Справа № 344/2185/22
Провадження № 1-кс/344/945/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2022 року місто Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , власника майна, на яке просять накласти арешт, ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого слідчого відділу Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погодженого з прокурором відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000118 від 25 січня 2021 року, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146 Кримінального кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив, що слідчим відділом Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000118 від 25 січня 2021 року за ч. 3 ст. 146 Кримінального кодексу України за фактами викрадення та незаконного позбавлення волі людей вчинених організованою групою.
У ході проведення досудового слідства встановлено, що у будинку АДРЕСА_1 знаходиться центр реабілітації алко- та наркозалежних осіб Товариства з обмеженою відповідальністю «Фланмед», у якому незаконно утримуються і позбавляються волі алко-, наркозалежні особи, викрадені працівниками центру, так званими «волонтерами», за що останні від введених в оману родичів потерпілих отримують по 8-10 тисяч гривень на місяць за кожну особу.
Крім цього було встановлено, що в м. Івано-Франківську,
вул. І. Левинського, 3А та АДРЕСА_2 діють ще два реабілітаційні центри Товариства з обмеженою відповідальністю «Фланмед», у яких незаконно утримуються і позбавляються волі алко-, наркозалежні особи, викрадені працівниками центру.
08 лютого 2022 року під час проведення санкціонованого обшуку автомобіля марки «Volkswagen Passat» , державний номерний знак НОМЕР_1 , який знаходився поруч із корпусом №3 буд. №34, що по вул. Ю.Целевича, у м. Івано-Франківську, було виявлено та вилучено записник із маркуванням «2022», анкету заяву про надання банківських послуг на ім`я ОСОБА_8 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на автомобіль марки «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 , ключі від автомобіля марки «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 та транспортний засіб марки «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 .
На підставі викладеного, враховуючи те, що вилучені речі зберегли на собі сліди вчинення злочину та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому є необхідність в накладенні арешту на вищевказані речі.
Слідчий у судове засідання з`явився, підтримав вимоги клопотання.
Власник майна, на яке просять накласти арешт, та захисник просили частково задовольнити клопотання про арешт майна та відмовити у задоволенні клопотання в частині накладення арешту на транспортний засіб, оскільки даний автомобіль перебуває у власності ОСОБА_4 , яким користується вона та її донька.
Вивчивши подане клопотання, вислухавши учасників процесу, слідчий суддя виходить з наступного.
Відповідно до частини першої статті 131 Кримінального процесуального кодексу України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно пункту 7 частини другої статті 131 Кримінального процесуального кодексу України, заходами забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Частина перша статті 170 Кримінального процесуального кодексу України передбачає, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно частини другої статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У відповідності з вимогами абзацу 1 частини третьої статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Частиною першою статті 98 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Встановлено, що прокурор звернувся з вказаним клопотанням, що відповідає вимогам статті 171 Кримінального процесуального кодексу України.
Слідчим суддею встановлено, що постановою про визнання речовим доказом та передачу його на зберігання від 08 лютого 2022 року записник із маркуванням «2022», анкету заяву про надання банківських послуг на ім`я ОСОБА_8 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на автомобіль марки «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 , ключі від автомобіля марки «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 та транспортний засіб марки «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 , визнано речовим доказом по матеріалах кримінального провадження №0000118 від 25 січня 2021 року за ч. 3 ст. 146 Кримінального кодексу України за фактами викрадення та незаконного позбавлення волі людей вчинених організованою групою.
У судовому засіданні слідчий пояснив, що жодних слідчих дій щодо транспортного засобу марки «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 , не планується здійснювати.
За таких обставин, на думку слідчого судді, транспортний засіб у такому випадку не може бути предметом, який несе на собі сліди злочину та є знаряддям злочину, оскільки не доведено використання даного автомобіля при вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 143 Кримінального кодексу України.
Отже, слідчим не доведено існування правових підстав для накладення арешту транспортний засіб, на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, ключі від автомобіля, відповідно до вимог частини третьої статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, не надано доказів, що це майно набуто кримінально-протиправним шляхом, не доведено необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 Кримінального процесуального кодексу України.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку відмовити у накладенні арешту на транспортний засіб марки «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 та ключі від даного автомобіля марки.
Крім того, стороною кримінального провадження, який звернувся з клопотанням, поза розумним сумнівом доведено наявність достатніх підстав вважати, що вказані у клопотанні записник із маркуванням «2022», анкета-заява про надання банківських послуг на ім`я ОСОБА_8 можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні, тобто відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 Кримінального процесуального кодексу України.
Отже, на підставі вищенаведеного та враховуючи наявність правових підстав для задоволення клопотання, з метою забезпечення збереження речових доказів, а саме: записника із маркуванням «2022», анкети-заяви про надання банківських послуг на ім`я ОСОБА_8 , оскільки незастосування накладення арешту може призвести до наслідків, визначених частиною одинадцятою статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, зокрема, таких як його можливе приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вилученого майна, існує сукупність підстав вважати, що вони в подальшому можуть мати доказове значення під час досудового розслідування та могли зберегти на собі сліди злочину або містять інші відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, керуючись засадами розумності та співмірності, вважаю, що клопотання підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, -
У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити частково.
Накласти арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на записник із маркуванням «2022», анкету-заяву про надання банківських послуг на ім`я ОСОБА_8 .
У задоволенні решти вимог клопотання відмовити.
Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали складений та підписаний 11 лютого 2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1