Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/825/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2021 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Олевську кримінальне провадження № 0000021 від 16.03.2021 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 246 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
У провадженні Олевського районного суду Житомирської області перебуває обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000021 від 16.03.2021 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 246 КК України.

Ухвалою суду від 08.07.2021 року дане кримінальне провадження призначене до підготовчого судового засідання.
До початку розгляду справи через канцелярію Олевського районного суду Житомирської області надійшло клопотання ОСОБА_8 про скасування арешту майна. У вказаному клопотанні заявник просить скасувати арешт на коня та віз гужовий саморобний , яка йому належить на праві власності та зобов`язати працівників відділення поліції № 2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області передати йому вказане майно. В обґрунтування клопотання зазначає, що він не був присутній при розгляді питання про арешт майна , з матеріалів кримінального провадження не вбачається, що майно підлягає конфіскації, при цьому заявнику не повідомлялось про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, він не є обвинуваченим або особою, яка несе цивільну відповідальність за завдану шкоду. Також, додає до клопотання довідку Калинівського старостинського округу Олевської міської ради № 696 від 04.06.2021 року .
Прокурор у підготовчому судовому засіданні проти скасування арешту заперечує, оскільки вважає подане клопотання передчасним.
Обвинувачений та захисник обвинуваченого, представник потерпілого думку прокурора відносно клопотання про скасування арешту підтримали.
Особа, яка подала клопотання про скасування арешту майна до суду не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлялася у встановленому законом порядку.
Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.
Згідно із ч. 1 ст. 333 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Згідно із ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Частиною 2 ст.170 КПК України встановлено, що метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ст. 13 Конституції України «держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності». Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності (ст. 41 Конституції України).
Відповідно до ст. 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Судом враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, по якому на цей час здійснюється кримінальне провадження. Взято до уваги також кількість учасників судового провадження та надзвичайну важливість прийняття об`єктивного, неупередженого та справедливого рішення за результатом його розгляду судом. Скасування арешту з речових доказів, на даний час, буде передчасним, оскільки судовий розгляд перебуває на стадії підготовчого судового засідання. Таким чином, суд позбавлений можливості на стадії підготовчого судового провадження дослідити речові докази (арештоване майно), пов`язані з ним протоколи слідчих дій, ухвали слідчих суддів та надати їм оцінку чи є вони належними в цьому кримінальному провадженні.
Також, судом не встановлено достатніх підстав вважати, що в подальшому в застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження на даний час відпала потреба або арешт на вищевказане майно під час досудового розслідування було накладено необґрунтовано, оскільки гужова повозка, згідно з обвинувальним актом, має відношення до обставин цього кримінального провадження, у зв`язку із чим, її було визнано речовим доказом, долю якого, відповідно до ст. 100 КПК України, суд вирішує виключно в нарадчій кімнаті за результатами ухвалення остаточного судового рішення. З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_8 про скасування арешту майна.
Керуючись ст.ст. 314 316 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_8 про скасування арешту майна - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя: ОСОБА_1