КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 січня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря за участю секретаря: ОСОБА_4
представника потерпілої ОСОБА_5
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кам`янець-Подільський, Хмельницької обл., яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої вироком Оболонського районного суду міста Києва від 23 квітня 2013 року за ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України до 6 років позбавлення волі, звільненої ухвалою апеляційного суду міста Києва від 15 травня 2014 року від відбування покарання на підставі ст. 2 Закону України "Про амністію" від 15 травня 2014 року,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України,
в с т а н о в и л а:
Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 15.01.2018 ОСОБА_9 визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України, та їй призначено покарання: за ч. 4 ст. 190 КК України у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна; за ч. 3 ст. 358 КК України у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_9 остаточно призначено покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
ОСОБА_9 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 358 КК України на підставі ст.ст. 44, 49 КК України, а кримінальне провадження у цій частині закрито, у зв`язку із закінченням строків давності.
Запобіжний захід ОСОБА_9 до вступу вироку в законну силу у виді застави залишено без змін.
Строк відбування покарання ОСОБА_9 ухвалено рахувати з моменту взяття її під варту у порядку виконання вироку.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (у редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року), ОСОБА_9 зараховано в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 20.03.2015 по 14.04.2015, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 до ОСОБА_10 та ОСОБА_9 задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_10 та ОСОБА_9 на користь потерпілої ОСОБА_6 500 000 грн. 00 коп. моральної шкоди.
Судом у кримінальному провадженні вирішено питання про речові докази та процесуальні витрати.
Не погодившись із вироком суду першої інстанції, захисник ОСОБА_5 в інтересах потерпілої ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи фактичні обставини вчинених кримінальних правопорушень, доведеність винуватості обвинувачених та кваліфікацію їх дій, посилаючись на невідповідність призначеного ОСОБА_9 за ч. 4 ст. 190 КК України покарання тяжкості кримінального правопорушення унаслідок м`якості, просила скасувати вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 15.01.2018 стосовно ОСОБА_9 у частині призначеного покарання за ч. 4 ст. 190 КК України, та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_9 призначити покарання за ч. 4 ст. 190 КК України у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_9 остаточно призначити покарання у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна. У іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без змін.
Прокурор Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_7 подав на вирок суду першої інстанції апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи фактичні обставини вчинених кримінальних правопорушень та кваліфікацію дій обвинуваченої, посилаючись на невідповідність призначеного ОСОБА_9 покарання тяжкості кримінальних правопорушень унаслідок м`якості, просив скасувати вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 15.01.2018 у частині призначеного ОСОБА_9 покарання, та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_9 призначити покарання за ч. 4 ст. 190 КК України у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, та за ч. 3 ст. 358 КК України у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_9 остаточно призначити покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна. У іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без змін.
У змінах та доповненнях до апеляційної карги, поданих 18.05.2018, заступник прокурора міста Києва ОСОБА_11 просив скасувати вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 15.01.2018 у частині призначеного ОСОБА_9 покарання, та у частині закриття кримінального провадження за ч. 4 ст. 358 КК України у зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_9 призначити покарання за ч. 4 ст. 190 КК України у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, за ч. 3 ст. 358 КК України у виді 4 років позбавлення волі, за ч. 4 ст. 358 КК України у виді 2 років обмеження волі. На підставі ст.ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України ОСОБА_9 звільнити від призначеного покарання за ч. 4 ст. 358 КК України у зв`язку із закінченням строків давності. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_9 остаточно призначити покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Також, на вирок суду першої інстанції надійшла апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_9 , в якій вона, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просила вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 15.01.2018 стосовно ОСОБА_9 скасувати, та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
До початку судового розгляду захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_9 подала зміни та доповнення до апеляційної скарги, в яких просила вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 15.01.2018 стосовно ОСОБА_9 скасувати, та призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 08.12.2021 задоволено клопотання прокурора ОСОБА_12 , та ухвалено здійснити привід обвинуваченої ОСОБА_9 у судове засідання на 11.01.2022 на 15 год. 15 хв. до приміщення Київського апеляційного суду.
Однак привід обвинуваченої ОСОБА_9 у судове засідання на 11.01.2022 не виконано, матеріали щодо вчинених на виконання ухвали дій на адресу суду апеляційної інстанції не надходили.
11.01.2022 на електронну адресу Київського апеляційного суду надійшов електронний лист із копією клопотання ОСОБА_9 про відкладення судового засідання у зв`язку із перебуванням на лікуванні.
Від захисника ОСОБА_13 , який діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_9 , 11.01.2022 надійшло клопотання про відкладення судового розгляду, у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні.
Відповідно до ч. 4 ст. 401 КПК України, обвинувачений підлягає обов`язковому виклику в судове засідання для участі в апеляційному розгляді, якщо в апеляційній скарзі порушується питання про погіршення його становища або якщо суд визнає обов`язковою його участь.
Згідно ч. 1 ст. 323 КПК України, якщо обвинувачений, до якого не застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не прибув за викликом у судове засідання, суд відкладає судовий розгляд, призначає дату нового засідання і вживає заходів до забезпечення його прибуття до суду. Суд також має право постановити ухвалу про привід обвинуваченого та/або ухвалу про накладення на нього грошового стягнення в порядку, передбаченому главами 11 та 12 цього Кодексу.
Згідно ч.ч. 1-3 ст. 140 КПК України, привід полягає у примусовому супроводженні особи, до якої він застосовується, особою, яка виконує ухвалу про здійснення приводу, до місця її виклику в зазначений в ухвалі час.
Рішення про здійснення приводу приймається: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, прокурора або з власної ініціативи, а під час судового провадження - судом за клопотанням сторони кримінального провадження, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, або з власної ініціативи. Рішення про здійснення приводу приймається у формі ухвали.
Привід може бути застосований до підозрюваного, обвинуваченого або свідка.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 142 КПК України, під час судового провадження клопотання про здійснення приводу розглядається негайно після його ініціювання.
Слідчий суддя або суд, встановивши, що особа, яка зобов`язана з`явитися на виклик слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, була викликана у встановленому цим Кодексом порядку (зокрема, наявне підтвердження отримання нею повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), та не з`явилася без поважних причин або не повідомила про причини свого неприбуття, постановляє ухвалу про здійснення приводу такої особи.
Враховуючи вищевикладене, заслухавши думку представника ОСОБА_5 в інтересах потерпілої ОСОБА_6 , перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає за необхіднезабезпечити явку обвинуваченої ОСОБА_9 в наступне судове засідання шляхом застосування щодо неї повторного приводу.
Керуючись ст. ст. 140, 143, 323, ч. 4 ст. 401, ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а:
Розгляд матеріалів кримінального провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_5 в інтересах потерпілої ОСОБА_6 , прокурора Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_7 , та захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_9 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 15.01.2018 відносно ОСОБА_9 , відкласти на 14.02.2022 на 15 год. 15 хв.
Виконання ухвали в частині приводу обвинуваченої ОСОБА_9 доручити органу досудового розслідування Дніпровському управлінню поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві.
Контроль за виконанням ухвали апеляційного суду покласти на Київську міську прокуратуру.
Судді :
___________ ___________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3