Справа № 331/6506/21
Провадження № 1-кс/331/2011/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 листопада 2021 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду в м. Запоріжжі, клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001020 від 25.11.2021 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, освіта професійно-технічна, сімейний стан одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого.

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ ВП №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням.
В обґрунтування клопотання зазначено, що 25 листопада 2021 в період часу з 03 год. 00 хв. до 03 год. 15 хв., ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , знаходячись у будинку АДРЕСА_3 , шляхом відкриття замка вхідних дверей зазначеної квартири раніше заготовленими відмичками, незаконно проник до квартири АДРЕСА_4 , звідки таємно намагався викрасти майно, яке належить потерпілому ОСОБА_8 , а саме: п`ять купюр номіналом 1 (один) долар США, вартістю 26 грн. 92 коп. за одну купюру загальною вартістю 134 грн., 60 коп. згідно курсу НБУ станом на 25.11.2021 р.; одну купюру номіналом 20 (двадцять) долар США, вартістю 538 грн. 40 коп. згідно курсу НБУ станом на 25.11.2021 р., а всього майна на загальну суму 673 грн. 60 коп., чим намагався спричинити ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вказану суму, але не довів злочин до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівниками охорони у другому під`їзді зазначеного будинку та в подальшому переданий працівникам поліції.

Органом досудового розслідування дії підозрюваного ОСОБА_5 кваліфіковані зач. 3 ст.15, ч. 3 ст. 185 КК України.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину, підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні доказами.
Органом досудового розслідування встановлена наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
25.11.2021 року о 09 годині 40 хвилини ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
25.11.2021 року о 18 годині 30 хвилин ОСОБА_5 в присутності захисника ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.
На підставі викладених обставин, слідчий просить слідчого суддю обрати у відношенні ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді триманні під вартою.
Прокурор в судовому засіданні внесене клопотання підтримав, просив його задовольнити за викладеними вище мотивами та обґрунтування.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечувала, посилаючись на те, що ризики, на які посилається прокурор, нічим не підтверджені. Підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, дружину, двох малолітніх дітей на утриманні, має постійне місце проживає, має джерело доходу, позитивно характеризується за місцем проживання. Просила слідчого суддю в задоволенні клопотання органу досудового розслідування відмовити та застосувати більш м`який запобіжний захід.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав позицію свого захисника, в задоволенні клопотання слідчого просив відмовити.
Слідчий суддя, розглянувши клопотання та надані матеріали, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, дійшов наступного висновку.
Згідно з положеннями ст. ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Клопотання слідчого вмотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлена причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 15, ч. 3 ст. 185 КК України та наявні ризики того, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Частина ч. 2 ст. 194 КПК України, передбачає обов`язок слідчого судді, суду постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 цієї статті, а саме: наявність обґрунтованої підозри, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Виходячи із приписів ст. 184 КПК України слідчий (прокурор), як в клопотанні, так і в суді, зобов`язаний зазначити один або кілька ризиків, вказаних у ст. 177 КПК України, послатися на обставин, на підставі яких він дійшов висновку про наявність такого ризику або ризиків у вигляді відповідних дій підозрюваного, і на докази, що підтверджують ці обставини.

Проте, прокурором в судовому засіданні не доведено існування всіх тих ризиків, на які робиться посилання в клопотанні в обґрунтування обрання відносно підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня («Панченко проти Росії»). Ризик втечі має оцінюватися факторами, пов`язаними з характером особи, її моральністю, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови»).

Враховуючи те, що під час розгляду клопотання прокурором також не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених в клопотанні (п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України), то слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Згідно ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Згідно ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; 5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; 6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; 7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 9) носити електронний засіб контролю.

Матеріалами, доданими до клопотання встановлено, що ОСОБА_5 не має судимості і раніше до кримінальної відповідальності не притягався, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, має постійне місце проживання, за місцем проживання з боку сусідів характеризується з позитивного боку, одружений має на утриманні двох малолітніх дітей, офіційно не працевлаштований, проте має джерело доходу, виконуючи роботи по ремонту автомобілів, що свідчить про міцність соціальних зв`язків та виключає його можливість переховуватись від органу досудового розслідування, при цьому прокурором не наведено суду жодних прикладів поведінки підозрюваного, які могли б свідчити про існування такого ризику, як незаконний вплив на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні або перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, оскільки як встановлено в судовому засіданні, в даному кримінальному провадженні очевидцем злочинної діяльності ОСОБА_5 є тільки свідок ОСОБА_9 .

Аналізуючи обставини справи, дані про особу підозрюваного, запропоновані законодавцем запобіжні заходи, слідчий суддя приходить до висновку, що в даній конкретній справі, найбільш дієвим заходом процесуального примусу попереджувального характеру, застосованим до підозрюваного ОСОБА_5 може бути домашній арешт із покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 184, 193-195 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ ВП№2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001020 від 25.11.2021 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.
Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

- не залишати місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з 22-00 години вечора до 06-00 години ранку наступного дня без дозволу слідчого, прокурора, чи суду;
- з`являтися до органів досудового розслідування або суду, за першим викликом та у призначений час;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.
Строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановити строком на два місяці до 26 січня 2022 року включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на відповідний структурний підрозділ Національної поліції України.

Роз`яснити органу Національної поліції, що вони повинні негайно поставити на облік ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і повідомити про це слідчому судді.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1