Справа № 158/229/21
Провадження № 1-кп/0158/80/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2021 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці кримінальне провадження № 0000007 від 16 січня 2021 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Ківерці Волинської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, розлученого, працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В

15.01.2021 року приблизно 15 год. 30 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , з метою заподіяння тілесних ушкоджень іншій людині, під час словесного конфлікту, який раптово виник на ґрунті особистих неприязних відносин, наніс потерпілій ОСОБА_4 один удар правою рукою в ділянку голови, чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, які відповідно до висновку експерта №33 від 19.01.2021 року, за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, оскільки для його лікування необхідний час більше шести діб.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у інкримінованому кримінальному правопорушенні не визнав та вказав, що справді 15.01.2021 року перебував на території будинковолодіння за адресою АДРЕСА_2 , оскільки мав намір забрати власні речі. Ствердив, що потерпіла істерично себе поводила та висловлювалась у його сторону нецензурною лайкою. Пояснив, що справді наніс ляпас по щоці останній, однак лише заради того, аби призупинити істерику. У наданих суду поясненнях неодноразово ставив під сумнів виникнення тілесних ушкодження у потерпілої саме при такому механізмі його нанесення, який зафіксовано у постанові про призначення експертизи.

Вважає, що потерпіла могла сама собі спричинити виявлені у неї під час проведення судово-медичної експертизи тілесні ушкодження, щоб помститися йому за звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини в інкримінованому йому кримінальному проступку, його винуватість у вчиненому підтверджується іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні та встановленими під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Так, потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що у день, вказаний у обвинувальному акті вона справді отримала тілесне ушкодження від дій обвинуваченого. Вказала, що того дня, повернулась додому орієнтовно у 15 год. 30 хв. На подвір`ї побачила припаркований автомобіль, ОСОБА_5 , незнайомого їй чоловіка та двох представників поліції, яких викликала донька. Запитавши у колишнього чоловіка про ціль візиту, останній замахнувся та вдарив її рукою по голові, після чого вона впала на сніг. Стверджує, що удар був нанесений кистю руки, в праву ділянку голови; ствердити якою рукою - не може, не пам`ятає.

По закінченню вказаного інциденту, поліцейські відвезли її та доньку до відділку та відібрали пояснення. Вранці наступного дня, звернулась до поліції з відповідною заявою на дії ОСОБА_7 ; у лікарні пройшла обстеження та отримала заключення від лікаря-невропатолога; від госпіталізації відмовилась, перебувала на амбулаторному лікуванні. В понеділок звернулась до експерта та отримала висновок про тілесні ушкодження.

Окрім іншого, суду повідомила, що обвинувачений є її колишнім чоловіком; вони є батьками спільної дитини. Протягом останніх п`яти років між ними спостерігаються напружені відносини. Причина конфліктів - незавершене будівництво (будинок).

Свідок ОСОБА_8 суду підтвердила, що 15.01.2021 року перебувала у будинку за місцем проживання та побачила, що на подвір`я домоволодіння заїхало невідоме авто; викликала поліцію. У двері будинку постукав батько ( ОСОБА_5 ) та запитав чи є мама. Згодом приїхав екіпаж патрульної поліції; повернулась мама (потерпіла), між нею та батьком виник конфлікт, в ході якого останній вдарив її по голові; від удару вона впала на спину, точніше на сідниці. Вказати чітко якою частиною руки - кулаком чи долонею було нанесено удар - не може. Зауважила, що у мами (потерпілої) на лиці з`явилось почервоніння від удару. Ствердила, що батько перед поліцейськими не засуджував свій вчинок.

Свідки ОСОБА_9 (поліцейський) в судовому засіданні підтвердив, що 15.01.2021 року на лінію «102» надійшло повідомлення від доньки потерпілої, про те, що невідомі особи виносять з будинку речі. Прибувши на виклик, побачив на території будинковолодіння автомобіль білого кольору. Назустріч вийшла ОСОБА_8 та ОСОБА_5 . Останній повідомив, що має на меті забрати речі з будинку, оскільки проживав за вказаною адресою довгий час. Згодом підійшла потерпіла; між нею та обвинуваченим виник конфлікт, в ході якого останній наніс удар долонею руки в обличчя потерпілій від якого вона впала на сідниці. По завершенню конфлікту, потерпіла висловила бажання написати заяву на дії ОСОБА_5 , тому її було доставлено у відділок.

Свідок ОСОБА_10 (поліцейський) в судовому засіданні підтвердив, що 15.01.2021 року, був свідком конфліктної ситуації між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , однак моменту нанесення удару не бачив. Спостерігав лише положення потерпілої після ймовірного удару.

Об`єктивність показань потерпілої та вказаних свідків підтверджується іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні та встановленими під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, зокрема:

- заявою ОСОБА_4 про вчинене відносно неї кримінальне правопорушення від 15.01.2021 року, з якої встановлено, що 15.01.2012 року о 15 год. 30 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , під час словесного конфлікту, який виник на ґрунті особистих неприязних відносин, наніс один удар кулаком в ділянку правої щоки, чим спричинив потерпілій тілесні ушкодження (а.с.97);

- консультаційним висновком спеціаліста № 76 від 16.01.2021 року, яким підтверджується, що ОСОБА_4 зверталась за медичною допомогою у приймальне відділення Ківерцівської ЦРЛ; за результатами огляду їй встановлено діагноз: ЗЧМТ, струс головного мозку, забій правого плеча (а.с.101);

- висновком судово-медичної експертизи № 33 від 19.01.2021 року, яким підтверджується, що після інциденту 15.01.2021 року, при огляді тіла потерпілої будь-яких ушкоджень у вигляді синців, саден, ран - не виявлено.

Водночас, експертом зазначено, шо легкі тілесні ушкодження - закрита черепно-мозкова травма та струс головного мозку виникли від травмуючої дії тупого предмета, цілком можливо при обставинах та в часі, вказаних обстежуваною та в постанові (а.с.99).

В судовому засіданні медексперт ОСОБА_11 суду підтвердив, що навіть при нанесенні удару долонею (як стверджує обвинувачений), можливість настання тілесних ушкоджень, про які вказано у експертизі - не виключається. Ствердив, що при такому механізмі нанесення удару не завжди можуть бути явними ушкодження на шкірі (синці, садна), однак можуть бути травми всередині голови; тобто, черепно-мозкова травма та струс головного мозку цілком ймовірно міг бути.

Суд, оцінюючи показання потерпілої, свідків про обставини спричинення ОСОБА_4 15.01.2021 року тілесних ушкоджень, вважає, що вони є послідовними, оскільки взаємно підтверджуються і не суперечать іншим доказам по справі, а тому визнає їх належними та допустимими.

Показання обвинуваченого в тій частині, що від його удару ОСОБА_4 не могла отримати ті тілесні ушкодження, про які зазначено в обвинувальному акті, на думку суду, спрямовані на уникнення обвинуваченим відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення. Такі показання спростовуються саме поясненнями експерта, наданими безпосередньо у судовому засіданні.

Твердження як обвинуваченого так і його захисника щодо відсутності умислу у діях ОСОБА_5 , що, на їх думку, в подальшому може бути підставою для перекваліфікації дій обвинуваченого, судом не береться до уваги та спростовується показаннями самого обвинуваченого, який в судових дебатах не заперечив, що наніс ляпас з метою виведення потерпілої зі стану істерики, тобто наявний умисел.

Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України, оскільки спричинив ОСОБА_4 умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Разом з тим, суд не бере до уваги долучений захисником обвинуваченого до матеріалів кримінального провадження відеодоказ (диск CD-R) з подією 15.01.2021 року, оскільки він не містить належних відомостей щодо обставин нанесення тілесного ушкодження потерпілій (а.с.79).

При призначенні покарання суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до кримінальних проступків.

Разом з тим суд приймає до уваги дані про особу обвинуваченого, а саме те, що останній має постійне місце роботи, що свідчить про його міцні соціальні зв`язки (а.с.106), відсутність даних щодо ймовірно перебування на обліках у лікаря-нарколога або ж психіатра (а.с.103-105), відсутність даних щодо притягнення до кримінальної відповідальності (а.с.102).

Суд не вбачає обставин, які б пом`якшували покарання обвинуваченого та вважає за доцільне виключити посилання у обвинувальному акті на вказану обставину, оскільки такі не знайшли свого підтвердження при розгляді обвинувального акту.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Враховуючи обставини вчиненого кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, які викладені вище, суд вважає, що призначення покарання у виді штрафу в межах санкції статті, по якій ОСОБА_5 притягується до кримінальної відповідальності, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Судові витрати відсутні.

Речові докази відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався; підстави для його обрання - відсутні.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 80 (вісімдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 (одну тисячу триста шістдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Ківерцівський районний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ківерцівського районного суду ОСОБА_1