22.11.2021
Справа № 642/5410/21
Провадження № 1-кс/642/4445/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 листопада 2021 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, -
встановив:
Слідчий Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 , 1983 р.н., підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, вказуючи, що в провадженні другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000361 від 02.08.2021, за підозрою ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.366 КК України.
Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснює Харківська обласна прокуратура.
Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до наказу Головного Управління Національної поліції в Харківській області від 03.03.2021 № 150 о/с капітана поліції ОСОБА_4 переміщено на посаду оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції №3 Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», правоохоронні органи - органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, органи доходів і зборів, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.
У відповідності до ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 6 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про Національну поліцію» під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.
Статтею 8 Закону України «Про національну поліцію» передбачено, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень, та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Згідно із п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини.
Частиною 1 статті 19 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Таким чином, ОСОБА_4 , обіймаючи зазначену посаду, має статус службової особи, оскільки постійно здійснює функції представника влади - працівника правоохоронного органу.
Проте, ОСОБА_4 , у порушення вищевказаних вимог закону, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою підвищення особистих показників праці, діючи умисно та протиправно, зі злочинним умислом, направленим на складання службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, для подальшого їх використання у службових цілях, вчинив кримінальне правопорушення при наступних обставинах.
Так, у квітні 2021 року, більш точна дата та час в ході досудового розслідування не встановлені, ОСОБА_4 , будучи працівником правоохоронного органу, обіймаючи посаду оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції № 3 Харківського районного управління поліції № З ГУНП в Харківській області, маючи спеціальне звання капітана поліції, здійснюючи оперативне супроводження кримінального провадження № 0000077 від 16.08.2021, з метою отримання слідчим, що здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, у Дергачівському районному суді Харківської області ухвали про надання дозволу на проведення обшуку та подальшого проведення обшуку у громадянина ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , вирішив скласти завідомо неправдивий офіційний документ, а саме: протокол допиту свідка.
При цьому ОСОБА_4 розумів, що складений ним завідомо неправдивий офіційний документ - протокол допиту свідка, має юридично значущий характер, підтверджені цим протоколом факти та події здатні спричинити спотворені наслідки правового характеру у вигляді можливості звернення до суду з клопотанням про надання дозволу на проведення обшуку, подальшого його задоволення та отримання відповідної ухвали суду.
При цьому ОСОБА_4 складено протокол допиту у якості свідка ОСОБА_9 , який раніше неодноразово засуджений та веде антисоціальний спосіб життя і з яким він знайомий особисто, так як у 2020 році затримував ОСОБА_9 за вчинення крадіжки.
В подальшому, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою у групі з невстановленою особою, перебуваючи у невстановленому під час досудового розслідування місці, виконуючи доручення слідчого № 149 від 14.04.2021 та у відповідності до ст. 40, ч. 2 ст. 41 КПК України, користуючись повноваженнями слідчого, достовірно знаючи порядок проведення допиту свідка та оформлення відповідного протоколу, 14.04.2021 склав завідомо неправдивий офіційний документ, а саме: протокол допиту свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , достовірно знаючи, що внесені ним особисто до вказаного документу відомості не відповідають дійсності.
При цьому невстановлена особа, діючи за вказівкою ОСОБА_4 , виконала підписи та рукописний текст від імені ОСОБА_10 , а ОСОБА_4 , діючи без згоди та відома останнього, заповнив бланк протоколу допиту свідка ОСОБА_10 та власноручно підписав його.
Відповідно до висновку судової почеркознавчої експертизи № СЕ-19/121 - 21/18075-ПЧ, вбачається, що підписи від імені ОСОБА_9 у протоколі допиту свідка від 14.04.2021, виконані не ОСОБА_9 , а іншою особою. Рукописний запис «Протокол с моих слов записан верно» у протоколі допиту свідка від 14.04.2021, виконаний не ОСОБА_9 , а іншою особою. Підпис від імені ОСОБА_4 у рядку «Допитав:» протоколу допиту свідка від 14.04.2021, виконаний ОСОБА_4 . Рукописні записи у рядку «По суті поставлених запитань повідомляю:» протоколу допиту свідка від 14.04.2021, виконані ОСОБА_4 .
Надалі ОСОБА_4 , на виконання доручення, передав вказаний протокол допиту свідка слідчому, який не будучи обізнаним про злочинні наміри ОСОБА_4 , використав вказаний протокол допиту, як додаток до матеріалів, якими обґрунтував необхідність проведення обшуку у громадянина ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 та отримав ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області, якою було надано дозвіл на проведення обшуку за вказаною адресою.
У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Вільшани Дергачівського району Харківської області, громадянин України, одружений, працюючий оперуповноваженим сектору кримінальної поліції відділу поліції № З Харківського районного управління поліції № З ГУНП в Харківській області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично мешкаючий за адресою: АДРЕСА_3
17.11.2021 ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.366 КК України тобто в складанні службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, що вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами у їх сукупності, зокрема: показами свідка ОСОБА_9 , який повідомив, що підписи від його імені у його протоколі допиту по кримінальному провадженню 0000077 - виконані не ним, свідчення викладені у вказаному протоколі не відповідають дійсності; показами свідка ОСОБА_8 ; протоколом огляду речового доказу - бланку протоколу допиту свідка ОСОБА_9 в рамках кримінального провадження № 0000077; висновком судової почеркознавчої експертизи № СЕ-19/121 -21/18075-ПЧ, з якої вбачається, що підписи від імені ОСОБА_9 у протоколі допиту свідка від 14.04.2021, виконані не ОСОБА_9 , а іншою особою. Рукописний запис «Протокол с моих слов записан верно» у протоколі допиту свідка від 14.04.2021, виконаний не ОСОБА_9 , а іншою особою. Підпис від імені ОСОБА_4 у рядку «Допитав:» протоколу допиту свідка від 14.04.2021, виконаний ОСОБА_4 . Рукописні записи у рядку «По суті поставлених запитань повідомляю:» протоколу допиту свідка від 14.04.2021, виконані ОСОБА_4 .
Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді штрафу від двох до чотирьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки займаючи посаду оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції № 3 Харківського районного управління поліції № З ГУНП в Харківській області, він може використовувати свої зв`язки серед співробітників Головного управління Національної поліції в Харківській області, в тому числі має можливість власним авторитетом незаконно впливати на свідків та/або інших учасників кримінального провадження, з метою схилити їх до зміни показів, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України судом сприймаються лише покази, надані безпосередньо суду, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам іншим шляхом, тому орган досудового розслідування вважає за необхідне і доцільне застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляди особистого зобов`язання, та з метою його дотримання покласти на підозрюваного наступні обов`язки: прибувати до слідчого ТУ ДБР у м. Полтаві, Харківської обласної прокуратури; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утриматися від спілкування зі свідком ОСОБА_9 та не спілкуватись з ним будь-яким способом.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини.
Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання заперечували, зазначивши, що такі самі обв`язки, про які йдеться у клопотанні, вже покладені на ОСОБА_4 , як на особу, яка перебуває в статусі підозрюваного.
Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст..177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно ст..178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
При цьому, додані до клопотання матеріали свідчать про вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 вказаного кримінального правопорушення.
Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
Тобто, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя виходить не з точки зору їх доведеності, а з точки зору допустимості прийти до висновку, що підозрювана особа могла вчинити кримінальні правопорушення за викладених обставин.
Відповідно до приписів ч.1 ст.179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.
В силу ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.
Таким чином, на даній стадії кримінального провадження, слід визнати підозру у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, обґрунтованою та достатньою для того, щоб прийти до висновку про наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою ст. 177 КПК України, а тому слідчий суддя приходить до переконання про необхідність вирішення питання про застосування запобіжного заходу.
Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину відомості про особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку, що підозрюваний може ухилитися від суду, виконання процесуальних обов`язків чи вчинити інше кримінальне правопорушення.
З врахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку, що обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у виді особистого зобов`язання є виправданим і таким, що відповідає кримінально-процесуальному закону та суспільним інтересам, у зв`язку з чим дане клопотання підлягає задоволенню, з покладенням на підозрюваного передбачених ст.194 КПК України відповідних обов`язків.
Керуючись вимогами ст. ст.40, 131,132,176-179,184,ч.5 ст.194 КПК України, слідчий суддя, -
ухвалив:
Клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на два місяці до 16 січня 2022 року.
Покласти на підозрюваного, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого ТУ ДБР у м. Полтаві, Харківської обласної прокуратури та суду за першою вимогою;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- утриматися від спілкування зі свідком ОСОБА_9 та не спілкуватись з ним будь-яким способом.
Строк дії ухвали 60 днів, тобто до 16 січня 2022 року включно.
Попередити підозрюваного, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Контроль за виконанням ухвали суду покласти на слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_11 .
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним у той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Слідчий суддя