Провадження №1-кп/369/1854/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.10.2021 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за № 0000592 від 11 серпня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горлівка Донецької області, українця, громадянина України, який має середню освіту, тимчасово не працює, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 186 КК України,

встановив:

10 вересня 2021 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000592 від 11 серпня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 186 КК України, в якому було призначене підготовче судове засідання.

Під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 серпня 2021 року обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 11 жовтня 2021 року (з альтернативою внесення застави).

На даний час обвинувачений ОСОБА_4 утримується в умовах Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

В підготовче судове засідання законний представник потерпілої ОСОБА_6 не з`явилась, у зв`язку з чим в судовому засіданні розглядались лише невідкладні клопотання.

Так, прокурор заявив клопотання про застосування обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без альтернативи внесення застави. В обґрунтування необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурор зазначив, що обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке є тяжким, не одружений, не працює, тобто відсутні стійкі соціальні зв`язки, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , яка є тимчасово окупованою територією, вважає, що існують ризики того, що останній може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, ухилятись від слідства та суду.

Захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 заперечив, стверджував , що ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України немає та просив обрати обвинуваченому ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме особисте зобов`язання та покласти відповідні обов`язки.

Обвинувачений ОСОБА_4 з приводу клопотання прокурора поклався на розсуд суду.

Вирішуючи клопотання прокурора про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, суд за клопотанням учасників судового провадження має право, обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, знищити, сховати або спотворити будь-які із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу, передбачені ст. 178 КПК України, відповідно до якої, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення яке є тяжким, розлучений, осіб на утриманні не має, офіційно не працює, є уродженцем та зареєстрований в м. Горлівка, Донецької області, яка є тимчасово окупованою територією, тому він може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України з метою уникнення відповідальності. Поряд з цим, зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому ОСОБА_4 у випадку визнання його винуватим в інкримінованому кримінальному правопорушенні; відсутність доказів існування міцних соціальних зв`язків за місцем проживання, суд дійшов висновку, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 іншого, більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, може не забезпечити його належної процесуальної поведінки, тобто є необхідним у цій конкретній справі.

Суд також бере до уваги той факт, що обвинувачений ОСОБА_4 відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України не є особою, до якої не може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Крім того, суд, керуючись ч. 3 ст. 183 КПК України, згідно з якою суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Одночасно для гарантування належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 з урахуванням його особи та інших обставин кримінального провадження, враховуючи положення ч. 4 ст. 183 КПК України, у співставленні з існуючими ризиками, суд вважає за необхідне визначити заставу у розмірі 40 (сорока) прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 90 800 (дев`яносто тисяч вісімсот) грн, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь яким чином перешкоджати становленню істини у кримінальному провадженні.

Визначаючи розмір застави суд виходить з того, що зазначений розмір застави є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, не порушує права обвинуваченого та буде належною гарантією того, що у разі сплати цієї застави, ОСОБА_4 вирішить не зникати через побоювання її втратити.

За таких обставин, вислухавши доводи прокурора, з`ясувавши думку обвинуваченого та його захисника, з огляду на системний аналіз положень ч. 3 ст. 315 КПК України та рішення Конституційного суду України в частині тлумачення положення третього речення цієї статті, суд вважає, що клопотання прокурора слід задовольнити частково, застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 40 (сорока) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90 800 (дев`яносто тисяч вісімсот) грн.

Керуючись ст. 27-31, 176-178, 182-184, 193, 194, 196, 197, 205, 314-316 376, 392 КПК України,

ухвалив:

Клопотання прокурора про застосування обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без альтернативи внесення застави задовольнити частково.

Клопотання захисника про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання з покладенням обов`язків, залишити без задоволення.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України строком на 60 днів, починаючи з 01 жовтня 2021 року до 29 листопада 2021 року включно.

Одночасно визначити ОСОБА_4 , заставу у розмірі 40 (сорока) прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 90 800 (дев`яносто тисяч вісімсот) грн, яка повинна бути внесена у національній грошовій одиниці, як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області: код отримувача (ЄДРПОУ): 26268119, р/р UA0018661, банк отримувача (ГУДКСУ): Держказначейська служба України, м. Київ, код банку (МФО ГУДКСУ): 820172, призначення платежу: застава за ОСОБА_4 , по справі №369/12699/21 в Києво-Святошинському районному суді Київської області.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, перебування;

- утримуватися від спілкування з потерпілими, свідками та експертами по даному кримінальному провадженню;

Визначити строк дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язків до 29 листопада 2021 року.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області, має бути наданий уповноваженій особі Державної установи «Київський слідчий ізолятор» чи іншої установи, де обвинувачений перебуває під вартою.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена особа Державної установи «Київський слідчий ізолятор» чи іншої установи, де обвинувачений перебуває під вартою негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 , з-під варти, якщо відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього обвинуваченого під вартою та повідомити усно й письмово прокурора та Києво-Святошинський районний суд Київської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, обвинувачений ОСОБА_4 вважається таким до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом прокурора, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1