Справа № 524/9433/18
Провадження 1-кп/524/94/22
УХВАЛА

08.02.2022 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м.Кременчука Полтавської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003475 від 23.09.2018 року відносно вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні прокурором Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 було заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , так як ризики, передбачені ст.. 177 КПК України існують до теперішнього часу, а саме обвинувачений знаходячись на волі може переховуватись від суду, впливати на недопитаного свідка, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності , не має постійного місця проживання та стійких соціальних зв`язків, у зв`язку з чим прокурор просить суд продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 на 60 днів. Суд вислухавши думку учасників кримінального провадження, захисника ОСОБА_4 , яка просить суд у задоволенні клопотання прокурора відмовити , змінити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який , а саме домашній арешт, так як ризики, зазначені прокурором не є актуальними за плином часу, обвинувачений ОСОБА_5 має місце проживання у своєї співмешканки , обвинуваченого ОСОБА_5 , який заперечує проти задоволення клопотання прокурора, так як він не має наміру переховуватися від суду, впливати на недопитаного свідка, має постійне місце проживання та стійкі соціальні зв`язки із своєю співмешканкою, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків:
У відповідності до вимог ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Так, двомісячний строк тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, продовжений ухвалою Автозаводського районного суду м.Кременчука від 21.12.2021 року спливає 18.02.2022 року.
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисного кримінального правопорушення, проти життя та здоров,я особи , яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів.
Вирішуючи клопотання прокурора щодо доцільності продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою, судом також враховуються вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини, згідно з якою обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Застосовуючи вид запобіжного заходу у віді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, може незаконно впливати на недопитаного свідка , вчиняти інші кримінальні правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином, також із ступеня тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення.
Крім того, обвинуваченому ОСОБА_5 висунуте обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, у разі доведення його вини йому може бути призначено покарання за ст.. 121 ч.2 КК України від 7 до 10 років позбавлення волі, обвинувачений немає постійного місця проживання , міцних соціальних зв`язків , офіційно не працює, не має постійного джерела доходу,раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, тому вказане свідчить про наявність ризиків переховування від суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, можливості скоювати інші злочини, здійснити незаконний вплив на свідка. Також вище зазначені ризики свідчать про те , що суд не зможе здійснювати належний контроль за поведінкою обвинуваченого ОСОБА_5 в разі застосування стосовно нього іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.
Отже підстави, за яких судом було застосовано до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та обставини, які при цьому враховувались суд вважає не змінились, а ризики не зменшились .
Вирішуючи клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 з тримання під вартою на домашній арешт суд враховує, що ризики, які дають підстави вважати, що обвинувачений може не виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, є реальними та триваючими, вони виключають можливість зміни запобіжного заходу щодо обвинуваченого на домашній арешт , а альтернативні запобіжні заходи, як вище зазначив суд не забезпечать достатній рівень гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
Враховуючи вищевикладене, а також відсутність підстав вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи можуть забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів.
Даних, які б вказували на неможливість застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не встановлено.
Як визначено в ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Згідно п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбаченістаттями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
З урахуванням вищенаведеного, суд вважає за необхідне не визначати обвинуваченому ОСОБА_5 розмір застави.
Рішенням Конституційного Суду України від 13.06.2019 р. по справі №3-208/2018, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини другої статті 392 Кримінального процесуального кодексу України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
Керуючись ст.ст. 177,178 ,194 , 331 ч.3, ,369, 392 , 394 ч.5, ст. 395 ч.2 п. 1-1 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В

Клопотання прокурора Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 - задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, а саме з 08.02.2022 року до 08.04.2022 року включно .
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 з тримання під вартою на домашній арешт - відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором.

Головуючий суддя : ОСОБА_6