справа № 563/1023/21
провадження № 1-р/563/1/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2021 року м. Корець

Корецький районний суд Рівненської області
в особі головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
представника сектору "Центр пробації" ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Корець заяву ОСОБА_6 про роз`яснення вироку Корецького районного суду Рівненської області від 20 серпня 2021 року, -
встановив:

ОСОБА_6 звернувся в суд із заявою про роз`яснення вироку Корецького районного суду Рівненської області від 20 серпня 2021 року. В обгрунтування заяви посилається на те, що вироком Корецького районного суду Рівненської області від 20.08.2021 року по справі № 563/1023/21, його визнано винуватим за ст. 366-3 КК України та призначено узгодження покарання - 150 (сто п`ятдесят) годин громадських робіт з позбавленням права обіймати посади чи займатися діяльністю, що пов`язана з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування строком на один рік.
В жовтні 2021 року він став на облік, як засуджена особа в Рівненського районного сектору № 3 філії Державної установи "Центр пробації" у Рівненській області, де йому було надано для ознайомлення порядок та умови відбування покарання, визначені в ст.ст. 34, 35 КВК України, відповідно яких, в тому числі, засудженому забороняється без погодження з уповноваженим органом з питань пробації виїжджати за межі України.

Вважає, що зазначена заборона з боку уповноваженого органу з питань пробації, є незаконною та необгрунтованою, адже вирок Корецького районного суду Рівненської області від 20.08.2021 року по справі № 563/1023/21, не містить заборони на виїзд за межі України без погодження уповноваженого органу.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні просив заяву задовольнити з підстав наведених у ній

Прокурор ОСОБА_3 не заперечила щодо задоволення заяви.
Представник сектору "Центр пробації" ОСОБА_7 заперечила щодо задоволення заяви.
Заслухавши думку учасників розгляду, дослідивши заяву та додані до неї матеріали, суд встановив наступне.
Вироком Корецького районного суду Рівненської області від 20.08.2021 року по справі № 563/1023/21, ОСОБА_6 визнано винуватим за ст. 366-3 КК України та призначено узгодження покарання - 150 (сто п`ятдесят) годин громадських робіт з позбавленням права обіймати посади чи займатися діяльністю, що пов`язана з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування строком на один рік.

В жовтні 2021 року ОСОБА_6 став на облік, як засуджена особа в Рівненського районного сектору № 3 філії Державної установи "Центр пробації" у Рівненській області, де йому було надано для ознайомлення порядок та умови відбування покарання, визначені в ст.ст. 34, 35 КВК України, відповідно яких, в тому числі, засудженому забороняється без погодження з уповноваженим органом з питань пробації виїжджати за межі України.

ОСОБА_6 вважає, що зазначена заборона з боку уповноваженого органу з питань пробації, є незаконною та необгрунтованою.

Відповідно до ч.1 ст.537, ч. 2 ст.539 КПК України, місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Відповідно дост. 63 Конституції України засуджений користується всіма правами людини і громадянина, за винятком обмежень, які визначені законом і встановлені вироком суду.
Відповідно дост. 17 Закону України «Про пробацію» суб`єкти пробації зобов`язані: виконувати встановлені законом та покладені на них рішенням суду обов`язки; не вчиняти правопорушень; виконувати законні вимоги персоналу органу пробації; надавати достовірну інформацію персоналу органу пробації.
Відповідно дост. 34 КВК України засуджений до ЗЗПД зобов`язаний: виконувати судове рішення; надавати на вимогу уповноваженого органу з питань пробації документи, пов`язані з виконанням цього покарання; повідомляти уповноважений органз питань пробації про місце роботиі проживання чи їх зміну; з`являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації. Засудженому до ЗЗПД забороняється без погодження уповноваженого органу з питань пробації виїжджати за межі України.
ЗУ «Про пробацію» (ст. 16) визначає основні права суб`єктів пробації. Зокрема суб`єкти пробації мають право на участьу підготовці досудової доповіді; участь у складенні індивідуального плану роботи із засудженим; роз`яснення своїх прав та обов`язків; отримання інформації про умови відбування покарання та здійснення органом пробації нагляду; отримання інформації про можливу допомогу і консультації; участьу програмах і заходах, що організовуються органом пробації; дотримання правового режиму інформації зобмеженим доступом; оскарження рішень, дій або бездіяльності персоналу органу пробації.
Суб`єкти пробації мають право оскаржувати рішення, дії або бездіяльності персоналу органу пробації до керівництва органу пробації, їх вищестоящих органів, до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, Європейського суду з прав людини, а також інших відповідних органів міжнародних організацій, членом або учасником яких є Україна, до уповноважених осіб таких міжнародних організацій, суду, органів прокуратури, інших органів державної влади. Відповідно до Закону України «Про звернення громадян» скарга звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб. Суб`єкти пробації надсилають свої звернення (скарги) самостійно з урахуванням вимог вищезазначеного Закону.
На суб`єктів пробації поширюється більшість прав, свобод та обов`язків людини й громадянина, які передбачені розділом II Конституції України. Обмеження прав і свобод є допустимим винятково за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) і суспільно необхідним (абзац шостий підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19.10.2009 р. № 26-рп/2009); обмеження щодо реалізації конституційних прав і свобод не можуть бути свавільними та несправедливими, вони мають встановлюватися лише Конституцією і законами України, переслідувати легітимну мету, бути зумовленими суспільною необхідністю досягнення цієї мети, пропорційними й обґрунтованими (абзац третій пп. 2.1 п. 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 01.06.2016 р. № 2-рп/2016).
Наказом від 29 січня 2019 № 272/5 Міністерства Юстиції України Про затвердження Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі визначається порядок виконання покарання у виді обмеження права обіймати певні посади та займатися певною діяльністю, призначеного як основне покарання, а також додаткове до основних покарань. Також розділом V визначено порядок погодження на виїзд з України засуджених осіб.
Уповноважений орган з питань пробації погоджує виїзд з України особам, визначеним у пункті 1 цього розділу, у випадках направлення їх у відрядженняз місця роботи, навчання закордоном, потреби проходження курсу лікування або обстеження, у разі смерті або хвороби близьких родичів чи членів сім`ї, що загрожує життю хворих. Підставою для відмови у погодженні на виїзд з України є ненадання підтвердних документів, зазначених у пункті 1 цього розділу.
Заборона виїзду засудженого до позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю за межі України без погодження уповноваженого органу з питань пробації встановлена ч. 2 ст. 34 КВК України.
Верховний Суду України, узагальнюючи судову практику щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України (Узагальнення від 01.02.2013 р.), та Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ (Узагальнення про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах від 01.07.2015 р.), зазначив, що тимчасове обмеження громадянина України у праві виїзду за межі України законом покладено на суд, а припинення обмеження виїзду у зв`язку з виконанням обов`язку за рішенням, що перебувало на виконанні, покладено на державного виконавця.
Тобто, тимчасове обмеження (або заборона) засудженого у праві виїзду за межі України покладається на суд, та має бути обґрунтоване, вмотивоване та прямо визначене в рішенні суду, яким особу визнано винним та призначено покарання.
Таким чином, суд вважає, що заява ОСОБА_6 підлягає до задоволення.
Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. 34 КВК України, ст. 63 Конституції України, суд, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_6 про роз`яснення вироку - задовольнити.

Роз`яснити, що вироком Корецького районного суду Рівненської області від 20 серпня 2021 року по справі № 563/1023/21, засудженому ОСОБА_6 не заборонено без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виїжджати за межі України.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Корецький районний суд Рівненської області протягом 7 діб.

Суддя