Справа № 944/5639/20
Провадження №1-кп/944/710/21
01.12.2021 рокум.Яворів
Яворівський районний суд Львівської області у складі колегії:
головуючого судді - ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника - ОСОБА_7 ,
представника потерпілої ОСОБА_8
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Івано-Франкове Яворівського району Львівської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, -
В судовому засіданні захисник ОСОБА_7 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_6 із тримання під вартою на будь-який інший, що не пов`язаний із ізоляцією від суспільства.
Вважає, що ОСОБА_6 не причетний до інкримінованого йому злочину, висунуте йому обвинувачення є необґрунтованим, а докази його причетності до вказаного злочину є сфальсифікованими та недопустимими. Оскільки, суд вже дослідив усі докази сторони обвинувачення, зокрема допитав свідків обвинувачення, вважає, що ризики, передбачені ст.ст. 177 КПК України відсутні. Наголосив, що тривале перебування під вартою не можна виправдати тяжкістю злочину та вкрай негативно відобразилося на здоров`ї обвинуваченого, завдало непоправної шкоди йому та членам його сім`ї, з метою запобігання інших негативних наслідків незаконного обвинувачення ОСОБА_6 слід змінити запобіжний захід. Просить звільнити ОСОБА_6 з-під варти.
Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні клопотання захисника підтримав та просив його задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні клопотання захисника заперечив з мотивів його безпідставності.
Представник потерпілої ОСОБА_8 у судовому засіданні заперечив щодо задоволення оголошеного клопотання.
Ознайомившись з поданими клопотаннями, заслухавши доводи та заперечення учасників провадження на підтримання та заперечення цього клопотання, суд виходить з наступного.
Судом встановлено, що у межах даного кримінального провадження ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні вбивства - умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.115 КК України, яке є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України.
Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 28.12.2020 року ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 календарних днів, який неодноразово було продовжено, востаннє ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 26.10.2021 року ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 календарних днів до 24.12.2021 року.
Згідно з вимог ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Як передбачено ч.1 ст.201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.
Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою ст.177 КПК України.
Згідно з ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
З моменту взяття обвинуваченого ОСОБА_6 під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання не змінилися обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід, а тому застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання є недостатнім.
Докази на підтвердження факту і обставин вчинення злочину, причетності обвинуваченого ОСОБА_6 до його скоєння свідчать про подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні цього кримінального правопорушення.
При цьому, суд зазначає, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, а тому, виходячи з положень ч.5 ст.9 Кримінального процесуального кодексу України, слід врахувати позицію Європейського суду з прав людини, яка відображена, зокрема, у п.175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», де зазначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Також, у рішеннях Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1994 року у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» та від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначено, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження.
Отже, обґрунтованість підозри містить два аспекти: перший стосується питання вчинення кримінального правопорушення, а другий доведення обставин, які за розумного неупередженого тлумачення викликають підозру щодо причетності певної особи до вчинення кримінального правопорушення. Разом з тим, доведення обставин, викладених в повідомленні про підозру, здійснюється наявними в матеріалах провадження доказами.
Відповідно по п.36 Рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України», Європейський суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.
Доводи сторони захисту не перевищують суспільного інтересу у справі, який також полягає і у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у передбачені законом строки, встановленні істини у справі, забезпеченні виконання обвинуваченими процесуальних рішень у справі та запобіганні процесуальних ризиків.
Про неможливість запобігти ризикам свідчить і той факт, що обвинувачений проживає в одному населеному пункті із потерпілою та низкою свідків, які ще не були допитані під час судового розгляду у кримінальному провадженні, що суттєво спрощує йому можливість чинити тиск на останніх.
Наявність міцних соціальних зв`язків в обвинуваченого, зокрема тих фактів, що останній за місцем реєстрації та проживання характеризується позитивно, не є безумовними та достатніми підставами для зміни запобіжного заходу. Сторона захисту не надала належних доказів, що стан здоров`я обвинуваченого унеможливлює його перебування у місці попереднього ув`язнення. Відтак, альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченого, а тому наявна необхідність у збереженні такої міри запобіжного заходу.
Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, для застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, з врахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, яким заподіяно смерть особи, не встановлено, а тому існування зазначених ризиків виправдовує подальше тримання його під вартою.
Оскільки ОСОБА_6 обвинувачується, у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, може переховуватися від суду та перешкоджати кримінальному провадженню, відсутність достатніх гарантій належного виконання процесуальних обов`язків обвинуваченим, у разі зміни запобіжного заходу, у зв`язку з чим інші запобіжні заходи можуть не запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України. Відтак, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволені клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу, враховуючи недоведеність стороною захисту можливості запобігти існуючим ризикам у кримінальному провадженні шляхом застосування альтернативного запобіжного заходу.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 331 КПК України, суд, -
у задоволені клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.
Головуючий суддя ОСОБА_1
судді ОСОБА_2
ОСОБА_3