28.09.2021
Справа № 642/5955/21
н/п 1-кс/642/3206/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2021 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю підозрюваного ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на рішення слідчого про зупинення досудового розслідування в рамках кримінального провадження № 0001183 від 18.04.2017 року за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

встановив:
До Ленінського районного суду м. Харкова надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на рішення слідчого про зупинення досудового розслідування в рамках кримінального провадження № 0001183 від 18.04.2017 року за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

У вимогах даної скарги, особа, яка її подала зазначає, що у травні 2018 року ОСОБА_3 з телефонної розмови із слідчим стало відомо, що він перебуває у розшуку у кримінальному провадженні №0001183. Також йому стало відомо, що з 06.03.2018 року він має статус підозрюваного за ч. 3 ст. 368 КК України.

При ознайомленні із матеріалами кримінального провадження адвокатом отримано постанову старшого слідчого в особливо важливих справах відділу з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених прокурорами та працівниками органів прокуратури Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України радника юстиції ОСОБА_5 від 17.01.2019 року про зупинення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні у зв`язку з розшуком підозрюваного.

Вважає, що підозра ОСОБА_3 06.03.2018 року вручена у неналежний спосіб, що свідчить про безпідставність набуття останнім статусу підозрюваного та наступного оголошення розшуку останнього. До постановлення оскаржуваної постанови слідчим не вжито жодних заходів щодо з`ясування місця перебування останнього. Крім того, ОСОБА_3 неодноразово з`являвся до слідчого для дотиту, але так і не був допитаний. Також, ним подавались клопотання, скарги.

Заявник вважає постанову слідчого про зупинення досудового розслідування від 17.01.2019 формальною та просить скасувати.

Мотивуючи означену скаргу адвокат ОСОБА_4 посилається на незаконність оскаржуваної постанови, невідповідність її вимогам ст. 110 КПК України, також відсутнє погодження прокурором. Окрім того, вказує, що немає правових підстав для зупинення досудового розслідування, оскільки відсутні докази того, що ОСОБА_3 мало місце вручення повідомлення про підозру у процесуальний спосіб, передбачений ст. 278 КПК України, що вказує на відсутності статусу підозрюваної особи, окрім цього зазначає що ОСОБА_3 з 21.03.2018 року здійснює адвокатську діяльність, тобто є особою, щодо якої передбачений спеціальний порядок повідомлення про підозру.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 , підозрюваний ОСОБА_3 вимоги визначені у скарзі підтримали, просили задовольнити скаргу.

Слідчий, прокурор у судове засідання не з`явилися, на запит суду щодо надання матеріалів кримінального провадження №0001183, надано лист про неможливість надати матеріали кримінального провадження №0001183, посилаючись на необхідність надання можливості ознайомлення стороні захисту в порядку ст. 290 КПК України.

Згідно з вимогами ч. 3 ст.306 КПК України неявка слідчого та прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду скарги по суті.

Вислухавши доводи учасників справи, дослідивши доводи поданої скарги, надані докази у їх сукупності, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Встановлено, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харків) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001183, яке було зареєстроване у ЄРДР 18.04.2017 року за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення ч.3 ст.368 КК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України, досудове розслідування може бути зупинене після повідомлення особі про підозру у разі, якщо оголошено в розшук підозрюваного.

Як визначено у ч. 2 ст. 280 КПК України, до зупинення досудового розслідування слідчий зобов`язаний виконати всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, проведення яких необхідні та можливе, а також всі дії для здійснення розшуку підозрюваного, якщо зупинити досудове розслідування необхідно у зв`язку з обставинами, передбаченими пунктом 2 частини першої цієї статті.

Постанова про зупинення кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які обумовлюють її зупинення, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження, а також виконання завдань кримінального провадження.

Постановою старшого слідчого в особливо важливих справах відділу з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених прокурорами та працівниками органів прокуратури Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України радника юстиції ОСОБА_5 від 17.01.2019 року досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні було зупинено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України.

Підстави та порядок зупинення досудового розслідування після повідомлення особі про підозру визначений положеннями ст.280 КПК України.

Не зважаючи на те, що предметом оскарження під час досудового розслідування є конкретне процесуальне рішення - постанова про зупинення досудового розслідування, - його неможливо розглядати і оцінювати відірвано від умов, в яких воно прийняте.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 КПК України досудове розслідування може бути зупинене після повідомлення особі про підозру. Отже, відповідні нормативні приписи спрямовують діяльність слідчого судді при розгляді скарги на постанову про зупинення досудового розслідування на дослідження умов її прийняття в світлі конкретних обставин відповідного кримінального провадження. Умова наявності у кримінальному провадженні особи з процесуальним статусом підозрюваного об`єктивізується не лише через вказівку на наявність підозрюваного у відповідній постанові слідчого, прокурора. Слідчий суддя, досліджуючи правомірність прийнятого рішення, має встановити, що певна особа набула процесуального статусу підозрюваного відповідно до встановленої законом процедури.

Оскільки, в цій справі ставиться питання про набуття ОСОБА_3 процесуального статусу підозрюваного, слідчий суддя, перш за все, досліджує це питання.

Частиною 1 статті 278 КПК України встановлено, що письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Відповідно до ч. 1 ст. 111 КПК України, повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію. Частиною 3 вказаної статті передбачено, що повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Так, повідомлення про підозру 06.03.2018 складено та направлено ОСОБА_3 поштовим зв`язком на кілька адрес останнього відомих органу досудового розслідування місця проживання, відповідно до вимог ст. 278 КПК України та глав 6, 11 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є, зокрема, особа щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру вручається у день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 278 КПК України). Порядок здійснення повідомлень передбачений ст. 135 КПК України.

З огляду на це, надіслання органом досудового розслідування повідомлення про підозру за відомими адресами, за якими проживав ОСОБА_3 , підтверджено відповідними первісними даними, зазначеними у супровідному листі та на конвертах, дата на яких співпадає із днем складення зазначеного документу та є підтвердженням належного виконання органом досудового розслідування вимог щодо вручення повідомлення про підозру та повістки згідно із ч 1 ст. 278 та ч. 2 ст. 135 КПК України.

Слідчий суддя звертає увагу, що матеріали кримінального провадження не були досліджені під час розгляду скарги, слідчий суддя виходить виключно з тих матеріалів які долучені захисником до матеріалів скарги.

Також слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що зазначеним вище обставинам в сукупності має бути надано оцінку під час судового розгляду справи.

Оцінюючи набуття ОСОБА_3 статусу підозрюваного на момент прийняття оскаржуваного рішення про зупинення досудового розслідування слідчий суддя також враховує наступне.

Правом на оскарження рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування, передбаченим п. 2 ч. 1 ст. 303 КПК України наділене вичерпне коло осіб, серед яких, зокрема, підозрюваний, його захисник чи законний представник. Набуття особою процесуального статусу підозрюваного визначене нормами ч. 1 ст. 42 КПК України. Подання скарги особою, яка не є підозрюваною або її захисником, виключає розгляд скарги, яка на підставі п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України підлягає поверненню особі, яка її подала.

Окрім цього, ОСОБА_3 подає у кримінальному провадженні до суду та органу досудового розслідування свої клопотання, скарги. Тобто, ОСОБА_3 достовірно відомо про обставини, які розслідуються у кримінальному провадженні та про заходи, направлені на встановлення місцезнаходження підозрюваного, що свідчить про об`єктивну можливість повідомлення підозрюваного щодо необхідності його явки до органу досудового розслідування.

Крім того, у скарзі зазначено, що ОСОБА_3 ще у травні 2018 року стало відомо, що він має статус підозрюваного у вказаному кримінальному провадженні, та прибував до слідчого для проведення слідчих дій.

Наведене у сукупності дає підстави для висновку, що на момент винесення постанови про зупинення досудового розслідування від 17.01.2019 ОСОБА_3 набув процесуального статусу підозрюваного у кримінальному провадженні № 0001183 від 18.04.2017 року, тому адвокат ОСОБА_4 користується правами захисника підозрюваного згідно чинного кримінального процесуального законодавства.

Слідчий суддя вважає безпідставними доводи захисника щодо спеціального порядку повідомлення про підозру ОСОБА_3 , який здійснює адвокатську діяльність починаючи з 21.03.2018 року, оскільки повідомлення про підозру складено 06.03.2018 року, тобто до того як ОСОБА_3 став діючим адвокатом.

Щодо оцінки самої оскаржуваної постанови, то слідчий суддя зазначає наступне.

Зупинення кримінального провадження є механізмом відтермінування досягнення завдань кримінального провадження у випадках, коли виникають об`єктивні обставини, що унеможливлюють повноцінне здійснення стадії досудового розслідування. Обґрунтованість зупинення кримінального провадження (наявність підстав, умов та належного мотивування) обумовлює правомірність такої паузи. Підстави, порядок та умови зупинення досудового розслідування встановлені главою 23 Кримінального процесуального кодексу України. Отже, у справі з розгляду скарги сторони захисту на постанову про зупинення досудового розслідування слідчий суддя в межах судового контролю і винесених на розгляд питань має встановити дотримання зазначених підстав слідчим, прокурором при прийнятті процесуального рішення про зупинення досудового розслідування.

Однією із передбачених статтею 7 КПК України засад кримінального судочинства є змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом (ч. 1 ст. 22 КПК України).

17.01.2019 року старший слідчий в особливо важливих справах відділу з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених прокурорами та працівниками органів прокуратури Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України радника юстиції ОСОБА_5 виніс постанову про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001183.

Слідчий суддя вважає, що зупинення досудового розслідування стосовно ОСОБА_3 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України у постанові від 17.01.2019 не обгрунтовано та не відповідає вимогам процесуального законодавства.

Постановою прокурора третього відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням, підтримання публічного обвинувачення Генеральної інспекції Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 від 18.08.2021 року досудове розслідування у кримінальному провадженні відновлено у зв`язу із встановленням місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_3 .

При цьому слідчий суддя звертає увагу, що у вказаній постанові міститься посилання на зупинення досудового розслідування 19.04.2018 року у даному кримінальному провадженні у зв`язку із не встановленням місцезнаходження підозрюваного.

Винесення уповноваженим суб`єктом постанови про відновлення досудового розслідування, хоча і припиняє сам стан зупинення кримінального провадження, однак не спростовує чинність раніше винесеної постанови про його зупинення та не заперечує її законності та обґрунтованості.

В свою чергу, інститут оскарження рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування і самі повноваження слідчого судді скасувати таке рішення пов`язані, в першу чергу, з його необґрунтованістю, невмотивованістю або незаконністю.

Зі змісту постанови від 17.01.2019 року вбачається, що вказане рішення прийняте на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України, та як зазначено у мотивувальній частині - у зв`язку з тим, що станом на 24.05.2017 ОСОБА_3 на виклики слідчого не прибув, про те, чи отримав повідомлення про підозру не повідомив, за місцем свого проживання та роботи відсутній, а також не повідомив про причини своєї неявки.

З тих матеріалів, що долучені до скарги вбачається, що у розшук ОСОБА_3 було оголошено лише постановою від 19.04.2018 року, після чого його місце знаходження було встановлено, та повідомлено слідчого про повернення матеріалів для організації розшуку, без виконання у частині оголошення розшуку.

При цьому, навіть з тих матеріалів, які додані до скарги, вбачається, що вже станом на травень 2018 року слідчому було надано повні відомості щодо встановлення місця знаходження ОСОБА_3 , надано інформацію щодо місця проживання, місця роботи, засоби зв`язку.

Тобто, оскаржувана постанова не містить жодних належних мотивів, обгрунтування прийнятого процесуального рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 280 КПК України досудове розслідування зупиняється вмотивованою постановою прокурора або слідчого, дізнавача за погодженням з прокурором, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Копія постанови надсилається стороні захисту, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які мають право її оскаржити слідчому судді.

Частина 5 ст. 280 КПК України визначає, що після зупинення досудового розслідування проведення слідчих (розшукових) дій не допускається, крім тих, які спрямовані на встановлення місцезнаходження підозрюваного.

Отже, однією з передумов для зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні є обов`язок слідчого провести всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії для здійснення розшуку підозрюваного.

Натомість у оскарженій постанові від 17.01.2019 року не зазначено, які слідчі (розшукові) дії спрямовані на встановлення місця знаходження підозрюваного здійснювались та такі дані не надані стороною обвинувачення під час судового розгляду скарги.

За таких обставин, враховуючи відсутність належного обгрунтування винесення постанови про зупинення, недотримання слідчим вимог ст.ст. 280, 281 КПК України, слідчий суддя визнає скаргу обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, а постанова скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 9, 110, 280, 303, 304, 306, 376 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:
Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого в особливо важливих справах відділу з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених прокурорами та працівниками органів прокуратури Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України радника юстиції ОСОБА_5 від 17.01.2017 року про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001183 від 18.04.2017 року.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1