У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2021 року

м.Харків

справа № 638/11907/21

провадження №1-в/638/567/21

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

засудженого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції заяву засудженого ОСОБА_4 про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання, ІНФОРМАЦІЯ_1 , з середньою освітою, неодруженого, громадянина України, українця, до засудження непрацевлаштованого, до засудження був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , до засудження проживав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 14 грудня 2004 року Лозівським міським судом Харківської області за статтями 185 частиною другою, 304, 70 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробування, іспитовий строк встановлено на 2 роки;

- 02 жовтня 2009 року Дзержинським районним судом міста Харкова за статтями 309 частиною першою, 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі. Звільнений 06 січня 2011 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 5 місяців 29 днів за постановою від 29 грудня 2010 року Первомайського районного суду Харківської області, відповідно до вимог статті 81 КК України,

засудженого 07 серпня 2015 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за статтею 121 частиною першою КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк встановлено на 3 роки.

Вироком Апеляційного суду Харківської області від 05 листопада 2015 року вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 07 серпня 2015 року в частині призначеного покарання скасовано, призначено нове покарання за статтею 121 частиною першою КК України у виді 6 років позбавлення волі, в решті вирок залишено без змін,

у с т а н о в и в:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання на підставі статті 81 КК України, засудженого 07 серпня 2015 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за статтею 121 частиною першою КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки.

Вироком Апеляційного суду Харківської області від 05 листопада 2015 року вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 07 серпня 2015 року в частині призначеного покарання скасовано. Призначено нове покарання за статтею 121 частиною першою КК України у виді 6 років позбавлення волі. Строк відбування покарання обчислено з дня фактичного затримання.

Заява обґрунтована тим, що засуджений відбуває покарання з 21 грудня 2015 року, у ДУ «Олексіївська виправна колонія (№ 25)» відбував покарання з 21 січня 2016 року.

За час відбування покарання допустив одне порушення встановленого порядку відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, а саме: було оголошено догану. На теперішній час стягнення погашене у встановленому законом порядку. Має п`ять заохочень. Позитивно характеризується адміністрацією установи, регулярно приймає участь в заходах виховного характеру, бере активну участь у суспільному житті колонії, спортивних заходах, працевлаштований на виробництві у швейному цеху на посаді швача, підтримує соціально корисливі зв`язки з рідними, по відношенню до інших засуджених неконфліктний, вину у скоєному злочині визнав, щиро розкаявся, чим довів, що став на шлях виправлення.

Прокурор у судовому засіданні пояснив, що засуджений характеризується позитивно, однак відсутні документи щодо його офіційного працевлаштування, стосовно вказаної заяви про умовно-дострокове звільнення покладався на розсуд суду.

Засуджений заяву підтримав, просив звільнити його умовно-достроково від відбування покарання, зазначив, що своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Дослідивши матеріали особової справи засудженого, витребувані за запитом суду документи, а також заяву з доданими до неї документами, суд доходить такого висновку.

ОСОБА_4 засуджений 07 серпня 2015 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за статтею 121 частиною першої КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк встановлено на 3 роки. Вироком апеляційного суду Харківської області від 05 листопада 2015 року вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 07 серпня 2015 року в частині призначеного покарання скасовано. Призначено нове покарання за статтею 121 частиною першою КК України у виді 6 років позбавлення волі. Строк відбування покарання обчислено з дня фактичного затримання. В решті вирок залишено без змін.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 21 грудня 2015 року, а кінець строку відбування покарання 21 грудня 2021 року.

Засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 21 грудня 2015 року. Під час тримання в державній установі «Харківська установа виконання покарань (№ 27)» вимоги режиму тримання не порушував, адміністрацією установи не заохочувався, до праці не залучався.

З 21 січня 2016 року відбуває покарання в державній установі «Олексіївська виправна колонія (№ 25)». За час відбування покарання допустив одне порушення встановленого порядку відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, а саме: було оголошено догану. Після проведення виховної роботи та залучення засудженого до суспільно-корисної праці він змінив своє ставлення до відбування покарання на краще. На теперішній час стягнення погашене у встановленому законом порядку. П`ять разів заохочувався. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт з благоустрою установи ставиться сумлінно. Згідно з графіком приймає участь у неоплатних роботах з благоустрою території відділення, до яких ставиться добре, не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

За весь період відбування покарання ОСОБА_4 характеризується позитивно.

Вказані обставини підтверджуються характеристикою засудженого ОСОБА_4 від 13 серпня 2021 року.

Станом на 20 вересня 2021 року невідбута частина строку покарання складає 3 місяці 1 день.

Відповідно до довідки про заохочення та стягнення засудженого ОСОБА_4 , виданою адміністрацією державної установи, останньому оголошувалося п`ять подяк: 21 липня 2016 року, 31 липня 2017 року, 23 травня 2018 року, 23 квітня 2019 року, 24 липня 2020 року, за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці. Має одне стягнення, а саме, 08 лютого 2016 року ОСОБА_4 було оголошено догану за неввічливу поведінку до іншого засудженого, яке погашено.

У роз`ясненнях Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які викладені в постанові Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26 квітня 2002 року, зазначено, що суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії.

Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб.

Згідно з частиною другою статті 67 КВК України засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Відповідно до статті 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:

1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин;

2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі;

3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Відповідно до частиною другою статті 81 КК України обов`язковою складовою для прийняття судом рішення про безумовне умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного вироком суду кримінального покарання, є сумлінна поведінка та ставлення до праці засудженого, як умова доведеності виправлення останнього.

Крім того, згідно з роз`ясненнями, які містяться у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26 квітня 2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого та якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Статтею 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Статтею 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироку суд вирішує питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Зважаючи на вищевикладене, беручи до уваги, що засуджений ОСОБА_4 довів своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, що він став на шлях виправлення, враховуючи, що станом на 20 вересня 2021 року невідбута частина призначеного покарання складає 3 місяці 1 день, засуджений відбув більше ніж дві третини призначеного покарання, суд вважає, що до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Враховуючи викладене, наявність доказів, які свідчать про те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, з урахуванням положень статті 81 КК України суд доходить висновку про задоволення заяви засудженого ОСОБА_4 та звільнення ОСОБА_4 умовно-достроково від призначеного йому покарання.

Керуючись статтями 537, 539 КПК України, статтею 81 КК України, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання - задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 07 серпня 2015 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за статтею 121 частиною першою КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі статті 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки, вироком Апеляційного суду Харківської області від 05 листопада 2015 року вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 07 серпня 2015 року в частині призначеного покарання скасовано, призначено нове покарання за статтею 121 частиною першою КК України у виді 6 років позбавлення волі, в іншій частині вирок залишено без змін, звільнити умовно-достроково на невідбутий строк 3 (три) місяці 1 день.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено та проголошено 20 вересня 2021 року.

Суддя ОСОБА_1