Єдиний унікальний номер 185/2385/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2021 року. м. Павлоград.

Павлоградський міськрайонний суд

Дніпропетровської

області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000796 від 01.11.2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , уродженця

м. Павлограда Дніпропетровської області, громадянина

України, із середньою спеціальною освітою, одруженого,

працюючого кранівником електричного залізничного вокзалу

ПТП «Павлоградпогрузтранс», маючого на утриманні двох

неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого

та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 01.11.2020 року, приблизно о 18.45 год., керуючи технічно справним легковим автомобілем марки «Mitsubishi Outlander», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 01.08.2020 належить йому на праві власності, в темний час доби здійснював рух по вологому покриттю проїзної частини вул. Шевченка с. Кочережки Павлоградського району Дніпропетровської області, яка має по одній смузі для руху в кожному напрямку від с. В`язівок до с. Булахівка, при цьому перевозячи на задніх пасажирських місцях ОСОБА_9 , та неповнолітніх пасажирів ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В цей час у зустрічному йому напрямку руху, не маючи посвідчення водія категорії «А», перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння 2,48 % проміле в крові, без ввімкненого світла фар, рухався мопед марки «Viper Active» без реєстраційного номеру, під керуванням водія ОСОБА_10 , який зазначеними діями порушив вимоги п. 31.1, 31.4 ( в частині п. 31.4.3 «а»), п. 31.6 «б», п.19.1 Правил дорожнього руху України.

Під час руху по вказаній проїзній частині зі швидкістю не менше ніж 39,3-49,2 км/год., водій ОСОБА_3 , не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, будучи неуважним до дорожньої обстановки та її змінам, проявляючи злочинну самовпевненість, але легковажно розраховуючи на відвернення наслідків, маючи об`єктивну можливість виявити мопед марки «Viper Active» без реєстраційного номеру, що рухався в зустрічному напрямку із вимкненим світлом фар, не переконавшись в безпеці подальшого руху, та що його дії не створять перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, перетнув дорожню розмітку 1.1 Правил дорожнього руху України та виїхав на відстань 1,2 м., зустрічної смуги руху, в результаті чого допустив зустрічне, блокуюче зіткнення з мопедом марки «Viper Active» без реєстраційного номеру під керуванням водія ОСОБА_10 , який рухався по своїй смузі руху проїзної частини вул. Шевченка с. Кочережки Павлоградського району Дніпропетровської області, в напрямку від с. Булахівка, до с. В`язівок. Своїми діями водій ОСОБА_3 , порушив вимоги п. п. 1.3., 1.5., 2.3. б), 12.4, 12.9 «б», 11.2, 11.3, дорожньої розмітки 1.1 Правил дорожнього руху України відповідно до яких:

п. 1.3. «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно вічливими »;

п. 1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 12.4. «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.»;

п. 12.9 «б», «Перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29,3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил»;

п. 11.2 «На дорогах, які мають дві і більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, об`їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом»;

п. 11.3 «На дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу»;

дорожня розмітка 1.1 - «поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі ділянок проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць для стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей».

«Лінії 1.1 і 1.3 перетинати забороняється...».

Порушення водієм ОСОБА_3 , вимог п. П.2., П.З. дорожньої розмітки 1.1 Правил дорожнього руху України знаходиться у причино - наслідковому зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди - рухом по зустрічній смузі руху з подальшим зіткненням з транспортним засобом.

Невиконання водієм ОСОБА_3 , п. 11.2, 11.3, лінії дорожньої розмітки 1.1 Правил дорожнього руху України, призвело до настання даної дорожньо - транспортної пригоди, внаслідок якої водію мопеду марки «Viper Active» без реєстраційного номеру - ОСОБА_10 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла: забію головного мозку, крапкових крововиливів у речовину головного мозку, крововиливу у товщі м`яких тканин у лобно-тім`яній ділянці праворуч, перелому шийного відділу хребта на рівні 3-4 хребців з повним розривом спинного мозку, перелому ребер грудної клітини праворуч 4,5,6,7 по середньо-ключичній лінії та перелому ребер ліворуч 3,4,5,6,7- го по середньо-ключичній лінії з пошкодженням пристінкової плеври, скупченням темно-червоної рідкої крові у лівій плевральній порожнині 600 мл., у правій 2600 мл., крововиливів у тканину лівої та правої легені, крововиливів у прикорневі ділянки, лінійного розриву серцевої сорочки, розриву правого шлуночка, численних розривів діафрагмальної поверхні правої долі печінки, скупчення крові у черевній порожнині у кількості 350 мл., відкритих та закритих уламкових переломів нижніх кінцівок, численних саден обличчя тулубу та верхніх кінцівок, забійних ран нижніх кінцівок.

Виявлені при експертизі трупа тілесні ушкодження прижиттєві, виникли незадовго до настання смерті, від дії з великою силою тупого твердого предмету та при ударі об такий, тобто за умов дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок зіткнення мото-транспорту (мопедом) з автомобілем, та за своїм характером відносяться до категорії тяжких, що призвели до настання смерті останнього. Смерть ОСОБА_10 , настала в межах 14-18 годин до початку проведення розтину.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину у скоєному злочину не визнав, та суду показав, що 01.11.2020 року, приблизно о 18.45 год., він керував легковим автомобілем марки «Mitsubishi Outlander», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 01.08.2020 року належить йому на праві власності. Був темний час доби, та він здійснював рух по вологому покриттю проїзної частини вул. Шевченка с. Кочережки Павлоградського району Дніпропетровської області, яка має по одній смузі для руху в кожному напрямку від с. В`язівок до с. Булахівка, при цьому перевозячи на задніх пасажирських місцях дружину - ОСОБА_9 , та неповнолітніх пасажирів - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рухався він зі швидкістю 50 км/год. по своїй стороні, ближче до розмітки. Дорожня розмітка була переривиста, білого кольору. Видимість була 30-50 метрів, але там де було світло, видимість була краща. Їхав він з ближнім світлом фар. Двірники були увімкнені, так як йшов дощ. В цей час він побачив силует водія мопеду, який рухався зі швидкістю приблизно 50-60 км/год., без включеного світла фар, та побачив його за 30-40 метри перед зіткненням. Він різко звернув вліво, так як водій мопеду рухався по його стороні, та одразу загальмував. Що постраждалий їхав йому назустріч, це тільки його версія. Водій мопеду перед зіткненням не змінював швидкість руху, та не гальмував. Удар відбувся посередині керованого ним автомобіля. Водія мопеду від удару закинуло на лобове скло, а потім той впав праворуч відносно його автомобілем. У місці зіткнення дорожніх знаків не було. Після зіткнення він підбіг до постраждалого, та той був ще живий. Запах алкоголю від постраждалого він чув. Хтось із свідків викликав швидку медичну допомогу та працівників поліції. Цією дорогою він їхав не вперше, та розумів, що у цій місцевості є люди, які користуються мопедами та велосипедами. Автомобіль стояв посередині дороги на мосту. Ширина моста була такою, що 2 машини не роз`їдуться. Вину він визнає в тім, що виїхав на зустрічну смугу руху, та в тім, що в результаті ДТП померла людина. Можливості з`їхати на узбіччя у нього не було, так як була глибока канава та труби. Він не погоджується з висновком авто-технічної експертизи, а саме що в його діях були порушення ПДР, тому вину свою не визнає. Причину ДТП він назвати не може. З ним було проведено слідчий експеримент, протокол якого він читав, та все було написано вірно.

Оцінюючи показання обвинуваченого ОСОБА_3 щодо не визнання вини, суд визнає їх недостовірними, а доводи обвинуваченого надуманими, заявленими як спосіб захисту з метою зменшення суспільної небезпечності вчиненого правопорушення. Твердження обвинуваченого, на думку суду, не відповідають фактичним обставинам справи, не підтверджуються дослідженими в суді доказами, прямо суперечать показам потерпілої, свідків, та матеріалам провадження.Будь - якими іншими доказами, крім показань самого обвинуваченого ОСОБА_3 ,ці доводи не підтверджені.

Так, потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні показала, що постраждалий був її сином. 01.11.2020 року, приблизно о 19 год., їй зателефонувала подруга, та повідомила, що її син попав ДТП. На місці вона побачила сина, який лежав біля моста, а саме з лівої сторони як їхати в напрямку села Кочережки. Тоді вже було темно, та йшов дощ. Швидка вже від`їжджала, та їй повідомили, що син помер. Останній жив з нею, та своєї сім' ї не мав. Син працював трактористом, спиртним не зловживав. Вона має трьох дітей, та її пенсія складає 3000 грн. на місяць. На даний час вона претензій до обвинуваченого не має, та просить призначити останньому покарання на розсуд суду, та не наполягає на позбавлення останнього волі.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показала, що обвинувачений є її чоловіком. 01.11.2020 року, приблизно о 18.45 год., її чоловік керував легковим автомобілем марки «Mitsubishi Outlander», та здійснював рух по вологому покриттю проїзної частини вул. Шевченка с. Кочережки Павлоградського району Дніпропетровської області. Чоловік був за кермом, а вона сиділа позаду з дітьми. На пасажирському сидінні нікого не було. Їхали вони не швидко. Потім чоловік зробив маневр вліво та загальмував. Чому чоловік зробив маневр, вона не може пояснити, та побачила водія мопеду посередині дороги. Зіткнення було посередині автомобіля. Автомобіль під керуванням її чоловіка був ближче до середини дороги, та не знає, чи був на зустрічній полосі. Коли вона вийшла з автомобіля, то побачила розбитий мопед, який перебував праворуч від автомобіля. Постраждалий лежав на животі, біля обочини з правої сторони на їх смузі руху, та тяжко дихав. У автомобілі було розбите лобове скло, капот, фари. Причиною ДТП на її погляд були погодні умови, так як був дощ, мокрий асфальт. Чоловік говорив, що постраждалого він не бачив, так як той їхав без світла фар.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показав, що обвинуваченого та постраждалого він раніше не знав, він не був свідком ДТП. Знає, що на місці ДТП є переривиста дорожня розмітка, яка не змінювалася, та її було добре видно.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показав, що потерпілу та її сина він знав, так як жили в одному селі. В 2020 році, більш точного часу він не пам`ятає, він перебував біля магазину в селі Булахівка, та бачив постраждалого в нетверезому стані, який сів на мопед та поїхав. Світло було на фарі, але тускле. Потім він побачив ДТП на місці якого було незначне освітлення. Автомобіль стояв в сторону с. Булахівки, більше на зустрічній смузі руху, та лежав мопед у тому ж напрямку ближче до центру. Постраждалий лежав за мостом, за 3 метри до обочини, головою в напрямку с. Булахівка.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показав, що з обвинуваченим та потерпілою вони знайомі. 01.11.2020 року, приблизно о 19 год., він почув хлопок, та коли вийшов із двору, то побачив ДТП, на місці якої було добре освітлення, та дощ тільки починався. Розмітка на дорозі була. Ширина проїзної частини приблизно до 4 метрів, та 2 полоси для руху. На проїзній частині не було перешкод, дорога була чиста. Автомобіль стояв передньою частиною до с. Булахівка, ближче до середини, одне колесо було на розподільній полосі, та була пошкоджена його передня частина. Слідів гальмування він не бачив. Мопед лежав на проїзній частині, та на ньому було все пошкоджено. Постраждалий лежав одразу за мостом, на краю узбіччя.

Аналіз показань обвинуваченого, потерпілої, свідків, викладених вище, які попереджалися про кримінальну відповідальність, на думку суду є допустимими та об`єктивними. Відсутність будь-яких протиріч між ними, дають підстави дійти висновку щодо їх логічності, послідовності та правдивості, підтверджують обставин, що підлягають доказуванню і впливають на оцінку дій обвинуваченого та підтверджують його вину в інкримінованому йому злочину.

Окрім показань, допитаних в судовому засіданні обвинуваченого, потерпілої, та свідків, вина ОСОБА_3 також підтверджується іншими доказами, безпосередньо дослідженими в судовому засіданні, а саме:

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 01.11.2020 року, відповідно до якого в присутності ОСОБА_3 , спеціаліста, понятих, на вул. Шевченко с. Кочережки Павлоградського району було оглянуто транспортний засіб марки «Mitsubishi Outlander», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та мопед марки «Viper Active» без реєстраційного номеру, а також пошкодження від зазначених транспортних засобах. До протоколу огляду місця ДТП від 01.11.2020 року складено схему, та долучені до них фото таблиці. (том №1 а. с. № 68-88);

- протоколом огляду трупу від 01.11.2020 року, відповідно до якого за участю спеціаліста, в присутності понятих, було оглянуто труп ОСОБА_10 , 1987 року народження, який на момент огляду знаходився на асфальті, навпроти огорожі буд. № 10. Навколо трупа чисельні уламки різних частин мопеду на відстані 10 метри від трупу в напрямку с. Булахівка Павлоградського району. Тіла лежало на проїзній частині на правому боці, голова перебувала праворуч. Одяг на трупі: спортивна кофта сірого кольору в білу горизонтальну смугу, светр червоного кольору, джинси синього кольору з чорним ременем, шкарпетки чорного кольору, труси чорного кольору. В кишені знаходився телефон. На трупі знаходились трупні плями, та тілесні ушкодження. (том №1 а. с. № 90-95);

- лікарським свідоцтвом про смерть, відповідно до якого 01.11.2020 року на АДРЕСА_2 від нещасного випадку настала смерть ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . (том №1 а. с. № 109);

- висновком експерта № 692 від 02.11.2020 року, відповідно до якого на підставі даних судово-медичної експертизи трупу ОСОБА_10 , 1987 року, з огляду на відомі обставини справи, викладені в постанові про призначення судово-медичної експертизи, дані додаткових методів дослідження, та у відповідності до поставлених запитань зроблено такі висновки: 1. "Які тілесні ушкодження виявлені у ОСОБА_10 , їх характер, локалізація і механізм утворення?" Відповідь: "При експертизі трупа ОСОБА_10 виявлено: сумісна тупа травма тіла, забій головного мозку, крапкові крововиливи у речовину головного мозку, крововилив у товщі м`яких тканин у лобно-тім`яній ділянці праворуч, перелом шийного відділу хребта на рівні 3-4 хребців з повним розривом спинного мозку, переломи ребер грудної клітини праворуч 4,5,6,7 по середньо-ключичній лінії та переломи ребер ліворуч 3,4,5,6,7- го по середньо-ключичній лінії з пошкодженням пристінкової плеври, скупчення темно-червоної рідкої крові у лівій плевральній порожнині 600 мл., у правій 2600 мл., крововилив у тканину лівої та правої легені, крововиливи у прикорневі ділянки, лінійний розрив серцевої сорочки, розрив правого шлуночка, численні розриви діафрагмальної поверхні правої долі печінки, скупчення крові у черевній порожнині у кількості 350 мл., відкриті та закриті уламкові переломи нижніх кінцівок, численні садна обличчя тулубу верхніх кінцівок, забійні та рвані рани нижніх кінцівок. (том №1 а. с. № 111-115);

- висновком експерта № 19/104-9/2/1349 від 08.12.2020 року, та фото таблиці до нього, відповідно до кого зроблено такі висновки: 1, 2, 3, 4. Рульове керування мопеда марки «Viper Active» на момент експертного oгляду перебуває у непрацездатному стані. Непрацездатність рульового керування мопеда марки «Viper Active» виникла із-за деформацій рульової колонки, вилки та переднього колеса мопеда, які носять аварійний характер пошкоджень. Непрацездатність рульового керування мопеда марки «Viper Active» виникла під час зовнішнього навантаження, тобто під час ДТП. Водій не міг виявити несправності, встановлені в ході огляду, до початку руху методом зовнішнього огляду або при русі. Робоча гальмівна система переднього колеса мопеда марки «Viper Active» на момент експертного огляду перебуває у непрацездатному стані. Непрацездатність робочої гальмівної системи переднього колеса мопеда марки «Viper Active» виникла із-за руйнації керма та руйнації диска переднього колеса мопеда. Непрацездатність робочої гальмівної системи переднього колеса мопеда марки «Viper Active» виникла під час зовнішнього навантаження, тобто під час ДТП, оскільки подібні пошкодження під час експлуатації мопеда не виникають. Тому водій не міг виявити несправності, встановлені в ході огляду, до початку руху методом зовнішнього огляду або при русі. Робоча гальмівна система заднього колеса мопеда марки «Viper Active» на момент експертного огляду перебуває у працездатному стані. Оскільки робоча гальмівна система заднього колеса мопеда марки «Viper Active» на момент експертного огляду перебуває у працездатному стані, то відповіді на питання: «Якщо ні, то які причини виникнення непрацездатності? ; Коли виникли несправності, встановлені в ході огляду (до, в момент або після ДТП)?; Чи міг водій мопеда марки «Viper Active» без реєстраційного номеру виявити несправності, встановлені в ході огляду, до початку руху методом зовнішнього огляду або при русі?, - позбавлені технічного сенсу. Відповісти на питання, в якому стані перебувають світлові прилади мопеда марки «Viper Active» в працездатному (непрацездатному) - не надається можливим, оскільки передній блок - фара на момент експертного огляду відсутня, а для перевірки заднього ліхтаря необхідно: акумуляторна батарея, панель керування приладами. Оскільки встановити, в якому стані перебувають світлові прилади мопеда марки «Viper Active» в працездатному (непрацездатному) - не надається можливим, то відповісти на питання: Якщо ні, то які причини виникнення непрацездатності?; Коли виникли несправності, встановлені в ході огляду (до, в момент або після ДТП)?; Чи міг водій мопеда марки «Viper Active» без реєстраційного номеру виявити несправності, встановлені в ході огляду, до початку руху методом зовнішнього огляду або при русі?, - теж не надається можливим. (том №1 а. с. № 120-123);

- висновком експерта № 19/104-9/2/1348 від 08.12.2020 року, та фото таблиці до нього, відповідно до кого зроблено такі висновки: 1. "Робоча гальмова система автомобіля марки «Mitsubishi Outlander» на момент експертного огляду перебуває в працездатному стані. Рульове керування автомобіля марки «Mitsubishi Outlander» на момент проведення дослідження перебуває в працездатному стані. 2,3, 4, Оскільки робоча гальмівна система та рульове керування автомобіля марки «Mitsubishi Outlander» на момент експертного дослідження перебувають у працездатному стані, то відповіді на питання: «Якщо ні, то які причини виникнення непрацездатності?, Коли виникли несправності, встановлені в ході огляду (до, в момент або після ДТП)?, Чи міг водій автомобіля марки «Mitsubishi Outlander» р/н НОМЕР_2 виявити несправності, встановлені в ході огляду або при русі?. - позбавлені технічного сенсу. (том №1 а. с. № 128-131);

- висновком експерта № 19/104-9/2/1363 від 14.12.2020 року, та фото таблиці до нього, відповідно до якого зроблено такі висновки: 1. "В даному випадку мало місце зустрічне, блокуюче зіткнення автомобіля марки «Mitsubishi Outlander» та мопеда марки «Viper Active», при якому кут між повздовжніми осями транспортних засобів складав близько 185+5 градусів, відносно напрямку руху автомобіля марки «Mitsubishi Outlander»". 2. "Встановити місце первинного контакту автомобіля марки «Mitsubishi Outlander» та мопеда марки «Viper Active», як геометричну крапку, щодо меж проїжджої частини дороги та нерухомих орієнтирів вздовж дороги (у метрах) - експертним шляхом не надається можливим. Але аналізуючи слідову інформацію, яка зафіксована у схемі до протоколу огляду місця ДТП з ознаками, які вказують на розташування місця зіткнення (згідно нормативної літератури), можливо зазначити, що місце зіткнення вищевказаних транспортних засобів в повздовжньому напрямку розташовувалось перед слідовою інформацією № 1 - 6, 8 (пластмасові уламки), згідно напрямку автомобіля марки «Mitsubishi Outlander» в тому випадку, якщо дана слідова інформація залишена транспортними засобами даного ДТП. В поперечному напрямку місце зіткнення ТЗ знаходилось в межах рухи смуги, якщо рухатися від с. Бухалівка у напрямку с. В`язівки." 3. " Відповісти на поставлене питання не надається можливим з причин, вказаних у дослідницькій частині. 4. Швидкість руху автомобіля марки «Mitsubishi Outlander» до моменту початку гальмування була не менше ніж 39,3….49,2 км/год. (том №1 а. с. № 137-144);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 02.02.2021 року, схемою до протоколу слідчого експерименту від 02.02.2021 року щодо обставин ДТП у кримінальному провадженні, та фото таблиці до них, відповідно до яких, в присутності понятих ОСОБА_3 , на місці ДТП, а саме районі будинку № 2 по вул. Шевченко с. Кочережки Павлоградського району, при залученні транспортного засобу марки «ВАЗ-212140» , мопеда марки «Sabur», розповів про обставини ДТП, та показав як все відбулося. (том №1 а. с. № 149-154);

- протоколом огляду від 03.02.2021 року, та схемою до нього, відповідно до якого за участю понятих було проведено огляд проїзної частини та її елементів в місті ДТП, яка мала місце 01.11.2020 року о 18.45 год. на вул. Шевченко с. Кочережки Павлоградського району, в районі будинку № 102 за участю водія транспортного засобу марки «Mitsubishi Outlander» ОСОБА_3 та водія мопеда марки «Viper Active» ОСОБА_10 , при якій останнього було смертельно травмовано. (том №1 а. с. № 157-159);

- висновком експерта за результатами проведення судової авто технічної експертизи № 587-21 від 19.02.2021 року, відповідно до якої зроблено такі висновки: 1 питання: На ранньому етапі розвитку даної ДТП водій автомобіля марки «Mitsubishi Outlander» ОСОБА_3 , здійснюючи рух в межах населеного пункту, повинен був рухатись зі швидкістю, яка не перевищує 50км/год., що регламентовано вимогами п.12.4, п.12.9 «б» Правил дорожнього руху України та, у відповідності з вимогами п.11.2 Правил дорожнього руху України рухатись в межах смуги руху відповідного напрямку якнайближче до правого краю проїзної частини, а оскільки в момент виявлення зустрічного мопеда марки «Viper Active» водій ОСОБА_3 , рухаючись в умовах обмеженої видимості ліворуч, вже перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки, то у відповідності з вимогами п.11.1, п.11.3, дорожньої розмітки 1.1 Правил дорожнього руху України, йому заборонялось виїжджати на зустрічний бік дороги. В даній дорожній обстановці дії водія мопеда марки «Viper Active» ОСОБА_14 регламентувались вимогами п.19.1 «б» Правил дорожнього руху України у відповідності до вимог яких він, здійснюючи рух в темну пору доби, повинен був ввімкнути фару (ліхтар), а оскільки, згідно постанови про призначення експертизи, на мопеді марки «Viper Active» була відсутня передня фара, то у відповідності з вимогами п.31.1, п.31.4 (в частині п.31.4.3 «а»), п.31.6 «б» Правил дорожнього руху України, йому заборонявся рух та експлуатація даного транспортного засобу". 2 питання: "В даній дорожній обстановці водій автомобіля "«Mitsubishi Outlander» ОСОБА_3 мав технічну можливість запобігти ДТП шляхом дотримання вимог п.11.2, п.11.3, дорожньої розмітки 1.1 Правил дорожнього руху України. В даній дорожній обстановці водій мопеда марки «Viper Active» ОСОБА_10 мав технічну можливість запобігти ДТП шляхом дотримання вимог п.31.1, п.31.4 (в частині п.31.4.3 «а), п.31.6 «б», п.19.1 «б» Правил дорожнього руху України". 3 питання: "В даній дорожній обстановці дії водія автомобіля марки «Mitsubishi Outlander» ОСОБА_3 не відповідали вимогам п.12.4, п.12.9 «б», п.11.2, п.11.3, лінії дорожньої розмітки 1.1 Правил дорожнього руху України, а дії, що не відповідали вимогам п.11.2, п.11.3, лінії дорожні розмітки 1.1 Правил дорожнього руху України, перебували у причинному зв`язку з виникненням ДТП. В даній дорожній обстановці дії водія мопеда марки «Viper Active» ОСОБА_10 не відповідали вимогам п.31.1, п.31.4 (в частині п.31.4.3 «а»), п.31.6 «б», п.19.1 «б» Правил дорожнього руху України, та перебували у причинному зв`язку з виникненням ДТП. (том №1 а. с. № 165-168).

Відтак, суд ретельно дослідив докази по справі та всі інші обставин, що мали відношення до справи, та при цьому враховує позицію ЄСПЛ, яка викладена у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року «…що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».

Стороною захисту було заявлено клопотання про визнання недопустимим доказом слідчого експерименту, так як слідчим за власним розсудом переставлялись та пересувались транспортні засоби, а отже слідчий експеримент було проведено з порушенням ст. 240 КПК України. Крім того, при слідчому експерименті було застосовано інший транспортний засіб, та який значно відрізняється від того, який був учасником ДТП. Тобто слідчий екперимент від 02.02.2020 року не встановлює фактів ДТП, а складається лише із припущень слідчого, а значить і висновок авто-технічної експертизи не може покладатися як доказ по справі.

Стосовно даного твердження суд покладається на вимоги закону та роз`яснює, що у відповідності до вимог закону України, суб`єкт розслідування приймає рішення про проведення слідчого експерименту коли під час доказування виникає необхідність перевірки й уточнення експериментальним шляхом фактичних даних, отриманих під час слідства, та наявні підстави вважати, що його мета буде досягнута. Обов`язковими учасниками слідчого експерименту є: суб`єкт розслідування (слідчий (дізнавач) або прокурор), а також поняті (не менше двох осіб) за умови, що під час проведення цієї слідчої (розшукової) дії не застосовується безперервна відеофіксація. У випадках застосування безперервного відеозапису ходу проведення слідчого експерименту поняті до його проведення можуть не залучатися (ч. 7 ст. 223 КПК України). Суб`єкт розслідування як керівник і організатор слідчого експерименту є обов`язковим учасником цієї слідчої (розшукової) дії. Саме він здійснює перевірку різного роду припущень, версій, з метою встановлення фактичних даних, отриманих у результаті допиту підозрюваного, свідка, потерпілого, проведення інших слідчих (розшукових) дій (огляду, пред`явлення для впізнання тощо). За необхідності слідчий експеримент може проводитися за участі спеціаліста.

До участі в слідчому експерименті можуть бути залучені підозрюваний, потерпілий, свідок, захисник, представник (ч. 3 ст. 240 КПК України). Участь підозрюваного, потерпілого і свідка в слідчому експерименті є необхідною, коли без них неможливо провести дослідні дії, зокрема, перевірити здібності, навички чи можливості певної особи; без них неможливо відтворити обстановку й умови, необхідні для проведення дослідів; їх залучення є доцільним з тактичних міркувань (з метою вплинути на конкретну особу чи ситуацію в цілому).

Питання про участь підозрюваного у слідчому експерименті вирішується таким чином: якщо під час проведення слідчого експерименту перевіряються показання підозрюваного або саме його можливості, то, як правило, його залучають до участі в цій слідчій (розшуковій) дії. Це пояснюється тим, що підозрюваний сам більш повно відтворить свої дії, при цьому, якщо слідчим експериментом будуть спростовані його показання, то, приймаючи участь у ході такого слідчого експерименту особисто, він, з більшою вірогідністю, швидше повідомить правдиві відомості. Якщо слідчий експеримент не пов`язаний з показаннями підозрюваного, то останнього зазвичай не залучають до участі в цій слідчій (розшуковій) дії. Участь у слідчому експерименті не може бути для підозрюваного обов`язковою. Суб`єкт розслідування не може примушувати підозрюваного здійснювати ті чи інші дії в процесі слідчого експерименту всупереч його бажанню. Тим більше не можна примушувати підозрюваного, що заперечує вчинення ним тієї чи іншої дії, виконувати цю дію в процесі експерименту. У таких випадках суб`єкту розслідування рекомендується під час допиту підозрюваного поставити запитання щодо його бажання прийняти участь у проведенні слідчого експерименту.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, а також при дослідженні у судовому засіданні протоколу слідчого експерименту, судом встановлено, що при слідчому експерименті, а саме при перевірці та уточненні відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, було досягнуто мету зазначеного слідчого експерименту. Крім того, слідча дія найчастіше направлена на перевірку вже зібраних у справі доказів в результаті проведення інших слідчих дій (допитів, обшуків, огляду місця події та ін.), однак дослідним шляхом можуть також перевірятися і припущення слідчого про ті чи інші обставини події, що досліджується.
Так, відповідно до протоколу слідчого експерименту за участю ОСОБА_3 , останньому були роз`яснені його права відповідно до ст. 66, 67 КПК України, та після його проведення зауважень та клопотань від останнього не надходило.

А отже, і висновок експерта за результатами проведення судової авто технічної експертизи № 587-21 від 19.02.2021 року в подальшому суд сприймає як доказ у даному кримінальному провадженні.

Заперечення сторони захисту з цього приводу суд також не приймає до уваги, так як ним не надано суду інших висновків спеціаліста, який би спростував висновок експерта за результатами проведення судової авто технічної експертизи № 587-21 від 19.02.2021 року.
Зазначений вище висновок, на думку суду, не викликає будь-якого сумніву у своїй об`єктивності, науковості, обґрунтованості, базується на дослідженні даних отриманих як під час досудового розслідування, так і судового розгляду, вихідних даних отриманих, зокрема, які містяться у протоколі огляду місця події та слідчого експерименту, а тому у суду не має підстав для визнання цих доказів неналежними та недопустимими. Доводи захисника фактично зводяться до незгоди з даним висновком, проведеним у кримінальному провадженні, що не є підставою для визнання його неналежним та недопустимим доказом.
Щодо твердження сторони захисту, що кримінальне правопорушення є надуманим, так як не відповідає обставинам справи, то суд наголошує на наступне.

Так, судом встановлено, що обвинувальний акт складений органом досудового розслідування з дотриманням вимог ст. 291 КПК України, та ОСОБА_3 не заявляв клопотань про те, що він не розуміє пред`явленого обвинувачення, або не згоден із змістом обвинувального акту, так як на досудовому слідстві останній визнавав вину у скоєному, відповідно до ст. 66 КК України, та ОСОБА_3 разом із захисником було отримано під відповідну розписку копію обвинувального акту у даному кримінальному провадженні разом із реєстром матеріалів досудового розслідування. Твердження захисника, що у кримінальному провадженні, при формулюванні обвинувачення, не конкретизовано обвинувачення, та суперечить фактичним даним, суд дане твердження розцінює як обраний спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення ОСОБА_3 , та можливість уникнення останнього від відповідальності за вчинене.
Отже, пояснення сторони захисту щодо невідповідності обвинувального акту дійсності, суд спростовує наданням ОСОБА_3 доступу до матеріалів досудового розслідування, та заперечень під час досудового розслідування з його боку не було. Обвинувальний акт містить пункти Правил дорожнього руху, які порушив ОСОБА_3 , та які суспільно небезпечні наслідки, настали, які потягли за собою смерть потерпілого.

На заперечення сторони захисту в тій частині, що під час проведення огляду місця ДТП не було проведено огляд обламків та здійснено їх опис, та вони не були визнані речовими доказами, суд зазначає наступне.

Під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди в протоколі відображено місце дорожньо-транспортної пригоди, елементи дороги, стан та вид дорожнього покриття, умови освітлення, положення транспортних засобів на місці пригоди, пошкодження транспортних засобів, сліди осипу, розливу рідин та уламків транспортних засобів. До протоколу долучена схема ДТП. Жодних зауважень до складеного протоколу огляду місця ДТП та схеми до нього, учасниками не заявлено.
Отже, підстав вважати недопустимим доказом протокол огляду місця події від 01 листопада 2020 року, а також висновки експертів, зроблених на підставі цього документа, суд не вбачає.
Крім того, суд встановив, що процесуальні документи, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження, були складені відповідно до чинного законодавства, уповноваженою на те особою. Документи були оголошені в судовому засіданні, та долучені до справи, які на думку суду оформленні належним чином, та є належними і допустимими доказами.

Судом під час проведення судового слідства, та дослідження матеріалів кримінального провадження, було встановлено, що зміст висновків судових експертиз відповідає вимогам ст.102 КПК України, а тому твердження захисника про те, що в них не відображено фактичні обставини, за яких ОСОБА_3 допустив порушення ПДР України, не заслуговують на увагу.

При цьому, необхідно зазначити, що чинний КПК України, не містить заборони щодо встановлення тих чи інших обставин на підставі сукупності непрямих (стосовно конкретного факту) доказів, які хоча й безпосередньо не вказують на відповідну обставину, але підтверджують її поза розумним сумнівом на основі логічного аналізу їх сукупності та взаємозв`язку.
Навпаки, ст. 94 КПК України визначає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює не тільки кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, але й сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв?язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Як засвідчує судова практика, доказування тих чи інших обставин злочину досить часто ґрунтується не на основі одного чи кількох прямих доказів, а на аналізі саме сукупності всіх, у тому числі непрямих доказів, на підставі чого й робиться висновок про доведеність поза розумним сумнівом або недоведеність (згідно з цим стандартом доказування) факту вчинення злочину конкретною особою.
Судом під час судового розгляду на підставі оцінки зазначених вище доказів у їх сукупності та взаємозв`язку, ситуації, яка виникла на дорозі за участю автомобіля під керуванням обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що порушення п. 11.2, 11.3 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_3 перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у виді спричинення смерті потерпілого ОСОБА_10 .

До таких саме висновків суд прийшов при встановленні фактичних обставин вчиненого ОСОБА_3 злочину та доведеності його вини в обсязі висунутого обвинувачення, адже викладені вище докази узгоджуються між собою щодо обставин порушення ОСОБА_3 правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_10 , відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Водій ОСОБА_3 повинен був бути уважним до дорожньої обстановки та її змінам, стежити за дорожньою обстановкою, переконатися в безпеці подальшого руху та щодо його подальших дій, безпечних для інших учасників руху, а саме для зустрічного транспортного засобу, який рухався. Недотримання ним таких правил безпеки дорожнього руху призвело до зіткнення з мопедом марки «Viper Active», що спричинило смерть ОСОБА_10 .

Сам факт перебування постраждалого в стані алкогольного сп`яніння у момент ДТП, не свідчить про наявність причинного зв`язку між його станом та дорожньо-транспортною пригодою.

До показань обвинуваченого ОСОБА_3 про не визнання ним вини у скоєнні даної ДТП у зв`язку з тим, що Правила дорожнього руху України він не порушував, мопеда марки «Viper Active» під керуванням водія ОСОБА_10 не бачив, оскільки на мопеді було відсутнє світло, та він побачив його безпосередньо перед зіткненням за 3-4 метри, суд відноситься критично, так як дана позицію повністю була спростована належними та допустимим доказами, дослідженими в судовому засіданні, що приводить суд до висновку про можливість уникнути ДТП з боку ОСОБА_3 , дотримуючись вимог п. 1.3, 1.5, 2.3 б), 12.4, 12.9 "б", 11.2, 11.3 ПДР, однак останній цього не зробив.

Отже, суд розцінює такі показання та позицію обвинуваченого як спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення з метою уникнення відповідальності за вчинений ним злочин.

З огляду на вище наведене можна зробити висновок, що ДТП було скоєно у зв`язку із неуважністю обвинуваченого, який проявляв злочинну самовпевненість, легковажно розраховував на відвернення наслідків, та мав об`єктивну можливість виявити мопед марки «Viper Active», що рухався в зустрічному напрямку, але не переконався в безпеці подальшого руху, перетнув дорожню розмітку, та виїхав на відстань 1,2 м., зустрічної смуги.

Проведена авто технічна експертиза № 587-21 від 19.02.2021 року встановила, що саме дії водія автомобіля марки «Mitsubishi Outlander» ОСОБА_15 не відповідали вимогам п.12.4, п.12.9 «б», п.11.2, п.11.3, лінії дорожньої розмітки 1.1 Правил дорожнього руху України, а дії, що не відповідали вимогам п.11.2, п.11.3, лінії дорожні розмітки 1.1 Правил дорожнього руху України, перебували у причинному зв`язку з виникненням ДТП. Підстав сумніватися у правильності висновків експертиз суд не вбачає.
Підстав для визнання доказів, які покладені в основу судового рішення - недопустимими, у суду не має. Інших протиріч у досліджених доказах, що мають істотне значення для висновків, судом не встановлено.

Відтак, суд ретельно дослідив докази по справі, які мають значення для з`ясування обставин вчиненого злочину, поведінку винного, та всі інші обставин, що мали відношення до справи.

Дослідивши і проаналізувавши надані суду докази, кожен окремо, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, та оцінивши їх з точки зору належності, допустимості, достовірності, так і сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_3 повністю доведена наданими та дослідженими судом доказами.

Наведені вище докази, на думку суду, є такими, що доповнюють одне одного, є належними допустимими та достатніми, оскільки, у відповідності до ст.84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженню, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому Конституцією України та КПК України.

Судом створені необхідні умови для виконання сторонами обвинувачення і захисту їх процесуальних обов`язків і здійснення прав, в тому числі і права на захист, досліджені всі представлені сторонами докази.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Таким чином, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, аналізуючи покази обвинуваченого, потерпілої, свідків, зіставляючи ці покази зі здобутими письмовими доказами, суд приходить до висновку, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження, та кваліфікує його дії, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
Його дії кваліфікуються за ч.2 ст. 286 КК України.

Під час визначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст. 66 КК України, обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, не встановлено.
Згідно ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Обвинувачений раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягався, вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, одружений, має двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, відповідно до висновку щодо результатів огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02.11.2020 року у ОСОБА_3 на момент огляду о 00.10 год. 02.11.2020 року, ознак сп`яніння не виявлено, вину не визнав.

Відповідно до п. 8 Постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 23.12. 2005 року « Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за статтями 286-288, 415 КК настає лише за умови, що винна особа внаслідок порушення певних правил спричинила з необережності потерпілому середньої тяжкості чи тяжке тілесне ушкодження або його смерть.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23.12.2005 року N 14 передбачено, що при призначенні покарання за ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху.

При цьому, суд враховує, що злочин, передбачений ст. 286 КК України, є злочином із так званим матеріальним складом, і обов`язковою ознакою його об`єктивної сторони, що характеризує вчинене діяння (дію чи бездіяльність), є не будь-які з допущених особою порушень ПДР, а лише ті з них, які спричиняють (викликають, породжують) суспільно небезпечні наслідки, передбачені в частинах 1, 2 або 3 ст. 286 КК, тобто тільки такі порушення ПДР, які є причиною настання цих наслідків і, отже, перебувають із ними у причинному зв`язку.

Як витікає з вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до ст. 27 Конституції України кожна людина має невід`ємне право на життя, та ніхто не може бути свавільно позбавлений життя, а обов`язок держави - захищати життя людини. Формою державного захисту життя та особистої недоторканності людини є встановлення кримінальної відповідальності за злочини проти життя і здоров`я.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах санкції ч.2 ст. 286 КК України у вигляді позбавлення волі, з позбавлення права керування транспортними засобами.
Однак, враховуючи вище зазначені обставини, спосіб життя обвинуваченого, низьку ймовірність вчинення повторного порушення, те, що він одружений, має двох неповнолітніх дітей на утриманні, також враховуючи що останній раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, намагався надати постраждалому допомогу одразу після вчинення ДТП, враховуючи думку потерпілої, яка не має притензій до обвинуваченого, та не наголошувала щодо позбавлення волі обвинуваченого, та з метою захисту прав і законних інтересів особистості, суспільства і держави, з урахуванням вимог справедливості і цілей правосуддя, суд приходить висновку, що обвинувачений не становить небезпеку для суспільства, в зв`язку з чим його виправлення можливе без ізолювання від суспільства, та вважає можливим відповідно до ст.75 КК України звільнити його від відбування призначеного покарання з іспитовим строком, протягом якого він не скоїть нового злочину, та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. 1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України.

Також, відповідно до п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23.12.2005 року N 14, у кожному випадку призначення покарання за частинами 1, 2 ст. 286 і ст. 287 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно.
Так, санкцією ч. 2 ст. 286 КК України передбачено факультативне додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк до трьох років.
Відповідно до п. 15 вказаної вище постанови, при постановленні вироку суди мають обговорювати питання про застосування поряд з основним покаранням відповідного додаткового, оскільки додаткові покарання мають важливе значення для запобігання вчиненню нових злочинів як самими засудженими, так і іншими особами.
Питання про доцільність призначення факультативного додаткового покарання вирішується за розсудом суду з урахуванням обставин конкретної справи і з обов`язковим мотивуванням у вироку прийнятого рішення.
Відповідно до ч.2 ст. 286 КК України, за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілим тяжкі тілесні ушкодження, призначається покарання з позбавленням керування транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.
Приймаючи рішення з цього питання, суд враховує обставини справи, грубе порушення обвинуваченим ПДР, та вважає, що покарання без призначення додаткового покарання не досягне своєї мети, визначеної ст. 50 КК України, - виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів, а тому суд вважає, що є всі підстави для призначення обвинуваченому додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, що буде додатковим дієвим засобом забезпечення його належної поведінки в майбутньому. Також, позбавляючи обвинуваченого водійського посвідчення суд враховує безпосередньо наслідки, що настали, а саме настання смерті молодої людини.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. А у справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) суд встановив, що для того, щоб втручання вважалось пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити «особистий і надмірний тягар для особи».

Тому саме таке покарання, на думку суду буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, та попередження вчинення ним кримінальних правопорушень.

Процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 8041 (вісім тисяч сорок одна) грн. 44 коп. слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Автомобіль марки «Mitsubishi Outlander», реєстраційний номер НОМЕР_4 , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 , виданого 01.08.2020 року ТСЦ 1247, належить ОСОБА_3 , який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Так, як цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено, суд вважає за необхідне скасувати арешт на вказаний транспортний засіб, який був накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03.11.2020 року. Крім того, ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06.11.2020 року було накладено арешт на мопед марки «Viper Active» чорного кольору, без реєстраційного номеру, яким керував без право установчих документів ОСОБА_10 , який також необхідно скасувати.

Речові докази слід розподілити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки, з виконанням обов`язків, передбачених п. 1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази у кримінальному проваджені:

- взуття трупа ОСОБА_10 , яке поміщено до спец. пакету INZ 4068758, реєстраційний номер НОМЕР_4 , та поміщено до спец. пакету № 7130448, який перебуває в камері схову речових доказів ГУНП в Дніпропетровській області передати потерпілій ОСОБА_7 ;

- транспортний засіб марки «Mitsubishi Outlander», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який зберігається на території Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: м. Павлоград, вул. Дніпровська, 10 - передати за належністю ОСОБА_3 , та скасувати арешт на зазначений транспортний засіб, який був накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03.11.2020 року;

- мопед марки «Viper Active» без реєстраційного номеру, чорного кольору, який зберігається на території Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: м. Павлоград, вул. Дніпровська, 10 - передати потерпілій ОСОБА_7 , та скасувати арешт на зазначений мопед, який був накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06.11.2020 року.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 8041 (вісім тисяч сорок одна) грн. 44 коп.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1 .