В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 300/1125/18

Провадження № 1-кп/936/4/2021

26.10.2021 смт Воловець
Воловецький районний суд Закарпатської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження з обвинувальним актом щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Верхні Ворота, Воловецького району, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , українки, громадянки України, з вищою освітою, раніше не судимої, має на утриманні двох малолітніх дітей,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190 КК України, ч.2 ст.190 КК України -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 25.09.2017 року умисно, у корисливих цілях, шляхом зловживання довірою, увійшовши у довіру до ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканки АДРЕСА_3 , згідно усної домовленості запевнила потерпілу ОСОБА_5 , що пошиє постільну білизну з льону, після чого ОСОБА_5 перерахувала грошові кошти в сумі 3570 на картку ПАТ «Приватбанку» № НОМЕР_1 , а ОСОБА_4 до цього часу не виконала замовлення та не передала таке потерпілій ОСОБА_5 , а також не повернула отримані грошові кошти, чим спричинила потерпілій матеріальну шкоду у розмірі 3570 гривень.

Крім цього, ОСОБА_4 02.10.2017 року умисно, повторно, в корисливих цілях, шляхом зловживання довірою, увійшовши у довіру до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканки АДРЕСА_4 , згідно усної домовленості запевнила потерпілу, що пошиє їй постільну білизну з льону, після чого ОСОБА_6 перерахувала грошові кошти в сумі 1785 гривень на картку ПАТ «Приватбанку» № НОМЕР_2 , а ОСОБА_4 до цього часу не виконала та не передала замовлення потерпілій ОСОБА_7 та не повернула грошові кошти, чим спричинила потерпілій матеріальну шкоду у розмірі 1785 гривень.

Крім цього, ОСОБА_4 05.10.2017 року умисно, повторно, в корисливих цілях, шляхом зловживання довірою, увійшовши у довіру до ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканки АДРЕСА_5 , згідно усної домовленості на пошив трьох комплектів штор, запевнила потерпілу, що виконає замовлення, після чого ОСОБА_8 перерахувала грошові кошти в сумі 5490 гривень на картку ПАТ «Ощадбанку» № НОМЕР_3 , а ОСОБА_4 до цього часу не пошила та не передала вказане замовлення потерпілій ОСОБА_8 та не повернула грошові кошти, чим спричинила потерпілій матеріальну шкоду у розмірі 5490 гривень.

Крім цього, ОСОБА_4 22.11.2017 року умисно, повторно, в корисливих цілях, шляхом зловживання довірою, увійшовши у довіру до ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканки АДРЕСА_6 , згідно усної домовленості на пошив їй постільної білизни з льону, після чого ОСОБА_9 перерахувала грошові кошти в сумі 3445 на картку ПАТ «Приватбанку» № НОМЕР_4 , а ОСОБА_4 запевнивши потерпілу, що виконає її замовлення, до цього часу не пошила та не передала таке потерпілій ОСОБА_9 та не повернула грошові кошти, чим спричинила потерпілій матеріальну шкоду у розмірі 3445 гривень.

Крім цього, ОСОБА_4 01.02.2018 року умисно, повторно, в корисливих цілях, шляхом зловживання довірою, увійшовши у довіру до ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , мешканки АДРЕСА_7 , згідно усної домовленості мала пошити їй постільну білизну з льону та запевнила потерпілу ОСОБА_10 , що виконає замовлення, після чого ОСОБА_10 перерахувала грошові кошти в сумі 3440 гривень на картку ПАТ «Ощадбанку» № НОМЕР_5 , а ОСОБА_4 до цього часу не пошила та не передала потерпілій ОСОБА_10 товар та не повернула грошові кошти, чим спричинила потерпілій матеріальну шкоду у розмірі 3440 гривень.

Крім цього, ОСОБА_4 29.06.2018 року умисно, повторно, в корисливих цілях, шляхом зловживання довірою, увійшовши у довіру до ОСОБА_11 , якому згідно усної домовленості повинна була пошити постільну білизну з льону, запевнивши його, що виконає замовлення, після чого ОСОБА_11 перерахував грошові кошти в сумі 3539 гривень на картку ПАТ «Ощадбанку» № НОМЕР_6 , а ОСОБА_4 до цього часу не пошила та не передала вказане замовлення потерпілому ОСОБА_11 та не повернула йому грошові кошти, чим спричинила потерпілому матеріальну шкоду у розмірі 3539 гривень.

Обвинувачена ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненому визнала частково. Не заперечила, що не виготовила на замовлення постільну білизну для потерпілих, хоча грошові кошти за товар отримала наперед. Проте заперечила, що в неї був умисел на вчинення шахрайських дій шляхом обману. Виготовлення продукції не відбулося з причин, які не залежали від її волі. Завдану шкоду потерпілим не відшкодувала.

Потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що згідно усної домовленості ОСОБА_4 мала пошити їй постільну білизну з льону, за що потерпіла перерахувала грошові кошти в сумі 3570 на картку ПАТ «Приватбанку» № НОМЕР_1 , а ОСОБА_4 до цього часу не виконала замовлення та не повернула грошові кошти. Міру покарання просить обрати в межах визначених законом.

Потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що згідно усної домовленості ОСОБА_4 мала пошити їй постільну білизну з льону, за що потерпіла перерахувала грошові кошти в сумі 1785 гривень на картку ПАТ «Приватбанку» № НОМЕР_2 , а ОСОБА_4 до цього часу не виконала замовлення та не повернула грошові кошти. Міру покарання просить обрати в межах визначених законом.

Потерпіла ОСОБА_8 пояснила, що згідно усної домовленості ОСОБА_4 мала пошити їй штори, за що потерпіла перерахувала грошові кошти в сумі 5490 гривень на картку ПАТ «Ощадбанку» № НОМЕР_3 , а ОСОБА_4 до цього часу не виконала замовлення та не повернула грошові кошти. Міру покарання просить обрати в межах визначених законом.

Потерпіла ОСОБА_10 пояснила, що згідно усної домовленості ОСОБА_4 мала пошити їй постільну білизну з льону, за що потерпіла перерахувала грошові кошти в сумі 3440 гривень на картку ПАТ «Ощадбанку» № НОМЕР_5 , а ОСОБА_4 до цього часу не виконала замовлення та не повернула грошові кошти. Міру покарання просить обрати в межах визначених законом.

Потерпілий ОСОБА_11 пояснив, що згідно усної домовленості ОСОБА_4 мала пошити йому постільну білизну з льону, за що потерпілий перерахував грошові кошти в сумі 3539 гривень на картку ПАТ «Ощадбанку» № НОМЕР_6 , а ОСОБА_4 до цього часу не виконала замовлення та не повернула грошові кошти. Міру покарання просить обрати в межах визначених законом.

Потерпіла ОСОБА_9 не з`явилася в судове засідання, надала суду заяву про слухання справи за її відсутності.

Суд критично оцінює покази обвинуваченої ОСОБА_4 щодо її часткової невинуватості, оскільки такі спростовуються вищезазначеними показами самої обвинуваченої, потерпілих, свідків та письмовими матеріалами кримінального провадження, які є послідовними та узгоджуються між собою і в сукупності доводять вину ОСОБА_4 .

Зокрема, свідок ОСОБА_12 пояснив, що обвинувачена ОСОБА_4 близько 2017 року орендувала в нього приміщення на території с.Верхні Ворота Закарпатської області ніби для пошиву. За час оренди свідок не бачив, щоб обвинувачена займалася цим видом діяльності, хоча швейне устаткування в орендоване приміщення було завезено.

Свідок ОСОБА_13 ствердив, що обвинувачена ОСОБА_4 навесні 2017 року орендувала в нього приміщення на території с.Верхні Ворота Закарпатської області близько двох місяців. За час оренди свідок не бачив, щоб обвинувачена займалася шиттям, хоча швейну машинку в орендоване приміщення завезла.

Свідок ОСОБА_14 , який був допитаний з приводу проведення ним, як слідчим, огляду місця події в рамках даного кримінального провадження, ствердив, що на даний час не пам`ятає які слідчі дії були ним проведені під час досудового розслідування кримінального провадження щодо ОСОБА_4 , оскільки минуло три роки. Зазначив, що будь-яка слідча дія (за умов її проведення) документована у відповідності до кримінального процесуального закону, відповідні протоколи приєднані до справи. Ствердив, що не пам`ятає наявність або відсутність швейного устаткування в офісі обвинуваченої в с.Верхні Ворота Закарпатської області під час розсідування даного кримінального провадження.

Крім вищезазначеного, вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме:

-заявою про кримінальне правопорушення гр. ОСОБА_9 від 23.03.2018 року (а.с.5-6, т.1), згідно якої потерпіла звернулася до поліції з заявою про те, що ОСОБА_15 отримала від неї грошові кошти в сумі 3445 гривень за виготовлення товару- постільної білизни, однак замовлення не виготовила, грошові кошти не повернула;

-квитанцією ПАТ КБ "ПриватБанк" № від 22.11.2016, відповідно до якої ОСОБА_9 перерахувала на картку ПАТ «ПриватБанку» № НОМЕР_4 грошові кошти в сумі 3445 гривень (а.с.9, т.1);

-заявою про кримінальне правопорушення гр. ОСОБА_10 від 26.03.2018 року (а.с.40-41, т.1), згідно якої потерпіла звернулася до поліції з заявою про те, що ОСОБА_15 отримала від неї грошові кошти в сумі 3440 гривень за виготовлення товару- постільної білизни, однак замовлення не виготовила, грошові кошти не повернула;

-квитанцією ПАТ КБ "ПриватБанк" від 02.02.2018, відповідно до якого ОСОБА_10 перерахувала на картку АТ «Ощадбанку» № НОМЕР_3 грошові кошти в сумі 3440 гривень (а.с.45, т.1);

-заявою про кримінальне правопорушення гр. ОСОБА_6 від 28.03.2018 року (а.с.86-87, т.1), згідно якої потерпіла звернулася до поліції з заявою про те, що ОСОБА_15 отримала від неї грошові кошти в сумі 1785 гривень за виготовлення товару- постільної білизни, однак замовлення не виготовила, грошові кошти не повернула;

-квитанцією ПАТ КБ "ПриватБанк" від 02.10.2017, відповідно до якого ОСОБА_6 перерахувала на картку ПАТ КБ ПриватБанк № НОМЕР_2 грошові кошти в сумі 1785 гривень (а.с.91, т.1);

-заявою про кримінальне правопорушення гр. ОСОБА_8 від 02.04.2018 року (а.с.133, т.1), згідно якої потерпіла звернулася до поліції з заявою про те, що ОСОБА_15 отримала від неї грошові кошти в сумі 5490 гривень за виготовлення товару- штор, однак замовлення не виготовила, грошові кошти не повернула;

-платіжним дорученням ПАТ КБ "ПриватБанк" № від 05.10.2017 року, відповідно до якого ОСОБА_8 перерахувала на картковий рахунок ПАТ «Ощадбанку» № НОМЕР_3 грошові кошти в сумі 5490 гривень (а.с.134, т.1);

-заявою про кримінальне правопорушення гр. ОСОБА_5 від 21.03.2018 року (а.с.161, т.1), згідно якої потерпіла звернулася до поліції з заявою про те, що ОСОБА_15 отримала від неї грошові кошти в сумі 3570 гривень за виготовлення товару- пошиття постільної білизни, однак замовлення не виготовила, грошові кошти не повернула;

-квитанцією ПАТ КБ "ПриватБанк" № від 25.09.2017 року, відповідно до якої ОСОБА_5 перерахувала на картковий рахунок ПАТ «Приватбанку» № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 3570 гривень (а.с.210, т.1);

-заявою про кримінальне правопорушення гр. ОСОБА_11 від 10.10.2018 (а.с.48-49, т.2), згідно якої потерпілий звернувся до поліції з заявою про те, що ОСОБА_15 отримала від нього грошові кошти в сумі 3539 гривень за виготовлення товару- пошиття постільної білизни, однак замовлення не виготовила, грошові кошти не повернула;

-платіжним дорученням ПАТ КБ "ПриватБанк" № від 29.06.2018 року, відповідно до якого ОСОБА_11 перерахував на картку ПАТ «Ощадбанку» № НОМЕР_6 грошові кошти в сумі 3539 гривень (а.с.55, т.2).

Під час судового розгляду обвинувачена ОСОБА_4 підтвердила факт заволодіння нею грошовими коштами потерпілих, факт невиконання нею замовленої послуги з пошиття товару та неповернення отриманих коштів.

Таким чином, суд належним чином проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у скоєнні кримінальних правопорушень, і її дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство); та за ч.2 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно.

Призначаючи обвинуваченій міру покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу винуватої: раніше не судима, позитивно характеризується по місцю реєстрації, з потерпілими не примирилася, завдану шкоду не відшкодувала, має на утриманні двох малолітніх дітей.

Відповідно до ст.66 КК України обставин справи, що пом`якшують покарання, немає.

Обтяжуючих обставин справи згідно ст.67 КК України немає.

З досудової доповіді Воловецького районного сектору філії ДУ "Центр пробації" в Закарпатській області від 29.07.2019 вбачається, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_4 оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній, можливість виправлення обвинуваченої без позбавлення чи обмеження волі є можливим.

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, з метою застосування загальних засад призначення покарання, передбачених ст.65 КК України, виходячи з принципів необхідності та достатності призначеного покарання, попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченої можливе без ізоляції її від суспільства, із призначення покарання в межах інкримінованих статтей в редакції закону про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення діяння.

Водночас у ч. 2 ст. 4 КК України закріплено, що кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч. 1 ст.190 КК України (в редакції закону, що діяв на час вчинення ОСОБА_4 шахрайства, тобто 25.09.2017) заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство)- каралося штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років.

Відповідно до ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Вимогами п. 5 ч. 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 20.12.2019 року, який набрав чинності 01.07.2020 року, діяння, передбачене ч.1 ст.190 КК України з 01.07.2020 року віднесено до кримінальних проступків.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

У відповідності до ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ч.5 ст.74 КК України, особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.

Враховуючи те, що з дня вчинення (25.09.2017 року) обвинуваченою ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України і до дня набрання вироком законної сили минув строк давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачений п.2 ч.1 ст.49 КК України для кримінальних проступків (три роки), який не зупинявся і не переривався, та з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності вона не зверталася, то обвинувачена ОСОБА_4 підлягає звільненню від призначеного покарання на підставах, передбачених п.2 ч.1 ст.49, ч.5 ст.74 КК України.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальних витрат та речових доказів немає.

Запобіжний захід обвинуваченій не застосовано.

Суд, керуючись ст.ст. 371, 374 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190 КК України, ч.2 ст.190 КК України і призначити їй покарання:

-за ч.1 ст.190 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень;

на підставі п.2 ч.1 ст.49, ч.5 ст.74 КК України звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.190 КК України у зв`язку із закінченням строків давності;

- за ч.2 ст.190 КК України у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

Вирок може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду безпосередньо або через Воловецький районний суд в 30-денний термін з часу його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1