гСправа № 187/924/21 Провадження №1-кп/0187/241/21
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2021 року смт. Петриківка

смт Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000113 від 05.06.2021, відносно ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Петриківка, Царичанського району Дніпропетровської області, громадянин України, українець, освіта середня, не одруженого, не працюючого, дітей на утриманні не має, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою; АДРЕСА_2 , не військовозобов`язаного, раніше судимий:

- 11.07.1985 Царичанським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.140 КК 1960 року до 2 років позбавлення волі;

- 07.12.1987 Царичанським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст.117 КК 1960 року до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

- 12.12.1992 Дніпропетровським обласним судом за ч.4 ст.117 КК 1960 року до 12 років позбавлення волі;

- 10.10.2003 Межівським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.153 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі 71 КК України частково приєднано 1 рік по вироку Дніпропетровского апеляційного суду від 12.07.1993, до відбуття призначено 6 років позбавлення волі;

- 17.05.2013 Петриківським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.185 КК України до 200 годин громадських робіт;

- 01.06.2013 Петриківським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном 2 роки;

- 05.03.2013 Петриківським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднано невідбутий строк 1 місяць по вироку Петриківського районного суду від 02.10.2013, до відбуття призначено 3 роки 1 місяць;

- 13.12.2016 Петриківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст.71, ст.72 КК України частково приєднано 6 місяців по вироку Петриківського районного суду від 01.08.2014 і по вироку Петриківського районного суду від 15.07.2013 до відбування призначено 3 роки 6 місяців;

- 13.10.2020 Петриківським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст.185 ч.1 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі 75,76 КК України від відбування покарання звільнити з випробувальним терміном 2 роки;

- 10.02.2021 Петриківським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання покарання від 13.10.2020, до відбуття 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75,76 КК України від відбуття покарання звільнити з випробувальним терміном 2 роки;

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи неодноразово судимим за вчинення умисних корисливих злочинів, на шлях виправлення не став, маючи не зняту та не погашену судимість, під час іспитового строку вчинив новий умисний злочин за наступних обставин.

02.06.2021 близько 15 години, ОСОБА_3 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_3 . Помітивши відсутність господарів вищевказаного домоволодіння, у ОСОБА_3 раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у інше приміщення. Усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, ОСОБА_3 підійшов до гаражу, розташованого за вищевказаною адресою, де шляхом відкриття дверей, проник до приміщення гаражу та розуміючи, що своїми діями здійснює безоплатне незаконне вилучення чужого майна поза волею власника, таємно, повторно, викрав майно, що належить ОСОБА_5 , а саме: шуруповерт CRAFT PA12Li, вартість якого становить 592 гривні.

Після цього, ОСОБА_3 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 592 гривні.

Таким чином, своїми умисними злочинними діями, що виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, поєднаній із проникненням у інше приміщення, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорював. Пояснив, що він, розуміючи умови звільнення його від відбування покарання за попереднім вироком з іспитовим строком, 02.06.2021 близько 15 години, перебуваючи біля домоволодіння АДРЕСА_3 зайшов на його територію, де скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, зайшов з гаражу звідки викрав шуруповерт який в подальшому продав незнайомій особі, а виручені кошти витратив на власні потреби. У вчиненому щиро розкаюється.
Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, надали клопотання про розгляд справи за їх відсутності пославшись на погане самопочуття. Претензій матеріального характеру не має. Покарання просить призначити на розсуд суду.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 року (скарга № 6903/75) Девеер проти Бельгії (Deweerv. Belgium) держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.
Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку. Крім того, це повністю узгоджується з вимогами п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Суд пересвідчився, що позиція підсудного ОСОБА_3 , щодо розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, є добровільною і не пов`язана з вищевказаними чинниками.
Таким чином, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_3 в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, поєднаній із проникненням у інше приміщення, доведена та знайшла своє підтвердження в судовому засіданні поза розумним сумнівом, в зв`язку з чим його дії вірно кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України.
Вирішуючи питання про призначення покарання суд керуючись загальними засадами призначення покарання закріпленими в ст. 65 КК України через які реалізовано принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, спрямованих на досягнення мети покарання пов`язаної з виправленням засудженого, а також запобігання вчиненню ним та іншими особами нових злочинів (ст. 50 КК України).

ОСОБА_3 не одружений та утриманців не має, інвалідом не являється, має середню освіту, не працює, за місцем проживання та реєстрації характеризується задовільно, не перебуває на обліку у лікаря психіатрата нарколога, вчинив злочини маючи не зняту та непогашену судимість.

Як обставини, що пом`якшують покарання суд враховує щире каяття, так як підсудним усвідомлено та критично оцінено свою протиправну поведінку та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, які в силу статті 67 КК України обтяжують покарання підсудного є рецидив злочину та вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності злочину, вчиненого ОСОБА_3 , який згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Таким чином суд вважає необхідним та достатнім для досягнення мети покарання, призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції, визначеної за вчинений ним злочин у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, тобто, буде пропорційним легітимній цілі, яка переслідується таким покаранням. Підстав для призначення покарання нижче від найнижчої межі встановленої санкцією статті чи звільнення підсудного від покарання чи його відбування, судом не встановлено.

Зважаючи, що обвинувачений вчинив кримінальні правопорушення в період іспитового строку за вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 10.02.2021, за який його було засуджено до остаточного покарання у вигляді 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, суд вважає за необхідне призначити покарання згідно вимог ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком до покарання призначеного даним вироком.
Суд вважає, що з метою запобігання спробам вчинення ОСОБА_3 дій направлених на переховування від суду, відносно підсудного необхідно обрати винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, оскільки будь-який більш м`який запобіжний захід, не може забезпечити виконання останнім процесуальних обов`язків.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз відповідно до ч. 2 ст. 122 та ч. 1 ст. 124 КПК України, необхідно стягнути з обвинуваченого на рахунок держави.
Керуючись статтями 100, 337, 368-370, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статтею 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 Кримінального кодексу України призначити покарання за сукупністю вироків до призначеного покарання за новим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2021 року та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

До набрання вироком законної сили, обрати ОСОБА_3 , в залі суду, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк покарання рахувати з моменту фактичного затримання.
Скасувати арешт, накладений на майно за ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 09 червня 2021 року, за якою накладено арешт на: шуруповерт CRAFT PA12Li.
Речові докази по справі: шуруповерт CRAFT PA12Li вважати повернутим потерпілій ОСОБА_5 ; паперову коробку, яка поміщена до спеціального пакету № SUD3083836 знищити; оптичні диски з записом слідчих дій зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № 1975/21 від 10.06.2021 на суму 320,00 грн (триста двадцять грн. 00 коп.) стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Петриківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1