КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду кримінальне провадження стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кондопога Республіки Карелія Російської Федерації, громадянина України, офіційно не працюючого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України, за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які діють в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 18 серпня 2021 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Оболонського районного суду м. Києва від 18.08.2021 року ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років.

Згідно вироку суд визнав доведеним, що 12.02.2021 року, близько 12 год. 20 хв., ОСОБА_6 , реалізуючи свій умисел спрямований на вчинення розбійного нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, зайшов слідом за ОСОБА_9 до 4-го під`їзду будинку №39-А по просп. Оболонському в місті Києві де, перебуваючи біля ліфтових дверей на першому поверсі, підійшов до потерпілої та, стоячи позаду останньої взяв її лівою рукою за шию, при цьому тримаючи у правій руці металевий предмет, схожий на ніж, приставив його до правої сторони шиї ОСОБА_9 з вимогою, щоб вона віддала йому грошові кошти. Сприймаючи реальність загрози застосування до неї насильства, потерпіла ОСОБА_9 повідомила ОСОБА_6 , що у неї відсутні грошові кошти. Почувши відмову ОСОБА_9 виконати його вимогу, у ОСОБА_6 виник умисел спрямований на вчинення розбійного нападу, поєднаного із застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я ОСОБА_9 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 наніс удари вістрям металевого предмету схожого на ніж в область шиї ОСОБА_9 справа та в область верхнього краю правої лопатки останньої, а також, знімаючи з плеча ОСОБА_9 сумку з особистими речами, наніс вказаним металевим предметом різану рану на задній поверхні шиї зліва ОСОБА_9 . Після цього, потерпіла ОСОБА_9 , відштовхуючи ОСОБА_6 , зазнала від останнього предметом схожим на ніж колото-різані рани у верхній третині тильної поверхні лівої кисті, на тильній поверхні 3-го пальця правої кисті.
У подальшому ОСОБА_6 вирвав у ОСОБА_9 сумку, заволодів належним їй мобільним телефоном марки «Samsung A10», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , червоно-чорного кольору, вартістю 1 531 грн 83 коп. та з місця вчинення злочину зник.
Своїми протиправними діями ОСОБА_6 завдав ОСОБА_9 тілесні ушкодження, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6, але менш ніж 21 добу.

На даний вирок захисники обвинуваченого ОСОБА_6 адвокати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 подали аналогічні за змістом та вимогами апеляційні скарги.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , посилаючись на незаконність і необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить змінити вирок Оболонського районного суду м. Києва від 18.08.2021 року стосовно ОСОБА_6 в частині призначеного йому покарання, у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення і особі обвинуваченого внаслідок суворості та ухвалити апеляційним судом новий вирок, яким застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 положення ст. 69 КК України і звільнити його від відбування призначеного покарання за ч.1 ст. 187 КК України з іспитовим строком на підставі ч.1 ст. 75 КК України.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що висновки суду викладені в оскаржуваному вироку не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки як зазначав обвинувачений ОСОБА_6 в суді першої інстанції, він не хватав потерпілу за шию, не приставляв до неї ножа та не мав умислу на спричинення їй тілесних ушкоджень, він лише хотів налякати потерпілу з метою отримання грошей, а виявлені у неї тілесні ушкодження могли виникнути коли потерпіла самостійно наштовхнулася на ніж та хапалася за нього руками.
Також апелянт вказує, що при призначенні ОСОБА_6 покарання суд першої інстанції не дотримався вимог ст.ст. 50, 65, 66 КПК України, оскільки призначаючи йому покарання суд не врахував обставин, які пом`якшують покарання, зокрема те, що ОСОБА_6 раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо та має на триманні малолітню дитину. Крім того, судом не враховано щире каяття ОСОБА_6 та активне сприяння розкриттю інкримінованого йому злочину.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 , не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, а також кваліфікацію дій обвинуваченого, посилається на невідповідність призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості. Просить змінити вирок Оболонського районного суду м. Києва від 18.08.2021 року, призначити ОСОБА_6 більш м`яке покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років та на підставі ст. 75 КК України звільнити останнього від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого на підтримку доводів поданих його захисниками апеляційних скарг, який просив пом`якшити призначене йому покарання; пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг захисників обвинуваченого та просив вирок суду залишити без зміни; провівши судові дебати та надавши обвинуваченому останнє слово, перевіривши матеріали кримінального провадження та апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги захисників обвинуваченого задоволенню не підлягають, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції, провівши в межах висунутого обвинувачення судовий розгляд, дослідивши зібрані докази в їх сукупності та за встановлених фактичних обставин, за яких ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, дійшов обґрунтованого висновку про його винуватість у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), з наведенням в обвинувальному вироку доказів на підтвердження свого висновку щодо доведеності його вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.

Переглядаючи в порядку ч.1 ст. 404 КПК України вирок суду в межах поданих захисниками обвинуваченого апеляційних скарг щодо суворості призначеного покарання, колегія суддів вважає, що при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції не порушив загальних засад його призначення, передбачених ст. 65 КК України та враховуючи характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, має малолітню дитину 2014 року народження, його вік та стан здоров`я, який на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває та за відсутності обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання, дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 можливе лише шляхом призначення покарання у виді позбавлення волі, яке призначив в межах санкції закону, за яким визнав його винуватим.

Доводи апеляційних скарг захисників обвинуваченого щодо наявності підстав для пом`якшення ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі шляхом застосування положень ст. 69 КК України та звільнення його від призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, колегія суддів, з огляду на конкретні обставини вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, вважає безпідставними, оскільки призначене судом першої інстанції покарання, як захід державного примусу, відповідає принципу індивідуалізації покарання та положенням ст. 50, 65 КК України.

За викладеним, колегія суддів вважає вирок суду законним та обґрунтованим, призначене покарання необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та попередження вчинення нових злочинів і підстав для застосування положень ст. 69, 75 КК України, про що ставиться питання в апеляційних скаргах його захисників, не вбачає.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, як під час досудового слідства, так і під час розгляду провадження в суді першої інстанції, апеляційним судом не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги захисників обвинуваченого ОСОБА_6 адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Оболонського районного суду м. Києва від 18 серпня 2021 року стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, у той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді: __________________ _________________ __________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3