В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" січня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши в залі суду в м. Києві у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003361 від 20.11.2021 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Березова Балка Вільшанського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, який не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий: 01.10.2012 році Ольшанським районним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України позбавлення волі на строк 1 рік 3 місяці, на підставі 75 КК України звільнити з іспитовим строком на 1 роки; 10.07.2013 році Ольшанським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 сг. 186 КК України позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць; 23.11.2020 році Дніпровським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 186 КК України, отримав покарання у вигляді позбавлення волі на строк у вигляді 5 років, на підставі 75 КК України звільнити з іспитовим строком на З роки.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

20 листопада 2021 року приблизно о 20 годині 40 хвилин, ОСОБА_3 , перебував за адресою: м. Київ, вул. Братиславська, 11, поблизу будівельного гіпермаркету «Епіцентр», де у останнього виник злочинний умисел спрямований на повторне вчинення таємного викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до автомобіль марки Мерседес 208, білого кольору державний номерний знак НОМЕР_1 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне викрадення чужого майна, пов`язаного з проникненням до автомобіль марки Мерседес 208, білого кольору державний номерний знак НОМЕР_1 , з метою особистого протиправного збагачення, усвідомлюючи небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає та не зможе завадити вчиненню протиправних дій, ОСОБА_3 підійшов до передніх водійських дверей почав ліктем правої руки вибивати скло даних дверей.

Далі продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_3 , розбивши скло, простягнувши руку в отвір, заліз правою рукою та відчинив двері та проник до автомобіля марки Мерседес 208, білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 . В подальшому повторно таємно викрав із даного автомобіля наступні речі: запасне колесо із гумою «Росава» та металевим диском Я14 вартістю 600 гривень 00 копійок, зарядний пристрій чорного кольору вартістю 59 гривень 40 копійок, мобільний телефон «Самсунг» чорного кольору із сім- картою «Лайф» вартістю 215 гривень 00 копійок.

Завершивши свої злочинні дії, ОСОБА_3 , зберігаючи при собі викрадене майно, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном мав змогу розпорядившись на власний розсуд, чим завдали потерпілому ОСОБА_7 матеріального збитку на загальну суму 874 гривні 40 копійок.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_8 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю, щиро розкаявся показавши, що 20 листопада 2021 року приблизно о 20 годині 40 хвилин, у місті Києві, по вулиці Братиславська, 11, розбивши скло, простягнувши руку в отвір, заліз правою рукою та відчинив двері та проник до автомобіль марки Мерседес 208, білого кольору. В подальшому викрав із даного автомобіля наступні речі: запасне колесо із гумою «Росава» та металевим диском Я14, зарядний пристрій чорного, мобільний телефон «Самсунг».

Покази ОСОБА_8 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_8 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_8 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка) вчиненій повторно, поєднане з проникненням у інше сховищета кваліфікує його дії за ч.3 ст.185 КК України.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, суд не вбачає.

Суд враховує, що обвинувачений на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, зареєстрований та має постійне місце проживання, раніше судимий, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що вказаний злочин відноситься до категорії тяжких злочинів, думку державного обвинувача, особи винуватого та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі.

Відповідно до абз. 4 п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року № 7 Частиною 2 статті 75 КК передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту частини 3 статті 78 КК, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

Зважаючи на те, що ОСОБА_3 засуджений вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, а дане кримінальне правопорушення вчинене 20 листопада 2021 року під час іспитового строку, тому у відповідності до ч. 3 ст. 78 КК України ОСОБА_3 потрібно призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України.

При цьому, суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Питання щодо речових доказів у кримінальному проваджені, суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати суд вирішує відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлений.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Відповідно до вимог ст. 71 КК України приєднати до покарання, призначеного даним вироком, частково невідбуту частину покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 23.12.2020 року і остаточно призначити ОСОБА_3 покарання за сукупністю вироків у виді 5 (п`яти) років 6 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з 21.11.2021 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Речові докази у кримінальному провадженні: диск DVD-R, що зберігається в матеріалах кримінального провадження - залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1