ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/3987/21 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/3126/21 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

в режимі відеоконференції

засудженого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Жовтневого районногосуду м. Харкова від 26 серпня 2021 року у відношенні ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Жовтневого районногосуду м. Харкова від 26 серпня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про вирішення питання щодо сумнівів та протиріч під час виконання вироків.

Прийняте рішення суд вмотивував тим, що подане ОСОБА_7 клопотання не може бути вирішено Жовтневим районним судом м. Харкова, як судом, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, а саме Московський районний суд м. Харкова, як суд, який ухвалив обидва вироки щодо ОСОБА_7 , має уточнити своє рішення, оскільки мають місце суперечності у резолютивній частині вироку Московського районного суду м. Харкова від 21.08.2018, а не суперечності під час його виконання.
Засуджений, не погодившись з таким судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду від 26.08.2021 року скасувати та постановити нову, якою вирішити питання щодо суперечностей, дослідити матеріали особової справи, аудіо -відео запис Жовтневого районного суду м. Харкова, ухвалу Харківського апеляційного суду від 22.03.2021 року, ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 19.05.2021 року.

Посилається на постанову Верховного Суду України від 21.12.1990 року щодо вирішення питань, пов`язаних із виконанням вироку. Коли вирок виконується за межами районного суду, яким постановив вирок, ці питання розв`язує суд за місцем виконання вироку. Оскільки ухвала Московського районного суду м. Харкова від 08.04.2019 року про уточнення вироку Московського районного суду м. Харкова від 14.10.2011 року ухвалена в процесі виконання вироку, то посилання Жовтневого районного суду м. Харкова щодо юрисдикції суду для вирішення питання стосовно суперечностей є необгрунтованою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого, думку прокурор, який частково підтримав апеляційні вимоги засудженого, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла наступного.

З матеріалів особової справи засудженого встановлено, що вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 07.10.2009 року ОСОБА_7 був засуджений за ч. 2 ст. 121 КК України та йому призначено покарання 5 років позбавлення волі, від відбування якого звільнено на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 роки з покладенням визначених у вироку обов`язків. Крім того, вказаним вироком ОСОБА_7 на підставі ст. 72 КК України в строк призначеного покарання зараховано строк тримання під вартою з 16 травня 2005 року по 02 серпня 2007 року, тобто два роки два місяці та сімнадцять днів. Вироком Московського районного суду м. Харкова від 14.10.2011 ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 190 КК України до 2 років обмеження волі. Відповідно до ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 07.10.2009 та остаточно призначено покарання у виді 5 років 1 дня позбавлення волі.
Вирок набрав законної сили 13.12.2011 року.
Вироком Московського районного суду м. Харкова від 21.08.2018 ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Московського районного суду м. Харкова від 14.10.2011 та остаточно призначено покарання у виді 5 років 1 місяць позбавлення волі.
Вказаний вирок суду був оскаржений в апеляційному порядку, однак прокурор та обвинувачений від поданих апеляційних скарг відмовилися, у зв`язку із чим апеляційне провадження було закрито. Одночасно відповідно до ухвали Харківського апеляційного суду від 29.01.2019 року ОСОБА_7 в строк відбування покарання було зараховано строк попереднього ув`язнення з 26.03.2018 року по 29.01.2019 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Таким чином вирок від 21.08.2018 року набрав законної сили 29.01.2019 року.
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 08.04.2019 уточнено вирок Московського районного суду м. Харкова від 14.10.2011 відносно ОСОБА_7 , доповнено його резолютивну третім абзацом такого змісту: «Відповідно до ст. 72 КК України суд вважає за необхідне ОСОБА_7 в рахунок відбування покарання зарахувати його перебування під вартою з 16 травня 2005 року по 02 серпня 2007 року, тобто два роки два місяці та сімнадцять днів».
З наданих суду матеріалів встановлено, що покарання за вироками Московського районного суду м. Харкова від 14.10.2011 року та від 21.08.2018 року було призначене без урахування тієї обставини, що попереднім вироком Нововодолажського районного суду Харківської області ОСОБА_7 в рахунок відбування покарання зараховано його перебування під вартою з 16 травня 2005 року по 02 серпня 2007 року, тобто два роки два місяці та сімнадцять днів. Наведені вироки вже набрали законної сили, ухвала Московського районного суду м. Харкова від 08.04.2019 року, якою уточнено вирок Московського районного суду м. Харкова від 14.10.2011 року, була постановлена вже після набрання законної сили останнім вироком від 21.08.2018 та під час його виконання, а тому зазначені в ній уточнення не були враховані при призначенні покарання за вироком від 21.08.2018 року, що вплинуло на правильність призначення покарання.
Відповідно до ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Враховуючи конкретні обставини даного кримінального провадження, усунути допущені помилки при призначенні покарання можливо лише в порядку ст. 537 КПК України, оскільки положення КПК України не визначають іншого можливого способу усунення протиріч, які виникли при призначенні покарання, у випадку коли вирок набрав законної сили. Крім того, положення пункту 14 ч. 1 ст. 537 КПК України, які передбачають, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 КПК України, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, не розкривають поняття «всякого роду сумніви та протиріччя», тому зазначене має тлумачитися ширше, з огляду на можливість покращення становища засудженого. Згідно ч. 2 ст. 539 КПК України передбачено можливість подання клопотання, пов`язаного з виконанням вироку, відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України, як до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання (п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України), так і до суду, який ухвалив вирок (п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України).
Враховуючи, що питання про правильність призначеного покарання виникло під час виконання вироку, висновки місцевого суду про те, що мають місце суперечності в резолютивній частині вироку від 21.08.2018 року, а не суперечності під час його виконання, у зв`язку із чим рішення має уточнити суд, який ухвалив обвидва вироки, а саме Московський районний суду м. Харкова, є помилковими. Крім того, суд не може ухвалою уточнити строк призначеного вироком покарання. Посилання на ту обставину, що обидва вироки та ухвала від 08.04.2019 року ухвалені під головуванням одного і того ж судді іншого суду, не позбавляє суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, обов`язку розглянути та вирішити клопотання засудженого, подане на підставі п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України.

Крім того, встановлено, що ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 19.05.2021 року було відмовлено в задоволенні клопотання засудженого про усунення протиріч, що виникають при виконанні вироку.

За наведених обставин колегія суддів вважає необхідним частково задовольнити апеляційні вимоги ОСОБА_7 , скасувавши ухвалу суду від 26.08.2021 року, та постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання засудженого, врахувати при виконанні вироку Московського районного суду м. Харкова від 21.08.2018 року ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 08.04.2019 року, якою уточнено вирок Московського районного суду м. Харкова від 14.10.2011 року відносно ОСОБА_7 , та доповнено його резолютивну частину третім абзацом, яким ОСОБА_7 відповідно до ст. 72 КК України в рахунок відбування покарання зараховано його перебування під вартою з 16 травня 2005 року по 02 серпня 2007 року, тобто два роки два місяці та сімнадцять днів.
Підстав для дослідження звуко та відеозапису судового засідання, про що просить апелянт, не вбачається, оскільки останнім не наведено для цього достатніх доводів, які б обгрунтовували таку необхідність.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409 КПК України,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу Жовтневого районногосуду м. Харкова від 26 серпня 2021 року у відношенні ОСОБА_7 скасувати.

Постановити свою ухвалу, якою клопотання засудженого ОСОБА_7 задовольнити частково. При виконанні вироку Московського районного суду м. Харкова від 21.08.2018 року врахувати ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 08.04.2019 року, якою уточнено вирок Московського районного суду м. Харкова від 14.10.2011 року відносно ОСОБА_7 , та доповнено його резолютивну частину третім абзацом, яким ОСОБА_7 відповідно до ст. 72 КК України в рахунок відбування покарання зараховано його перебування під вартою з 16 травня 2005 року по 02 серпня 2007 року, тобто два роки два місяці та сімнадцять днів.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: