Шаргородський районний суд
В И Р О К

Іменем України

05 жовтня 2021 року

м. Шаргород

справа № 152/1070/21

провадження №1-кп/152/102/21

Шаргородський районний суд Вінницької області

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритомуу судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадженні № №0000075 від 03.08.2021 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Тропова Могилів-Подільського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не є особою з інвалідністю, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

з участю:

сторін кримінального провадження -
зі сторони обвинувачення:
прокурора ОСОБА_4 ,
зі сторони захисту:
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
інші учасники:

представник органу пробації ОСОБА_5 ,
встановив:

ОСОБА_3 11.07.2021 приблизно о 13 годині підбурюваний жагою легкої наживи та незаконного збагачення, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих спонукань, з метою крадіжки, прийшов до житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1 , що належить його дружині ОСОБА_6 , у якому проживає його дочка ОСОБА_7 разом із своєю сім`єю, шляхом відкриття вхідних дверей ключем, який перебував у замку, проник в середину будинку. Далі переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, у дитячій кімнаті із шухляди тумбочки, таємно викрав грошові кошти в сумі 700 грн, які належали його онукові ОСОБА_8 . Після чого залишив місце вчинення злочину, а викраденим майном в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Своїми діями ОСОБА_3 завдав потерпілому ОСОБА_8 матеріального збитку на загальну суму 700 грн.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Суд, згідно з приписами ч.6 ст. 22 КПК України, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, не заперечував факту вчинення кримінального правопорушення при вище наведених обставинах, розкаявся у скоєному, просив його суворо не карати. Запевняв суд, що усвідомив свою протиправну поведінку і готовий понести покарання за вчинене кримінальне правопорушення.

Суду показав, що 11.07.2021 приблизно о 13 годині прийшов до житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1 , що належить його дружині ОСОБА_6 , у якому проживає їхня дочка ОСОБА_7 разом із своєю сім`єю, де шляхом відкриття вхідних дверей ключем, який перебував у замку, проник в середину будинку. Далі переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, у дитячій кімнаті із шухляди тумбочки, таємно викрав грошові кошти в сумі 700 грн, які належали його онукові ОСОБА_8 для того щоб розрахуватись за товари придбані у борг в місцевому магазині.

Визнаний органом досудового розслідування потерпілий ОСОБА_8 на виклик суду не прибув, хоча відповідно до вимог ст. ст. 135, 136, 325 КПК України належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання в строки, визначені ч.8 ст.135 КПК України. До суду від потерпілого ОСОБА_8 поступила заява про розгляд справи у його відсутності у зв`язку з неможливістю прибути у судове засідання. При призначенні покарання покладається на вирішення суду, претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має (а.с.12).

Суд, виконуючи вимоги ст. 325 КПК України, заслухав думку учасників судового засідання щодо заяви потерпілого ОСОБА_8 , і вважає за можливе провести судовий розгляд у його відсутності з огляду на вимоги КПК України, положення частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 щодо справедливого розгляду справи упродовж розумного строку.

Виконуючи вимоги ст.349 КПК України, суд з`ясував думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та про порядок їх дослідження.

Прокурор ОСОБА_4 вважає за можливе не досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і здійснювати судовий розгляд на підставі ч.3 ст.349 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 також вважає за можливе не досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і здійснювати судовий розгляд на підставі ч.3 ст.349 КПК України, про що подав письмову заяву (а.с. 33).

При цьому, суд з`ясував, чи правильно обвинувачений ОСОБА_3 розуміє зміст цих обставин, які не оспорюються. Сумнівів щодо добровільності та істинності його позиції у суда немає.

Суд також роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_3 , що при таких обставинах він позбавляється права оскаржити ці обставини справи у апеляційному порядку.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, беручи до уваги думки прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 та переконавшись у добровільності позиції учасників судового розгляду, а також в тому, що вони усвідомлюють неможливість оскаржити обставини, встановлені під час досудового розслідування, в апеляційному порядку, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які викладені в обвинувальному акті і ніким не оспорюються та про можливість проведення судового розгляду за правилами ч.3 ст.349 КПК України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що сторона обвинувачення довела поза розумним сумнівом винуватість ОСОБА_3 в тому, що він 11.07.2021 приблизно о 13 годині підбурюваний жагою легкої наживи та незаконного збагачення, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих спонукань, з метою крадіжки, прийшов до житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1 , і належить його дружині ОСОБА_6 , у якому проживає їхня дочка ОСОБА_7 разом із своєю сім`єю, де шляхом відкриття вхідних дверей ключем, який перебував у замку, проник в середину будинку. Далі переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, у дитячій кімнаті із шухляди тумбочки, таємно викрав грошові кошти в сумі 700 грн, які належали його онукові ОСОБА_8 . Після чого залишив місце вчинення злочину, а викраденим грішми в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , які полягають у крадіжці (таємному викраденні чужого майна), поєднаній з проникненням у житло органом досудового розслідування кваліфіковані вірно, винуватість його доведена і він повинні нести кримінальну відповідальність за ч.3 ст.185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання" враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винуватого, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обвинувачений ОСОБА_3 щиро покаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, повернув потерпілому викрадені кошти, є пенсіонером. Ці обставини суд, відповідно до ст. 66 КК України, відносить до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 .

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

На обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра КНП "Шаргородська ЦМЛ" ОСОБА_3 не перебуває (а.с.39).

Відповідно до вимог ч.1 ст.368 КПК України (абз.17), ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

З досудової доповіді, складеної територіальним органом пробації за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_3 Жмеринського РС № 2 філії ДУ "Центр пробації" у Вінницькій області від 27.09.2021 вбачається, що ОСОБА_3 проживає в АДРЕСА_1 разом із своєю дружиною ОСОБА_6 , дітьми та онуками у будинку, що належить дружині, умови проживання задовільні, має середню спеціальну освіту, пенсіонер. ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем постійного проживання характеризується негативно, інколи зловживає спиртними напоями, вчиняє домашнє насильство відносно дружини ОСОБА_6 , з людьми з антисоціальною поведінкою зв`язків не підтримує. На обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває. Ризик повторного вчинення кримінального правопорушення оцінюється як середній. Ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній. Відповідно до висновку органу пробації - виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без позбавлення та обмеження волі на певний строк та не становить високої небезпеки для суспільства (а.с. 27-29).

З урахуванням обставин кримінального провадження, даних про особу ОСОБА_3 , який активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, щиро покаявся у скоєному, відшкодував потерпілому збитки, заподіяні кримінальним правопорушенням, негативно характеризується за місцем постійного проживання та досудової доповіді з інформацією про соціально психологічну характеристику обвинуваченого, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до частини 5 статті 12 КК України є тяжким злочином, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, думки потерпілого, суд вважає, що зазначені і проаналізовані обставини є підставами для визначення основного покарання у виді позбавлення волі у розмірі, встановленому санкцією ч. 3 ст.185 КК України із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування основного покарання з випробуванням із покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Так, ЄСПЛ у рішенні від 17.09.2009 в справі «Скополла проти Італії» зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

На переконання суду, захід примусу визначений судом, є співмірним тяжкості і характеру вчиненого діяння та його наслідкам, забезпечить виконання завдань кримінального судочинства, слугуватиме цілям його застосування, встановленим ст.2 КПК України, та буде відповідати одному із основних принципів Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - пропорційності обмеження прав людини і легітимної мети покарання та невідворотності покарання, тобто необхідним, справедливим та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Суд не знаходить підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 статті 69 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 органом досудового розслідування в даному кримінальному провадженні не обирався. Відсутні підстави для обрання запобіжного заходу судом.

Керуючись ст. 368, ч.1 ст. 369, ст.ст. 373 - 376 КПК України, суд -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

Відповідно до вимог ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного за цим вироком покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку в один рік не вчинить нового кримінального правопорушення.

На підставі п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 протягом встановленого судом іспитового строку в один рік обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 не застосовувати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок вступає в законну силу після закінчення строку на подання апеляційної скарги, встановленого п.1 ч.2 ст.395 КПК України, якщо апеляційну скаргу на нього не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку суду надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1