Справа № 183/4779/21
№ 1-кп/183/1202/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Ухвалено 20 серпня 2021 року в м. Новомосковськ Дніпропетровської області.

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000036 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Виноградівка, П`ятихатського району, Дніпропетровської області, Українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, військовослужбовця військової служби за контрактом, солдата військової частини НОМЕР_1 , несудимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

за участю прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3

в с т а н о в и в:

15 грудня 2014 року наказом № 274 командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ) по стройовій частині солдата військової служби за контрактом ОСОБА_3 , зарахований до списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ) та призначений на посаду стрільця - помічника гранатометника 1 парашутно - десантного взводу 8 парашутно - десантної роти 3 парашутно -десантного батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ), яка дислокується у АДРЕСА_3 .
Солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем відповідно до вимог ст.. 11,16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, зобов`язаний суворо дотримуватись у своїй службовій діяльності вимог законів України, Статутів Збройних Сил України (далі - Статут), бути взірцем виконання службового обов`язку, свято і непорушно додержуватися Конституції України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій, та відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Згідно Закону України «Про затвердження Указу Президента України про часткову мобілізацію», з 20 січня 2015 року в Україні діє особливий період.
У відповідності до нової редакції статті 407 КК України внесеної Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі військові злочини», який опубліковано у журналі Голос України від 04 березня 2015 року № 39, зазначено, що до ст. 407 КК України внесені зміни та її доповнено ч. 4, яка передбачає відповідальність, за самовільне залишення військової частини без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду. Зазначені зміни набирають законної сили на наступний день після опублікування, тобто 05 березня 2015 року. Таким чином ОСОБА_3 вчинив злочин в умовах особливого періоду.
04 січня 2017 року вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області у справі № 183/1028/16 солдата військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ) ОСОБА_3 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України та призначено покарання із застосуванням положень ч. 1 ст. 69 КК України у виді тримання під вартою у дисциплінарному батальйоні строком на 1 рік та 5 місяців.
04 травня 2017 року наказам командира військової частини НОМЕР_3 , засудженого військовослужбовця військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ) ОСОБА_3 зараховано до списків змінного складу військової частини НОМЕР_3 з 04 травня 2017 року.
Наказом командира військової частини НОМЕР_3 від 28 листопада 2017 року № 237 солдат ОСОБА_3 вибув з військової частини НОМЕР_3 та направлений після закінчення строку відбування покарання для подальшого проходження військової служби до військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ), яка дислокується у АДРЕСА_3 .
Однак, 28 листопада 2017 року солдат ОСОБА_3 діючи всупереч наведених вище вимог Статуту, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, не з`явився вчасно на службу до військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ), без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, чим протизаконно припинив виконувати конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, не приймаючи мір для повернення до військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ), про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв.
01 липня 2021 року солдат ОСОБА_3 затриманий в порядку ст. 208 КПК України, внаслідок чого, кримінальне правопорушення, припинено.
Таким чином, 28 листопада 2017 року солдат ОСОБА_3 не з`явився вчасно на службу без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану та незаконно перебував за межами військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ), до 01 липня 2021 року.
Під час судового провадження між прокурором та обвинуваченим, за участю захисника було укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, вчиненого ним за викладених в угоді обставин, у повному обсязі повідомленої йому підозри, передбаченої ч. 4 ст. 407 КК України прокурор та обвинувачений узгодили покарання за ч. 4 ст. 407 КК України з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, позитивної характеристики обвинуваченого, наявності обставин, що пом`якшують його покарання у виді щирого каяття, а також активного сприяння розкриттю злочину, беззастережного визнання ним винуватості, тобто наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, керуючись положенням ст. 69 КК України, сторони дійшли згоди про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 основного покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 4 ст. 407 КК України, у виді арешту строком на 6 місяців з триманням на гауптвахті.

У судовому засіданні прокурор висловив думку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та призначення узгодженого покарання.
Захисник не заперечував проти затвердження угоди.
Обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав повністю, обставини обвинувачення підтвердив, в скоєному щиро кається. У обвинуваченого в судовому засіданні з`ясовані всі питання, визначені ст. 474 КПК України та роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, угода відповідає вимогам Розділу VI КПК України.

Суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 встановленою та його дії кваліфікуються за ч. 4 ст. 407 КК України нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинені в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Обставинами, які пом`якшують покарання суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд вважає за необхідне призначити узгоджену між сторонами міру покарання за ч. 4 ст. 407 КК України із застосуванням ст. 69 КК України, оскільки ОСОБА_3 вину визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, за місцем служби характеризується позитивно, на обліку у лікарів не перебуває, брав участь у проведенні антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей та Операції Об`єднаних сил.

На підставі викладеного та керуючись статтями 370, 371, 373, 374, 376, 475 КПК України, суд,

у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 407 КК України.

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 20 серпня 2021 року між прокурором військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України та ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 .

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 4 ст. 407 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді арешту з відбуванням покарання на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 строком 6 (шість) місяців.

Початок строку покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту затримання з 01.07.2021 року.

Зарахувати в строк відбуття покарання час знаходження ОСОБА_3 під вартою з 01.07.2021 року по 20.08.2021 року включно.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний тримання під вартою на гауптвахті.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду, через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області - протягом тридцяти днів з дня його проголошення лише з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Копію вироку негайно вручити ОСОБА_3 та прокурору.

Суддя ОСОБА_1