Справа № 159/4507/21
Провадження № 1-кп/159/462/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
про продовження строків тримання під вартою
07 грудня 2021 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000289 про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Вербка Ковельського району Волинської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 ,
який обвинувачується, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 185 КК України,

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Ковельського міськрайонного суду Волинської області знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за частиною третьою статті 185 КК України.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк тримання під вартою спливає 09.12.2021.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , оскільки ризики, які існували під час обрання запобіжного заходу не перестали існувати, крім того, до спливу строку тримання під вартою судовий розгляд кримінального провадження не може бути завершений.

Захисник звернувся з клопотанням про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 . Клопотання мотивоване тим, що як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності не притягувався, а тому у випадку навіть і визнання його винним, можливо буде застосувати положення статті 75 КК України, тому подальше його тримання під вартою є необґрунтованим. Крім того, ОСОБА_4 позитивно характеризується за місцем свого проживання та за його межами. Щодо стану здоров`я обвинуваченого, вказує, що за час тримання під вартою стан здоров`я останнього значно погіршився після перенесеної хвороби на COVID-19. Ззазначає, що останній утримується під вартою поза розумними строками, які необхідні для забезпечення належної поведінки особи на час вирішення справи, що не відповідає вимогам частини третьої статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Крім того, головою Одеського регіонального відокремленого підрозділу Міжнародної громадської організації «Міжнародна Академія Козацтва» у м. Одесі ОСОБА_6 подано клопотання, у якому просять відпустити ОСОБА_4 під нагляд козацького суспільства ГО «Міжнародна Академія Козацтва».
Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 , кожен окремо, проти продовження строку тримання під вартою заперечують. Просили задовольнити клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суду пояснили, що ОСОБА_4 бере активну участь у громадському житті, у тому числі є активним членом ГО «Міжнародна Академія Козацтва», де зарекомендував себе з позитивної сторони та громадська організація ручається за його бездоганну поведінку у випадку зміни запобіжного заходу, про що клопоче перед судом.
Заслухавши учасників судового засідання, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини третьої статті 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вирішуючи питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у пункті 79 рішення у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011, згідно якої питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , згідно із статтею 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років.
З огляду на відсутність постійного джерела доходу та спосіб життя доведеним є передбачений пунктом 5 частини першої статті 177 КПК України ризик можливого вчинення нових кримінальних правопорушень.

Ризик передбачений пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України щодо можливого переховування від органу досудового розслідування та суду є також доведеним, про що свідчать матеріали екстрадиції.

Щодо стану здоров`я обвинуваченого, суд звертає увагу, що ОСОБА_4 не позбавлений права отримувати медичну допомогу в ДУ «Луцький слідчий ізолятор».
Посилання обвинуваченого та його захисника щодо зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт є необґрунтованим, оскільки, в судовому засіданні не отримано відомостей щодо обставин, які б переважили ризики, передбачені статтею 177 КПК України, тому суд доходить до переконання, що застосування інших, більш м`яких альтернативних запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних прав та обов`язків, що безпосередньо впливає на дотримання розумних строків судового розгляду.

За вказаних обставин, враховуючи, що судове провадження у даній справі Ковельським міськрайонним судом не закінчено, беручи до уваги необхідність виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, враховуючи суспільну небезпечність інкримінованого кримінального правопорушення, яке пов`язано з посяганням на недоторканність власності та житла, зважаючи на доведеність прокурором наявності всіх обставин, передбачених частиною першою статті 194 та частиною третьою статті 199 КПК України, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки наразі не змінилися та продовжують існувати ризики, передбачені пунктами 1, 5 частини першої статті 177 КПК України.

За таких обставин, суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної поведінки обвинуваченого, тому необхідно обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 (шістдесят) днів.

Відповідно до частини четвертої статті 183 КПК України суд не визначає розмір застави.

На підставі викладеного і керуючись статтями 176-178, 183, 184, 193, 194, 196, 198, 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання прокурора - задовольнити.
Продовжити обвинуваченомуОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на 60 днів - до 04 лютого 2022 року включно без права застави.
У задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного судупротягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя Ковельського

міськрайонного суду Юлія ШЕРГІНА