Провадження №1-кп/761/2931/2021
В И Р О К
іменем України

01 жовтня 2021 року м. Київ

Шевченківський районний суд м. Києва у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, у кримінальному провадженні , внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 січня 2020 року за №0000100 ,

за обвинуваченням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою технічною освітою, не одруженого,не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого 11 грудня 2017 року Солом`янським районним судом м. Києва за ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 , 70 КК України до 5 місяців арешту, 08 квітня 2021 року вироком Київського апеляційного суду за ч.1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі, відбуває покарання у виді позбавлення волі в ДУ «Житомирська виправна колонія №4»,

- у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України,

ВСТАНОВИВ :

24 січня 2020 року, о 14 годині 35 хвилин , ОСОБА_2 знаходився у вестибюлі станції метрополітену «Лук`янівська» КП «Київський метрополітен» у м. Києві. В цей час у ОСОБА_2 виник злочинний умисел на використання завідомо підробленого документу, а саме пенсійного посвідчення , яке він зберігав при собі , з метою отримання права на безкоштовний проїзд у громадському транспорті.
Реалізуючи свій злочинний умисел , 24 січня 2020 року, о 14 годині 30 хвилин , ОСОБА_2 , проходячи через контрольно-пропускний пункт станції метрополітену «Лук`янівська» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, з метою безоплатного проїзду у громадському транспорті , пред`явив завідомо підроблене пенсійне посвідчення НОМЕР_1 видане 18 листопада 2014 року Пенсійним фондом України на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тим самим використав завідомо підроблений документ , що надавав право безоплатного проїзду у громадському транспорті.
У подальшому, ОСОБА_2 працівниками поліції був запрошений до службового приміщення зазначеної станції метрополітену де вказане пенсійне посвідчення у останнього було вилучено.
Відповідно до інформації наданої Пенсійним фондом України від 07 лютого 2020 року , пенсійне посвідчення (серія НОМЕР_1 ) виготовлено на ім`я ОСОБА_3 .
Згідно висновку експерта №17-3/168 від 06 лютого 2020 року , усі зображення та друковані тексти з лицевого та зворотного боків бланка пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 виданого 18 листопада 2014 року Пенсійним фондом України на ім`я ОСОБА_3 нанесено за допомогою знакодрукуючого пристрою струменевим способом друку.
Бланк пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 виданого 18 листопада 2014 року Пенсійним фондом України на ім`я ОСОБА_3 не відповідає за способом друку спеціальними елементами захисту встановленому зразку аналогічних бланків пенсійного посвідчення , що знаходиться в офіційному обігу на території України.
Таким чином , ОСОБА_2 використав завідомо підроблений документ, тобто вчинив кримінальний проступок , передбачений ч.4 ст. 358 КК України.
Частинами 2,3 ст.381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч.1 ст.302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
До обвинувального акта долучено письмову заяву підозрюваного ОСОБА_4 , яка складена за участі захисника ОСОБА_5 , в якій ОСОБА_4 зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку він беззаперечно визнає, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами.
Також, у вказаній заяві підозрюваний зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Крім того, у цій заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.
Враховуючи викладене, те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву ОСОБА_4 , в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого , суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.
При цьому, у відповідності до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.358 КК України, а саме, використання завідомо підробленого документу.
Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.
ОСОБА_4 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт вчинення ОСОБА_4 кримінального проступку та кваліфікує дії обвинуваченого за ч.4 ст.358 КК України, як використання завідомо підробленого документу..
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Також, суд враховує, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінального проступку, фактичні обставини його вчинення, те, що обвинувачений ОСОБА_4 має постійне місце реєстрації та проживання,офіційно не працює, раніше судимий, не перебуває на обліку у лікаря нарколога,психіатра, щиро розкаюється у вчиненому, його поведінку під час та після вчинення кримінально-протиправних дій .
З урахуванням наведеного, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, призначити ОСОБА_4 покарання у виді арешту, в межах санкції, передбаченої ч.4 ст. 358 КК України.

Водночас, судом встановлено, що вироком Київського апеляційного суду від 08 квітня 2021 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України та засуджено до 5 років позбавлення волі .

Таким чином, у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення за ч.4 ст. 358 КК України до постановлення вироку Київським апеляційним судом від 08 квітня 2021 року за ч.1 ст. 121 КК України ,суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі з застосуванням ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у цьому кримінальному провадженні не обирався.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 слід рахувати з 08 квітня 2021 року (згідно часу його затримання за вироком Київського апеляційного суду від 08 квітня 2021 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст.121 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі ).

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Щодо процесуальних витрат,пов`язаних із залученням експерта, у розмірі 2512 гривень 16 коп., то вони відповідно до вимог ст.124 КПК України повинні бути стягнуті на користь держави з обвинуваченого ОСОБА_4 у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 381-382, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання у виді

арешту на строк 4 (чотири ) місяці.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання за даним вироком більш суворим покаранням за вироком Київського апеляційного суду від 04 квітня 2021 року за ч.1 ст. 121 КК України , остаточно призначити ОСОБА_2 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_2 рахувати з 08 квітня 2021 року.

Речові докази : пенсійне посвідчення № НОМЕР_2 серії НОМЕР_1 , видане Пенсійним фондом України на ім`я ОСОБА_3 ,яке зберігається в експертному пакеті в матеріалах судового провадження - зберігати в матеріалах судового провадження.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, в розмірі 2512 гривень 16 копійок.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1