ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2022 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження , внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.10.2021 року за № 0001420 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки м. Одеса, офіційно не працюючої, з середньою освітою, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, -

встановив:
У невстановлений час та місці, у ОСОБА_4 , яка мала скрутне матеріальне становище, виник злочинний умисел, направлений на отримання кредитної картки в одній з банківських установ на території міста Одеси.

Так, остання почала через своїх знайомих шукати особу, яка могла б допомогти їй отримати в будь-якій банківській установі грошові кошти.

В подальшому при невстановлених обставинах, в невстановлений час та місці, невстановлена особа запропонувала ОСОБА_4 , звернутися до невстановленої особи, з приводу надання посередницьких послуг по оформленню кредитної картки в банківській установі.

Погодившись на пропозицію невстановленої особи ОСОБА_4 , у денний час, більш точного часу не встановлено, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , зустрілась з невстановленою особою для обумовлення їх подальших дій з метою отримання кредитної картки у банківській установі.

Невстановлена особа повідомила ОСОБА_4 , про те, що може допомогти їй в отриманні споживчого кредиту, для цього, остання має передати невстановленій особі оригінали паспорту громадянина України та картку платника податків виданих на ім`я ОСОБА_4 , для виготовлення необхідного підробленого документу, і у разі отримання споживчого кредиту, кредитний ліміт, який буде встановлено банком, буде поділений порівну між останніми. На вимоги невстановленої особи ОСОБА_4 , надала свою добровільну згоду.

Приступивши до реалізації свого злочинного умислу, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправність та суспільно небезпечний характер своїх дій, ОСОБА_4 , в денний час, більш точного часу не встановлено, прибула за адресою: АДРЕСА_3 , де передала невстановленій собі оригінали виданих на її ім`я документів, а саме: паспорт громадянина України та картку платника податків № НОМЕР_1 , тим самим виконавши свою роль в пособництві для підроблення офіційного документу. Отримавши вказані документи, невстановлена особа увійшла у двір будинку АДРЕСА_3 , та у невстановленому місці, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого незаконного збагачення, із застосуванням невстановленої оргтехніки, підробила картку платника податків на ім`я ОСОБА_4 з № НОМЕР_1 на № НОМЕР_2 , після чого в цей же день передала її особисто ОСОБА_4 .

Продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, з метою незаконного збагачення, 24.06.2019 року в денний час, більш точного часу не встановлено ОСОБА_4 , прибула до відділення АТ «Акцент-банк», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. В. Арнаутська, буд.76.

Перебуваючи у вказаному відділенні банку, бажаючи довести свої злочинні дії до кінця, ОСОБА_4 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, надала працівнику вказаного банку підроблений документ, а саме картку платника податків № НОМЕР_2 видану на ім`я ОСОБА_4 .

Не знаючи про істинність намірів ОСОБА_4 , не припускаючи того, що зазначений документ є підробленим, між АТ «Акцент-банк» та ОСОБА_4 було укладено договір про надання банківських послуг (Анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку) від 24.06.2019 на підставі якого відкрито поточний рахунок № НОМЕР_3 з кредитним лімітом на суму 1 000 гривень та видано кредитну карту з грошовими коштами у сумі 5000 гривень.

У судовому засіданні обвинувачена свою вину у скоєнні інкримінованих кримінальних правопорушень визнала повністю, та щиро розкаялась у їх вчиненні, підтвердила обставини вчинення кримінальних правопорушень, не піддавши сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченою своєї вини в обсязі пред`явленого їй обвинувачення, а також те, що вона не піддала сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченої, у суду також не виникає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження.

У зв`язку з цим, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченої ОСОБА_4 , а також дослідженням доказів, що стосуються особи обвинуваченої. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

Обвинувачена ОСОБА_4 дала суду показання про те, що точні дату та час вона не пам`ятає, вона дійсно зустрілась з незнайомою їй до цього особою та передала свої документи, а саме паспорт громадянина України та РНОКПП для підробки останнього з метою отримання кредиту в банку. Далі, отримавши РНОКПП, достовірно знаючи, що він є підробленим, 24.06.2019 прибула до відділення АТ «Акцент-банк», надала працівнику вказаного банку підроблений документ, а саме картку платника податків видану на її ім`я, після чого між АТ «Акцент-банк» та нею було укладено договір про надання банківських послуг на підставі якого відкрито поточний рахунок з кредитним лімітом на суму 1000 гривень та видано кредитну карту з грошовими коштами у сумі 5000 гривень. Кредитну картку вона передала особі, яка підробляла їй документи. Грошей не отримувала.

Таким чином, допитавши обвинувачену, суд вважає, що зібрані докази є належними, допустимими та достовірними, і є достатніми для постановлення обвинувального вироку.

Тому, суд вважає доведеною винність ОСОБА_4 у вчиненні нею кримінальних правопорушень, та кваліфікує її дії за ч.5 ст.27, ч.3 ст. 358 КК України, як пособництво в підробленні офіційного документа, який видається установою, вчинене за попередньою змовою групою осіб та за ч.4 ст.358 КК України як використання завідомо підробленого документа.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченої, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачена ОСОБА_4 вчинила умисні кримінальні правопорушення, які у відповідності до положень ст.12 КК України за відносяться до категорії кримінального проступку та нетяжкого злочину.

ОСОБА_4 громадянка України, не працює, зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , має на утриманні дітей ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 , раніше не судима.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття.

Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

З урахуванням вказаних обставин, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що ОСОБА_4 необхідно для її виправлення та запобігання вчинення нових злочинів призначити покарання за ч.5 ст.27, ч.3 ст. 358 КК України у виді позбавлення волі, за ч.4 ст. 358 КК України, у виді штрафу, з призначенням остаточного покарання на підставі ч.1 ст.70 КК України із застосуванням принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим.
В даному випадку, за переконанням суду, таке покарання та принцип його призначення повністю досягне мети його застосування та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченої, які створять у неї готовність до самокерованої правослухняної поведінки, у зв`язку з чим суд не вбачає необхідності призначати більш суворе покарання винній.

Водночас, вирішуючи питання про необхідність реального відбування обвинуваченою покарання у виді позбавлення волі за вчинені кримінальні правопорушення, судом враховується практика Європейського суду з прав людини як джерело права, відповідно до якої Європейський Суд вказує, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи» (п. 38 Рішення у справі «Ізмайлов проти Росії» від 16 жовтня 2008 року),

При цьому суд також враховує правову позицію Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену Постанові від 28.05.2020 року (справа № 753/13972/17; провадження № 51-986км20), згідно якої Верховний суд зазначив, що законодавцем саме суду надано дискреційні повноваження щодо визначення виду та міри покарання за вчинення того чи іншого злочину.

Таким чином, враховуючи тяжкість вчинених ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, усвідомлення останньою протиправності своєї злочинної поведінки, щире каяття, дані про особу винної, яка має постійне місце реєстрації та проживання, яка має на утриманні дітей ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 , суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим суд на підставі ст.75 КК України вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням.

Саме таке покарання суд вважає пропорційним, необхідним, достатнім і справедливим для виправлення винної та запобігання вчиненню нею нових злочинів і, в даному випадку мета застосування кримінального покарання буде досягнута при призначенні ОСОБА_4 саме такого виду покарання.

В силу положень ч. 1 ст. 76 КК України, суд звільняючи ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, покладає на неї обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не затримувалась та під вартою не перебувала, запобіжні заходи відносно неї не застосовувалися.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375 КПК, суд

ухвалив:
ОСОБА_4 , визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.3 ст. 358, ч.4 ст.358 КК України та призначити їй покарання:

- за ч.5 ст.27, ч.3 ст. 358 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік;

- за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ст.70 ч.1 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надсилати його копію учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя
Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

28.01.2022

Єдиний унікальний номер справи: №522/22481/21
Номер провадження № 1-кп/ 522/236/22
Головуючий суддя ОСОБА_1