Справа № 134/10/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2022 року смт. Крижопіль

Крижопільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Крижопіль Вінницької області кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 вересня 2021 року за № 0000210, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Ковалівка Немирівського району Вінницької області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, до засудження непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 01.11.2004 року Замостянським районним судом м. Вінниці за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;

- 16.03.2007 року Староміським районним судом м. Вінниці за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 190 КК України, з урахуванням положень ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років;

- 05.06.2012 року Замостянським районним судом м. Вінниці за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

- 15.11.2012 року Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 304 КК України, з урахуванням положень ст. ст. 70, 71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років;

- 18.06.2020 року Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 390 КК України,

встановив:

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 18.06.2020 року засуджений за ч. 2 ст. 190 КК України до 2 років обмеження волі.
З 31.12.2020 року ОСОБА_4 відбував покарання в ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)».
13.01.2021 року ОСОБА_4 було направлено для відбуття покарання у виді обмеження волі до Держаної установи «Крижопільський виправний центр (№ 113)» (далі - ДУ «Крижопільський ВЦ (№ 113)»), що знаходиться за адресою: с. Городківка, вул. Благовіщенська, 106, Тульчинського району Вінницької області.
При прибутті в установу 19.01.2021 року ОСОБА_4 під підпис був ознайомлений з вимогами Кримінально-виконавчого кодексу України та нормативно-правових актів, що регламентують порядок та умови відбування покарань засудженими до обмеження волі, в тому числі був ознайомлений з вимогами ст. 390 КК України, а саме попереджений про дотримання режиму утримання, про правила поведінки в громадських місцях, а також про кримінальну відповідальність за порушення та невиконання вищезазначених вимог.
Разом з тим, за час відбування покарання в ДУ «Крижопільський ВЦ (№ 113)» ОСОБА_4 на шлях виправлення не став та умисно порушував вимоги режиму відбування покарання, за що на законних підставах 7 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, а саме:
- на підставі постанови № 14 від 19.01.2021 на ОСОБА_4 накладено стягнення у виді попередження, оскільки він порушив правила спілкування з представниками установи, чим порушив вимоги абз. 1, 2, 5, 8 п. 3 розділу 2 «Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань», затверджених наказом Міністерства юстиції України № 2823/5 від 28.08.2018;
- на підставі постанови № 31 від 11.02.2021 - накладено стягнення у виді догани, оскільки ОСОБА_4 курив у коридорі житлового гуртожитку, чим порушив вимоги абз. 15 п. 4 розділу 2 «Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань», затверджених наказом Міністерства юстиції України № 2823/5 від 28.08.2018;
- на підставі постанови № 92 від 05.07.2021 - накладено стягнення у виді поміщення до дисциплінарного ізолятора на 10 діб, оскільки ОСОБА_4 вжив алкогольні напої, чим порушив вимоги абз. 7 п. 4 розділу 2 «Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань», затверджених наказом Міністерства юстиції України № 2823/5 від 28.08.2018 та п. 2 ч. 5 ст. 59 КВК України;
- на підставі постанови № 32 від 22.07.2021 - накладено стягнення у виді поміщення до дисциплінарного ізолятора на 7 діб, оскільки ОСОБА_4 вжив алкогольні напої, чим порушив вимоги абз. 7 п. 4 розділу 2 «Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань», затверджених наказом Міністерства юстиції України № 2823/5 від 28.08.2018 та п. 2 ч. 5 ст. 59 КВК України;
- на підставі постанови № 112 від 20.08.2021 - накладено стягнення у виді догани, оскільки ОСОБА_4 порушив правила спілкування з представниками установи, чим порушив вимоги абз. 1, 2, 5, 8 п. 3 розділу 2 «Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань», затверджених наказом Міністерства юстиції України № 2823/5 від 28.08.2018;
- на підставі постанови № 35 від 25.08.2021 - накладено стягнення у виді поміщення до дисциплінарного ізолятора на 10 діб, оскільки ОСОБА_4 намагався придбати та зберігати речовини і вироби, заборонені до використання в установі, чим порушив вимоги абз. 3, 8, 11 п. 4 розділу 2 «Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань», затверджених наказом Міністерства юстиції України № 2823/5 від 28.08.2018;
- на підставі постанови № 171 від 26.11.2021 - накладено стягнення у виді догани, оскільки ОСОБА_4 був відсутній в строю під час поіменної перевірки засуджених, чим порушив абз. 2 п. 3 розділу 2 «Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань», затверджених наказом Міністерства юстиції України № 2823/5 від 28.08.2018.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 390 КК України, тобто в ухиленні від відбування покарання у виді обмеження волі, а саме - в систематичному порушенні встановлених правил проживання особою, яка відбуває покарання у виді обмеження волі.
05 січня 2022 року між прокурором Крижопільського відділу Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості у вчиненні вказаного кримінального правопорушення на таких умовах: ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у інкримінованому йому діянні, передбаченому ч. 1 ст. 390 КК України, а саме - в систематичному порушенні встановлених правил проживання особою, яка відбуває покарання у виді обмеження волі, в зв`язку з чим зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі обвинувачення у судовому провадженні; обставиною, яка пом`якшує покарання, є щире каяття; обставиною, що обтяжує покарання, є рецидив злочинів; сторони погодили призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 3 (три) місяці, враховуючи, що у ОСОБА_4 є невідбута частина покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 18.06.2020 року у виді 11 (одинадцяти) місяців 11 (одинадцяти) днів обмеження волі, на підставі ч. 1 ст. 71, п. б ч. 1 ст. 72 КК України шляхом часткового приєднання, остаточне покарання ОСОБА_4 сторони визначили у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 7 (сім) місяців.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 390 КК України, яке відповідно до ст. 12 цього ж Кодексу є нетяжким злочином. Обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнає повністю, цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та просить затвердити угоду про визнання винуватості.

Позицію обвинуваченого ОСОБА_4 підтримала його захисник ОСОБА_5 .

Прокурор ОСОБА_3 пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та просить затвердити угоду.

Окрім того, до вступу вироку у законну силу просить обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, адже в разі затвердження угоди про визнання винуватості він засуджується до реального покарання у виді позбавлення волі, тому враховуючи, що на даний час він відбуває покарання в ДУ «Крижопільський ВЦ (№ 113)» обвинувачений може ухилятися від відбування покарання, вчиняти нові злочини.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Зміст угоди про визнання винуватості, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст. ст. 469, 472 КПК України, підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 цього Кодексу, для відмови в затверджені угоди не встановлено. Прокурором при вирішенні питання про укладення угоди враховані обставини, визначені ст. 470 КПК України.

Узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, інтересам суспільства не суперечить, визначена згідно із законом, є справедливою, необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень. При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Зокрема, враховано, що ОСОБА_4 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, що пом`якшує йому покарання, наявність обставини, що обтяжує покарання рецидиву злочинів.

Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, наявність декількох обставин, які пом`якшують покарання, а також наявність однієї обставини, яка обтяжує покарання, суд дійшов висновку про те, що укладену між прокурором і обвинуваченим угоду про визнання винуватості слід затвердити та призначити останньому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі.

При цьому, враховуючи особу обвинуваченого, до вступу вироку у законну силу йому слід обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою, адже він засуджується до реального покарання у виді позбавлення волі, а тому перебуваючи на волі, обвинувачений може ухилятись від відбування покарання, вчиняти нові злочини. Лише запобіжний захід у виді тримання під вартою може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 314, 368, 370, 374-376, 475 КПК України, суд -

ухвалив:

Укладену 05 січня 2022 року між прокурором Крижопільського відділу Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 угоду про визнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 390 КК України, - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 390 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 3 (три) місяці.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднати невідбуте ОСОБА_4 покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 18.06.2020 року та на підставі п. б ч. 1 ст. 72 КК України призначити йому остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік 7 (сім) місяців.

Обрати ОСОБА_4 до вступу вироку у законну силу запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 21 січня 2022 року.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України. Апеляційна скарга подається через Крижопільський районний суд Вінницької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя