ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.11.2021 Справа №607/10399/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря с/з ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000685 від 24 травня 2021 року, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, українця, громадянина України, непрацюючого, не депутата, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , в порушення вимог ст.28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України "Про запобігання та протидії домашньому насильству", безпричинно, умисно, систематично вчиняє психологічне та фізичне насильство по відношенню до своєї матері ОСОБА_5 , з якою він проживає в одній квартирі по АДРЕСА_1 , що призвело до психологічних та фізичних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Зокрема, ОСОБА_4 , систематично, а саме: 02.06.2020, 15.02.2021, перебуваючи по місцю свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, виражав на адресу своєї матері ОСОБА_5 словесні образи та погрози побиття, тим самим викликав в останньої побоювання за свою безпеку, спричинив емоційну невпевненість та завдав шкоду її психічному здоров`ю.
Після вчинення домашнього насильства у вказані вище дні ОСОБА_5 викликала працівників Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області, які складали відносно ОСОБА_4 протоколи про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
За вчинення вказаних адміністративних правопорушень постановами Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09.06.2020, 10.03.2021 ОСОБА_4 було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності.
Крім того, ОСОБА_4 , продовжуючи свої умисні протиправні дії, спрямовані на систематичне заподіяння психологічних та фізичних страждань своїй матері ОСОБА_5 , будучи при цьому двічі притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки, близько 11:30 год. 23.05.2021, перебуваючи за місцем спільного проживання із матір`ю ОСОБА_5 , а саме по АДРЕСА_1 , в черговий раз вчинив дії фізичного насильства у вигляді шарпання за одяг ОСОБА_5 та дії психологічного насильства у вигляді безпричинних словесних образ, нецензурної лайки в її адресу та залякування фізичною розправою.

Внаслідок систематичних протиправних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_5 завдано фізичних та психологічних страждань, що призвели до розладів її здоров`я та погіршення якості життя, що виразились у втраті повноцінного сну та відпочинку, у тому числі втраті самооцінки, позитивних емоцій та негативних переживаннях.

Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, а саме у домашньому насильстві, тобто умисному систематичному вчиненні фізичного та психологічного насильства щодо особи з якою він перебуває в сімейних відносинах, що призводить до фізичних та психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся. Просить суд врахувати визнання ним вини, щире каяття та суворо не карати.

Обвинувачений ОСОБА_4 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ст.126-1 КК України, тобто умисному систематичному вчиненні фізичного та психологічного насильства щодо особи з якою він перебуває в сімейних відносинах, що призводить до фізичних та психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до нетяжкого злочину, особу винного, його вік, сімейний стан та стан здоров`я, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого судом не встановлено.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у межах санкції статті обвинувачення, а саме у виді громадських робіт.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 349, 370, 374 КПК України, ст.ст.50, 65, 126-1 КК України, суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин.
Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_1