Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

16 вересня 2021 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

Суддів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

За участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 26 липня 2021 року в кримінальному провадженні № 0000139, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Листвин Дубенського району Рівненської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, до 20 вересня 2021 року із визначенням застави в сумі 158 900 грн.

Як вбачається з клопотання, ОСОБА_7 , працюючи на посаді машиніста локомотива Регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця», будучи матеріально відповідальною особою за збереження паливно-мастильних матеріалів, маючи умисел на привласнення чужого майна, яке йому ввірене, умисно таємно за попередньою змовою групою осіб разом із машиністом локомотива Регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця» ОСОБА_10 , у період з січня по липень 2021 року неодноразово здійснював пособництво у привласненні та привласнення дизельного палива, належного АТ «Українська залізниця», заподіявши шкоди на загальну суму 5 928 грн.

У поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 , покликаючись на незаконність ухвали, доводить, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, на його утриманні перебуває дружина та двоє неповнолітніх дітей, а слідчий та прокурор не довели наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Вказує, що матеріали клопотання не містять будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, як відсутні і дані, які б підтверджували, що він, перебуваючи на більш м`якому запобіжному заході, буде переховуватися від органів розслідування та суду чи вчиняти нові кримінальні правопорушення.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або ж зменшити розмір застави.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника та підозрюваного ОСОБА_7 на підтримання апеляційної скарги, думку прокурорів про залишення ухвали слідчого судді без зміни, перевіривши матеріали клопотання та обговоривши викладене в апеляційній скарзі захисника, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 5 Європейської Конвенції з прав людини (1995 р.) законним та обґрунтованим вважається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У рішенні Європейського Суду з прав людини ( справа "Мацнеттер проти Австрії" ) зазначено, що підставами для обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, крім обґрунтованої підозри у вчиненні правопорушення, є наявність ризиків, зокрема, вчинення обвинуваченим подальших правопорушень.

При визначенні ризиків має враховуватися особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування, а також міжнародні контакти.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя встановив, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення групою осіб, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від трьох до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, та існують ризики знищення, спотворення документів та доказів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків та перешкоджання ним кримінальному провадженню іншим чином.

За таких обставин, на думку колегії суддів, при обранні запобіжного заходу ОСОБА_7 суд дотримався вимог п.п. 3-8 ч.1 ст. 178 КПК України і вірно прийшов до висновку про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Поряд з цим, визначаючи, відповідно до положень ч. ч. 4, 5 ст. 182 КПК України, розмір застави, слідчим суддею не взято до уваги матеріальний та сімейний стан підозрюваного ОСОБА_7 , який працює на посаді машиніста локомотива Регіональної філії «Львівська залізниця», утримує двох неповнолітніх дітей, а також співрозмірність суми шкоди, яка на момент пред`явленої ОСОБА_7 підозри складає 5928 грн, сумі визначеної застави, внесеної, як встановлено при апеляційному розгляді, внаслідок отриманого кредиту в банку, через її непомірність.

Зважаючи на викладене, колегія суддів важає за можливе зменшити розмір застави до 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 45400 грн.

Керуючись ст. ст. 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 26 липня 2021 року щодо ОСОБА_7 в частині визначення розміру застави змінити.

Визначити ОСОБА_7 розмір застави в сумі сорок п`ять тисяч чотириста гривень, що становить двадцять прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В решті ухвалу залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І :
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3