ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/2440/21 Номер провадження 11-кп/814/1062/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
представника колонії ОСОБА_7
засудженого ОСОБА_8
розглянувши у режимі відеоконференції з Державною установою «Божковська виправна колонія (№16)» провадження за апеляційною скаргою прокурора Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області 19.08.2021 відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, жителя АДРЕСА_1 , засудженого вироком Казанківського районного суду Миколаївської області від 05.11.2020 за ч.2 ст.309, ч.1 ст.71 КК України, на 1 рік 2 місяці позбавлення волі,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання засудженого ОСОБА_8 та звільнено останнього умовно-достроково на 3 місяці 11 днів від відбування покарання за вироком Казанківського районного суду Миколаївської області від 05.11.2020 та встановлено адміністративний нагляд на 1 рік.

Ухвалюючи дане рішення, місцевий суд зазначив, засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, за час відбування покарання в умовах ДУ «Божковська ВК (№16)» характеризується позитивно, дотримується порядку і умов відбування покарання, працевлаштований та станом на день розгляду подання відбув більше 1/2 частини строку покарання.

У поданій апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду відносно ОСОБА_8 скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні подання про умовно-дострокового звільнення ОСОБА_8 .

Необхідність ухвалення даного рішення прокурор мотивує тим, що, ураховуючи тяжкість вчиненого злочину та його суспільну небезпечність, ставлення засудженого до вчиненого в сукупності, характеристику засудженого та матеріали особової справи, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про необхідність застосування до засудженого пільги у виді умовно-дострокового звільнення.

Інші учасники судового провадження ухвалу суду не оскаржували.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора на підтримку апеляційної скарги, засудженого, який заперечив проти її задоволення перевіривши матеріали провадження та особової справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно зі ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-дострокове звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

У відповідності до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачається з матеріалів провадження та особової справи засудженого, суд першої інстанції в повній мірі дотримався вимог вказаного закону та дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_8 своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Застосування умовно-дострокового звільнення вимагає обов`язкової наявності двох підстав: матеріальної (ч. 2 ст. 81 КК України) та формальної (ч. 3 ст. 81 КК України). Єдність цих підстав є основою, за наявності якої суд отримує можливість ухвалити рішення про зміну правового статусу засудженого.

Судом встановлено наявність формальних підстав для звільнення ОСОБА_8 , що полягає у вимозі до засудженого відбути певну частину покарання.

Так ОСОБА_8 засуджений 05.11.2020 вироком Казанківського районного суду Миколаївської області за ч.2 ст.309, ч.1 ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 2 місяці. Строк відбування покарання відраховується з 30.09.2020.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 81 КК України станом на час звернення ОСОБА_8 , до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення, останній відбув 1/2 частину призначеного судом покарання.

Висновки суду першої інстанції про наявність матеріальних підстав для звільнення ОСОБА_8 є правильними з огляду на таке.

Показниками, за якими суд може констатувати, що людина виправилася, є чітко визначені у ч. 2 ст. 81 КК України критерії: сумлінна поведінка засудженого та його сумлінне ставлення до праці.

При визначенні сумлінності в поведінці засудженого та його ставленні до праці мають значення не окремі вчинки, а стабільна, постійна лінія поведінки та спосіб життя засудженого. Відомості про це повинні отримуватися з матеріалів, що характеризують поведінку засудженого, не лише за період, що безпосередньо передує поданню до умовно-дострокового звільнення, а за весь час відбування ним покарання.

З матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_8 вбачається, що останній в місцях позбавлення волі перебуває з 30.09.2020.

З 01.10.2020 перебував в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор», де характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.

З 24.02.2021 відбуває покарання в ДУ «Божковська виправна колонія (№16)», працевлаштований у їдальні, до праці ставиться сумлінно, проявляє розумну ініціативу. Порушення вимог встановленого порядку відбування покарання не допускав, стягнення не накладалися. На теперішній час характеризується позитивно, за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених Кримінально-виконавчим кодексом України та Правилами внутрішнього розпорядку та вимог безпеки праці був заохочений 2 рази (30.07.2021). Крім того, бере участь у реалізації програм диференційого виховного впливу «Духовне відродження», «Фізкультура і спорт», відвідує заплановані заходи, читає духовну літературу, бере участь у роботі самодіяльних організацій.

За висновком характеристики від 10.08.2021 ОСОБА_8 за час відбування покарання сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення та на підставі ст. 81 КК України його можливо звільнити умовно-достроково із встановленням адміністративного нагляду.

Щодо доводів прокурора, що ОСОБА_8 що з початку відбування покарання працював лише два місяць, то такі висновки не знаходять свого підтвердження в матеріалах справи, оскільки відповідно до наявних у матеріалах особової справи характеристик від 15.03.2021 (а.о.с. 42, частина ІІ), від 20.05.2021 (а.о.с. 51, частина ІІ) та від 10.08.2021 (а.о.с. 59, частина ІІ), ОСОБА_8 працевлаштований у їдальні установи, що свідчить про те, що він почав працювати фактично одразу після прибуття до ДУ «Божковська виправна колонія (№16)».
Факт відмови засудженому комісією установи в умовно-достроковому звільненні та щодо умовно-дострокового звільнення відповідно до ст. 81 КК України колегія суддів бере до уваги, проте вважає, що на даний час засуджений ОСОБА_8 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, та може бути звільнений від відбування покарання умовно-достроково.
З огляду на викладене, ухвала районного суду є законною та вмотивованою, а тому апеляційні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення, ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області 19.08.2021 відносно ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4