У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(повний текст)

11 лютого 2022 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження тримання під вартою обвинуваченого у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст.115, п. 1 ч. 2 ст. 115 Кримінального кодексу України, дані про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001662 від 19.06.2021 р., -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 17 грудня 2021 р. ОСОБА_5 був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави до 14 лютого 2022 включно.
Кримінальне провадження, згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.02.2022 р., здійснюється судом колегіально в складі: головуючий суддя ОСОБА_1 , судді: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .
Разом з тим, суддя ОСОБА_6 тимчасово не може брати участь у судових засіданнях з об`єктивних причин, а строк дії запобіжного заходу, обраного щодо ОСОБА_5 закінчується.
Відповідно до абз. 5 п. 20-5 Перехідних положень Кримінального процесуального кодексу України, у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, …воно може бути… розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально.
Прокурор завчасно подала суду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, копія якого була вручена обвинуваченому 18.01.2022.
В підготовчому судовому засіданні прокурор клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів підтримала, мотивуючи його наявністю ризиків, передбачених ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме, того що, знаходячись на волі обвинувачений може переховуватися від суду з метою уникнення можливого покарання за вчинене кримінальне правопорушення, впливати на свідків чи потерпілого, наявний ризик того, що обвинувачений вчинить інше кримінальне правопорушення та буде перешкоджати судовому розгляду іншим чином.
Обвинувачений та його захисник проти клопотання прокурора заперечували, просили змінити на більш м`який.
Так, захисник зазначив, що ризики, передбачені ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, прокурором не доведені. Обвинувачений не має наміру переховуватися від суду, має сталі соціальні зв`язки, раніше не судимий, має постійне місце проживання в м. Києві.
Обвинувачений захисника підтримав та вказав, що він не буде переховуватися від суду.
Заслухавши прокурора, обвинуваченого, його захисника, дослідивши матеріали обвинувального акту, суд враховує тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_5 те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом та приходить до висновку, що обставини, на які посилається прокурор у обвинувальному акті, дають достатні підстави суду вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також впливати на свідків, та таким чином негативно вплинути на хід судового розгляду кримінального провадження.
Метою і підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та вплинути на свідків.
Так, судом враховано тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він обвинувачується, вік та стан здоров`я обвинуваченого.
Враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , вид та міру покарання, що загрожує обвинуваченому у випадку визнання його винуватим, суд вважає наявним ризик того, що він може переховуватися від суду задля уникнення даного покарання. Так,санкція статті за ч. 3 ст. 15 п.1 ч.2 ст.115 КК України кримінального правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років позбавлення волі та за ч.1 ст. 115 КК України - від семи до п`ятнадцяти років позбавлення волі. Тобто перебуваючи на волі ОСОБА_5 може зникнути від суду, усвідомивши невідворотність значного строку покарання за вчинення вказаного кримінального правопорушення. Крім того, останній проживав за адресою: АДРЕСА_1 , власницею якої є померла ОСОБА_8 , а місцем реєстрації останнього згідно документів та пояснень останнього є гуртожиток де обвинувачений раніше навчався, власного житла чи іншого постійного місця проживання ОСОБА_5 не має.
Крім того, в судовому засіданні не допитані потерпілі та свідки, тому суд вважає, що перебуваючи на волі, обвинувачений може впливати на них та такими діями вплинути на хід судового розгляду та встановлення об`єктивної істини в даному кримінальному провадженні. На ризик цього вказує те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень проти життя особи тобто обвинувачений здатний до вчинення дій насильницького характеру. Вплив ОСОБА_5 на потерпілих та свідків вказаного кримінального правопорушення може сприяти уникненню притягнення його до кримінальної відповідальності.
Крім того, зважаючи на те, що ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що вчинив два насильницькі злочини, та враховуючи мету, спосіб та обстановку вчинення цих злочинів, особу обвинуваченого, ОСОБА_5 може вчинити інші кримінальні правопорушення, тобто наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції від 04.11.1950 року «Про захист прав людини і основоположних свобод», оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
Суд наголошує на тому, що виключний перелік ризиків, запобігти яким має запобіжний захід, визначений ч. 1 ст. 177 КПК України. Виходячи з цього суд не вправі зважати на інші ризики та має зазначати в ухвалі дійсні ризики, а не кожен раз різні чи нові. Враховуючи те, що судовий розгляд триває достатньо довго з об`єктивних причин, ризики із минулих судових засідань залишаються ті самі, оскільки процесуальна стадія не змінюється. Таким чином, кожного разу суд зазначає дійсні ризики, яким кожного разу надає нову оцінку.
Суду не надано жодних доказів того, що ризики, передбачені ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України та зазначені в ухвалі Солом`янського районного суду, якою обвинуваченому було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, з минулого судового засідання зменшилися чи зникли. Будь-які дані у суду щодо цього також відсутні.
Згідно з положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загально - суспільних прав та інтересів.
Отже, клопотання прокурора підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Відповідно до ч. 4 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Таким чином, оскільки злочини, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 вчинений із застосуванням насильства до потерпілих, що потягло за собою смерть одної людини та тілесні ушкодження іншої, суд не визначив розмір застави.
Виходячи із зазначеного, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів без визначення розміру застави.
Строк дії ухвали до 11 квітня 2022 р. включно.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий