Справа № 629/1689/21
Провадження № 1-кс/629/877/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2021 року слідчий суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_7 по кримінальному провадженню №0000965 від 31.07.2020 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.189 ч.2 КК України, -
встановив:

Старший слідчий СУ ГУНП в Харківській області майор поліції ОСОБА_7 09.09.2021 звернулася до суду з клопотанням, погодженим прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Харківської обласної прокуратури ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави до ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.189 ч.2 КК України.
Підставами для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 слідчий вказує, що у першій половині березня 2021 року, більш точну дату не встановлено, але не пізніше 12.03.2021 ОСОБА_9 , з корисливим мотивом, діючи повторно, запропонував раніше знайомим ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_4 вчинити вимагання частки статутного капіталу ТОВ «Ковчег Сервіс» та ПФ «Інверком» у ОСОБА_12 , на що вказані особи погодилися.

При цьому, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_4 достовірно було відомо, що ОСОБА_12 має у власності частку у статутному капіталі ТОВ «Ковчег Сервіс» та ПФ «Інверком».

З цією метою ОСОБА_9 12.03.2021 близько 14.00, зателефонував ОСОБА_12 на номер мобільного оператора НОМЕР_1 та домовився про зустріч того ж дня о 16-00 год. в його кабінеті за адресою: м.Харків, вул.Полтавський шлях,6, начебто з приводу необхідності отримання юридичних послуг.

У подальшому ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_4 заздалегідь розподілили ролі, спрямовані на скоєння вимагання у відношенні ОСОБА_12 , вирішивши при цьому вчинити моральний і психологічний тиск та залякати останнього, щоб у того склалося переконання про реальність реалізації погроз у разі не виконання ним пред`явленої вимоги про передачу частки статутного капіталу ПФ «Інверком» та ТОВ «Ковчег Сервіс» третім особам.

Згідно з розподіленими функціями ОСОБА_9 разом з ОСОБА_10 повинні були зустрітися з ОСОБА_12 та висунути останньому вимогу щодо передачі частки статутного капіталу ПФ «Інверком» та ТОВ «Ковчег Сервіс» третім особам, виказуючи при цьому погрози застосування в майбутньому насильства безпосередньо у відношенні нього, знищення та пошкодження майна, належного йому і його близьким родичам, якщо він не виконає їх умов. У свою чергу ОСОБА_11 та ОСОБА_4 у відповідності до відведеної їм ролі повинні були підійти до будинку по АДРЕСА_2 та в разі необхідності виконати будь-які дії по команді ОСОБА_9 , з якими підтримували б постійний мобільний зв`язок, з тим щоб забезпечити безперешкодне зникнення з місця події.

Реалізуючи спільний злочинний задум, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_4 12.03.2021 близько 16-00 год. прибули до будинку АДРЕСА_2 , де в одному з офісних приміщень розташований кабінет ОСОБА_12

ОСОБА_9 разом з ОСОБА_10 зайшли до приміщення кабінету ОСОБА_12 , а ОСОБА_11 та ОСОБА_13 залишилися чекати на вході до будинку.

В подальшому, ОСОБА_9 разом з ОСОБА_10 , у відповідності до розподілених функцій, в інтересах усіх співучасників, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність свого наміру, застосовуючи елементи психологічного тиску пред`явили ОСОБА_12 незаконну вимогу передати третім особам частки статутного капіталу ПФ «Інверком» та ТОВ «Ковчег Сервіс». Для більш емоційного підсилення висунутих вимог вони супроводжували свої висловлювання з використанням ненормативної лексики та погроз застосування в майбутньому насильства у відношенні ОСОБА_12 , а також пошкодженням та знищенням особисто його майна та членів його сім`ї.

У свою чергу ОСОБА_12 , сприйнявши вказані погрози як реальні, побоюючись їх застосування у відношенні себе, а також членів своєї сім`ї, перебуваючи в стані напруженості, страху та пригніченості, був змушений в усній формі погодитися на вимоги ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Після цього, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , залишили кабінет ОСОБА_12 та разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_13 з місця події зникли.

Дане кримінальне правопорушення внесене до єдиного реєстру досудових розслідувань 31.07.2020 за №0000965 за ч.2 ст.189 КК України з подальшим об`єднанням з матеріалами кримінального провадження №0000001 від 25.03.2021 за ст.189 ч.4 КК України, із загальним номером №0000965 за ст.189 ч.4,189 ч.2 КК України.

08.09.2021 ОСОБА_13 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, у п.42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду справи по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності, належності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, тому слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_4 до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для обрання щодо нього запобіжного заходу.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, приходжу до висновку про їх наявність, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, у цьому випадку підозрюваний, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню або ж створять загрозу суспільству.

Слідчий суддя вважає, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступень суспільної небезпеки цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку. Беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню, серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.

Слідчий суддя враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, зокрема, згідно якої тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини.

Вивчивши матеріали справи, допитавши підозрюваного ОСОБА_13 , який свою вину у вчинені кримінального правопорушення не визнав, заперечував свою причетність до вчиненого злочину та проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, запропонованого слідчим та прокурором, вислухавши думку захисників ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , які просили відмовити прокурору в задоволенні клопотання, у зв`язку із непричетністю їх підзахисного до вчинення злочину, недопустимістю наданих на підтвердження підозри доказів та недоведеністю ризиків зазначених прокурором, при цьому в разі обрання підозрюваному запобіжного заходу просили застосувати більш м`який альтернативний запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, прокурора, який наполягав на задоволенні клопотання слідчого та обранні підозрюваному ОСОБА_13 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній вчинив умисне корисливе тяжке кримінальне правопорушення, вчинене за попередньою змовою групою осіб, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, не працює, в зв`язку з чим відсутні тісні соціальні зв`язки, раніше не судимий, враховуючи встановлення існування ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України: вірогідність переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на потерпілого та свідків; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється чи вчинення інших кримінальних правопорушень, та оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, підвищену суспільну небезпечність інкримінованого підозрюваному злочину, пов`язаного з вимогою вчинення дій майнового характеру з погрозою застосування насильства над потерпілим та його близькими родичами, вважаю, що застосування до ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнє для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а тому слідчий суддя задовольняє клопотання слідчого та обирає запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою.

Крім того, слідчий суддя враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 року у справі «Марченко проти України» при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, а тому розмір застави підозрюваному ОСОБА_4 не визначає.

Слідчий суддя не ігнорує ті аргументи і доводи, які наводяться захисниками, в тому числі і надану відповідь потерпілого адвоката ОСОБА_12 на адвокатський запит одного з захисників, проте в даному конкретному випадку суд приходить до переконання, що ці аргументи не переважають вимог суспільного інтересу, який полягає у встановленні істини в справі, недопущенню перешкоджання цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки підозрюваного і виконанні процесуальних рішень у справі.

При цьому, суд враховує, що підозрюваний не є особою, щодо якої не може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, відповідно до ч.2 ст.183 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Керуючись ст.ст.177,182,183,194,369-372,395 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_7 по кримінальному провадженню №0000965,задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по кримінальному провадженню №0000965 від 31.07.2020, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою визначити до 15.10.2021.

Копію даної ухвали негайно вручити підозрюваному та його захисникам.

Копію даної ухвали негайно направити начальнику Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» для виконання, слідчому та прокурору, для відома.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня оголошення ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1