Справа № 450/5251/21 Провадження № 1-кп/450/117/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 січня 2022 року Пустомитівський районний суд Львівської області у складі

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити клопотання прокурора відділу захисту інтересів дітей та протидії насильству Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Пісочне, Миколаївського району Львівської області, українцю, громадянину України, водію ФГ «Улар», одруженому, із середньою освітою, раніше не судимому, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000789 від 28.08.2021 року

сторони кримінального провадження :

прокурор ОСОБА_3

обвинувачений ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_4

захисник ОСОБА_6

захисник ОСОБА_7

потерпілий ОСОБА_8

потерпілий ОСОБА_9

в с т а н о в и в :
В провадженні Пустомитівського районного суду Львівської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за ч. 2 ст. 286 КК України, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000789 від 28.08.2021 року стосовно ОСОБА_5 , ОСОБА_4 .

21.01.2022 року через канцелярію суду від прокурора відділу захисту інтересів дітей та протидії насильству Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 надійшло клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці з покладенням на нього обов`язків.

Клопотання вмотивоване тим, що 28.08.2021, приблизно о 11:50 год., водій ОСОБА_4 , керуючи автопоїздом у складі сідлового тягача марки «DAF FT XF95.430», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та напівпричепа марки «ПП CHEREAU», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та рухаючись ним по автодорозі «Київ-Чоп`в напрямку до м. Київ, поблизу с. Підберізці Львівського району Львівської області порушив вимоги Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, які виразилися в тому, що він будучи не уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагував на її зміну, наближаючись до АЗС«БРСМ», яка розташована праворуч по напрямку його руху на 539 км + 140 м автодороги «Київ-Чоп», не дотримався безпечної швидкості руху та безпечної дистанції до попутного автомобіля марки «Honda CRV», реєстраційний номер НОМЕР_3 (тимчасова реєстрація), під керуванням водія ОСОБА_5 , який під час руху застосував екстрене гальмування, внаслідок чого автопоїзд у складі сідлового тягача марки «DAF FT XF95.430» та напівпричепа марки «ПП CHEREAU» здійснив зіткнення із вказаним автомобілем та після зіткнення виїхав на смугу зустрічного руху, де відбулось зіткнення із автомобілем марки «Mitsubihi Outlender», реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_9 , який в цей час рухався йому на зустріч. Крім цього, в подальшому, відбулось зіткнення вищевказаного автопоїзда автомобілем марки «Mercedes Benz Sprinter 316 CDI» (платформою), реєстраційний номер НОМЕР_5 , із спеціалізованим причепом марки «ПГ02-И», реєстраційний номер НОМЕР_6 під керуванням водія ОСОБА_10 , який в цей час рухався позаду автомобіля марки «Mitsubihi Outlender».

У результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки «Mitsubihi Outlender», малолітня ОСОБА_11 загинула, водій автомобіля марки «Mitsubihi Outlender» ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки для життя в момент спричинення, а пасажир автомобіля марки «Honda CRV», реєстраційний номер НОМЕР_7 (тимчасова реєстрація), ОСОБА_12 отримала тілесні ушкодження, які відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило смерть малолітній ОСОБА_11 , тяжке тілесне ушкодження ОСОБА_9 та тілесне ушкодження середнього ступеня тяжкості ОСОБА_12 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Даний злочин є тяжким злочином, за який законом передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого, в результаті його дій настали тяжкі наслідки.

Оцінюючи особу обвинуваченого та вчинене ним кримінальне правопорушення, сторона обвинувачення приходить до переконання в наявності передбачених п.п. 1, 3, 5, ч.1 ст. 177 КПК України підстав для обрання запобіжного заходу, з огляду наявності обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення та ризиків, які дають підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 може: переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а тому просить клопотання задоволити.

В судовому засіданні прокурор вказане клопотання підтримав, та просив таке задоволити покликаючись на наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачений та його захисники в задоволенні клопотання заперечили та просили обрати більш м`який запобіжний захід.

Проаналізувавши обвинувальний акт, матеріали клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу, вивчивши особу обвинуваченого, з`ясувавши думку учасників процесу, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення виходячи з наступного:

Згідно ч.3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч.4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно положень ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачений статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до ч.6 ст.181 КПК України, строк дії ухвали суду про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора.

Згідно матеріалів клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, відповідальність за яке передбачена позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

У відповідності до ч. 5 ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України, відноситься до тяжких злочинів.

Оцінюючи обставини, передбачені ст. 178 КПК України суд приходить до висновку про доведеність стороною обвинувачення того, що наявні докази вчинення обвинуваченим інкримінованого йому кримінального правопорушення є вагомими, допустимими та отриманими у встановленому КПК порядку; у разі визнання винуватим ОСОБА_4 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років; вік та стан здоров`я обвинуваченого дозволяють застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Враховуючи особливості вказаного запобіжного заходу, особу підозрюваного, та вчинене ним тяжке кримінальне правопорушення, суд вважає, що існують ризики які дають підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватись від суду; незаконно впливати на свідків та потерпілих, які судом ще не допитані, шляхом їх переконання, та залякування, схилити їх до зміни даних ними показань або не дачі показань у кримінальному провадженні з метою уникнення відповідальності за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

За таких обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання прокурора та обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 181, 194, 315 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_4 , задоволити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Пісочне, Миколаївського району Львівської області, українцю, громадянину України, водію ФГ «Улар», одруженому, із середньою освітою, раніше не судимому, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 20 березня 2022 року.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки:

-не залишати місце постійного проживання, а саме будинок АДРЕСА_2 в період часу з 21:00 год. до 07:00 год.;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому зареєстрований та проживає без дозволу прокурора або суду;

-прибувати до суду за першим викликом;

-здати на зберігання до відповідального органу державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, та інші документи, що дають право на виїзд з України.

Попередити обвинуваченого ОСОБА_4 , що у разі невиконання покладених, згідно ухвали суду, обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала суду щодо обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ознайомити та вручити обвинуваченому ОСОБА_4 під розписку копію ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на Відділення поліції №2 (м.Миколаїв) Стрийського районного управління поліції ГУНП у Львівській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1