Справа №336/7683/21
Номер провадження 1-кп/336/659/2021
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2021 року Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у порядку спрощеного провадження кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за номером №0001006 від 02.09.2021 за обвинуваченням: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

01 вересня 2021 року, приблизно о 08-00 ОСОБА_3 , перебуваючи на території парку ім. Клімова в м. Запоріжжі, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи з корисливих мотивів, під приводом здійснення телефонного дзвінка, попросив у раніше не знайомого ОСОБА_4 належний йому мобільний телефон «Bravis» модель «Х500 Trace Pro» корпусі золотистого кольору, imei: НОМЕР_1 , imei: НОМЕР_2 , вартість якого згідно висновку судово товарознавчої експертизи, становить 1081,33 грн. Після чого, продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, не маючи наміру повертати телефон, утримуючи його при собі, покинув місце вчинення кримінального проступку, тим самим розпорядився майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду.

Дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 1 ст. 190 КК України, заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство).

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд кримінального провадження у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно заяви ОСОБА_3 щодо визнання ним своєї винуватості, згоди із встановленням досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, яка була підписана в присутності захисника ОСОБА_5 , обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами викладеними в обвинувальному акті.

ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Під час досудового розслідування ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорював встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодний з розглядом обвинувального акта за його відсутності, на підставі чого прокурор надіслав до суду обвинувальний акт, в якому зазначив клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Згідно ч. 3 ст. 302 КПК України до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані: 1) письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 2) письмова заява потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні; 3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

На підставі ч. 2 ст. 382 КПК вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Дослідивши наявні у кримінальному провадженні докази, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку повністю доведена та його дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство).

Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що він раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не працює, має зареєстроване місце проживання.

Обставиною, що пом`якшує покарання, згідно ч. 1 ст. 66 КК України суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України N 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставину, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд керується ст. 65 КК України та практикою Європейського суду з прав людини, яка застосовується як джерело права.

Як у справі "Бакланов проти Росії" (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі "Фрізен проти Росії" (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що "досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу "законності" і воно не було свавільним". У справі "Ізмайлов проти Росії" (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав: "для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити "особистого надмірного тягаря для особи".

Судом, враховуються вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. При цьому враховується, що санкція ч. 1 ст. 190 КК України передбачає покарання у виді штрафу, яке не може бути призначено ОСОБА_3 , оскільки він не працює та має джерела існування, виправні роботи не можна застосувати до непрацюючої особи, проте належним та необхідним буде контроль з бору органів пробації під час відбування покарання із випробуванням.

При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступень тяжкості вчиненого правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, дані про особу обвинуваченої, обставину, що пом`якшує покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, та приходить до висновку, що необхідно призначити покарання в межах санкції, передбаченої ст. 190 КК України у вигляді одного року обмеження волі та у відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням.
Встановити 1 рік іспитового строку з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, що буде необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченої та попередження здійснення нею нових кримінальних правопорушень.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до правил ст. 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 1 року (одного) обмеження волі.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням.
Встановити 1 (один) рік іспитового строку з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Мобільний телефон «Bravis» модель «Х500 Trace Pro» корпусі золотистого кольору, imei: НОМЕР_1 , imei: НОМЕР_2 , вартість якого згідно висновку судово товарознавчої експертизи, становить 1081,33 грн. передати за належністю потерпілому ОСОБА_4 .

На вирок учасниками кримінального провадження до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1