгляду клопотання, що вони не позбавлені можливості звернутись до суду у передбаченому законом порядку з клопотанням про скасування арешту майна.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу подається безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1