Справа № 727/3042/18
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

21.12.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду : прокурорки ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 , та його захисників, адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 11-кп/4806/497/21, за апеляційною скаргою, яку подав прокурор ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 вересня 2021 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 02 листопада 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000391, за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 305 КК України - повернуто прокурору.

Цією ж ухвалою постановлено обрати щодо обвинуваченого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який має постійне місце проживання в Іспанії за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 60 діб, а саме по 12 листопада 2021 року включно з визначенням застави у розмірі 260 (двісті шістдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 618540 (шістсот вісімнадцять тисяч п`ятсот сорок) гривень та, у випадку її внесення, з покладенням на обвинуваченого ОСОБА_6 процесуальних обов`язків: прибувати за першою вимогою до прокурора, слідчого судді, суду; не відлучатися із населеного пункту , в якому він проживає, а саме: АДРЕСА_2 та Новоселицького району; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; цілодобово носити засоби електронного контролю.

В ухвалі суду вказується на те, що до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області згідно з ухвалою Верховного Суду колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду надійшли матеріали кримінального провадження, внесеного 02 листопада 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000391, за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 305 КК України, для розгляду по суті. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області за вказаним обвинувальним актом у кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання. Так, судом встановлено, що вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06 травня 2021 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 305 КК України, та призначено йому покарання за цією статтею у виді позбавлення волі строком на 10 років з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна, окрім житла. Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили обрано у вигляді тримання під вартою, а строк відбування покарання вирішено обраховувати з моменту його затримання, при цьому зарахувавши в цей строк утримання його під вартою у період з 25 по 29 листопада 2017 року. Повернуто заставодавцю ОСОБА_10 заставу, внесену за ОСОБА_6 , у розмірі 480000 грн. Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 02.08.2021, вирок Шевченківського районного суду м. Чернівців відносно ОСОБА_6 скасовано у звязку з непідсудністю справи Шевченківському районному суду м. Чернівці, запобіжний захід щодо ОСОБА_6 обрано тримання під вартою на строк по 29 вересня 2021 включно, без визначення застави. Відповідно до ч. 1 ст. 416 КПК України після скасування судом апеляційної інстанції вироку або ухвали про закриття кримінального провадження чи про застосування, відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру суд першої інстанції здійснює судове провадження згідно з вимогами розділу IV цього Кодексу в іншому складі суду. Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України. Відповідно до ухвали, в обвинувальному акті зазначено, що умисними діями ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 305 КК України. Відповідно до обвинувального акту вказані фактичні обставини кримінального правопорушення, зокрема, «зазначається, що ОСОБА_6 у листопаді 2017 року отримав від невстановленого слідством громадянина Молдови на ім`я ОСОБА_11 пропозицію перемістити із Італії в Україну велику партію наркотичного засобу (гашишу). З цією метою 22 листопада 2017 року ОСОБА_6 прибув до Італії, де отримав від невстановлених слідством осіб велику партію наркотичного засобу - смоли канабісу в брикетах, які упакував у 78 поліетиленових згортків та помістив у три коробки, приховавши їх під речами: підгузниками, вологими серветками, гігієнічними прокладками, одягом, скляним посудом. Після цього, він зателефонував до свого односельця ОСОБА_12 , який здійснював вантажопасажирські перевезення з Італії в Україну та домовився з ним про те, що останній 23 листопада 2017 року забере його та три коробки багажу із міста Латісана (Італія), і доставить в Україну. ОСОБА_6 , перебуваючи в місті Латісана, реалізуючи свій умисел, направлений на незаконне переміщення наркотичного засобу через митний кордон України, взявши з собою вищевказані три картонні коробки із 78 поліетиленовими згортками з брикетами смоли канабісу, прихованими під речами, погрузив їх в мікроавтобус марки «Мерседес-Бенц Спрінтер», р/н « НОМЕР_1 » під керуванням ОСОБА_12 та вирушив за маршрутом «Італія-Словенія-Угорщина» у напрямку України. 24 листопада 2017 року приблизно о 08 годині 00 хвилин ОСОБА_6 прибув на територію митного поста «Тиса» Закарпатської митниці ДФС України, який розташований на території с. Соломоново Ужгородського району Закарпатської області і, усвідомлюючи, що переміщує через митний кордон України 78 поліетиленових згортків з брикетами смоли канабісу, у митній декларації для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України зазначив про те, що переміщує через митний кордон України іноземну валюту, особисті речі та пральний порошок. Під час здійснення митного контролю вантажу мікроавтобусу марки «Мерседес-Бенц Спрінтер», р/н « НОМЕР_1 », ОСОБА_6 помітно нервувався і на пропозицію інспектора митниці підійти кожному з пасажирів до свого багажу не визнав три картонні коробки своїми, а сказав, що їх передали водіям. Вже після того, як водії мікроавтобусу вказали на ОСОБА_6 як на власника коробок, визнав, що саме він переміщував багаж, у якому в подальшому був виявлений наркотичний засіб. У процесі поглибленого догляду вантажу мікроавтобусу митним органом було виявлено наркотичний засіб у 78 поліетиленових згортках, які ОСОБА_6 переміщував через митний кордон України, прихованими під речами у трьох картонних коробках. Згідно з висновками експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів № 1085-х від 25 листопада 2018 року і № 1097-х від 23 січня 2018 року виявлені у вантажі ОСОБА_6 смолоподібні речовини є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено смолою канабісу, загальна маса, яких (в перерахунку на висушену речовину) становить 27013,374 г. На наданих на дослідження зрізах нігтів ОСОБА_6 встановлена наявність тетрагідроканабінолу та основних канабіноїдів, вміст яких є характерним для наркотичних засобів, що отримують з рослин роду конопель (канабіс, смола канабісу, екстракт канабісу)». Відповідно до ухвали, суд визнав, що формулювання обвинувачення в обвинувальному акті з урахуванням вимог ст. 291 КПК України не містить посилання, зокрема на обставини, які свідчать про наявність доведених даних про подію кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого в його вчиненні, форму вини, мотив і мету вчинення кримінального правопорушення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчинення кримінального правопорушення і ґрунтуються на обставинах, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив, мету його вчинення, факти, які впливають на ступінь його тяжкості, тощо. При цьому, дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 305 КК України кваліфіковані як, умисні дії, направлені на незаконне переміщення через митний кордон України, з приховуванням від митного контролю, в особливо великих розмірах, наркотичного засобу, обіг якого заборонено смоли канабісу, загальна маса якого (в перерахунку на висушену речовину) становить 27013,374 г., тобто вчинив контрабанду наркотичних засобів (смоли канабісу) в особливо великих розмірах, - злочин, передбачений ч. 3 ст. 305 КК України. Одночасно диспозиція ч. 3 ст. 305 КК України передбачає, дії пов`язані з контрабандою наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів або фальсифікованих лікарських засобів, вчинені організованою групою, а також якщо предметом контрабанди були наркотичні засоби, психотропні речовини, їх аналоги чи прекурсори або фальсифіковані лікарські засоби в особливо великих розмірах. Тобто, приписам частини другої ст. 291 КПК України надісланий до суду обвинувальний акт не відповідає: формулювання обвинувачення у ньому слідчий і прокурор не виклали та не встановили всіх фактичних обставин кримінального правопорушення, доказування яких, відповідно до ст. 91, ч. 1 ст. 92 КПК України, є їх обов`язком, не розрізняють цих термінів, їх значення, у такий спосіб дезорієнтують сторону захисту, і суд щодо розуміння фактичних обставин кримінального правопорушення, суті і обсягу обвинувачення, істотно обмежують процесуальні права учасників судового провадження, передбачені ст. ст. 42 і 56 цього Кодексу, унеможливлюють правильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та виконання завдань кримінального провадження. Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_6 об`єднався з невстановленими слідством особами, однак обвинувачення не містить відомостей про співучасників кримінального правопорушення, характер стосунків, які склалися між ними, відомості про те, чи виділялись матеріали кримінального провадження щодо вказаних осіб, в обвинувальному акті та реєстрі доданому до такого - також відсутні. Суд вважає, що в обвинувальному акті вказані дії ОСОБА_6 , з урахуванням наведених вище обставин, не кваліфікуються жодним чином та одночасно зазначаються як фактичні обставини кримінального правопорушення. Водночас, в обвинувальному акті вказується на те, що перебуваючи у місті Латісана, ОСОБА_6 , вже реалізовує виключно свій умисел, направлений на незаконне переміщення наркотичного засобу через митний кордон України, взявши з собою вищевказані три картонні коробки із 78 поліетиленовими згортками з брикетами смоли канабісу, прихованими під речами, погрузив їх в мікроавтобус марки «Мерседес-Бенц Спрінтер», р/н « НОМЕР_1 » під керуванням ОСОБА_12 та вирушив маршрутом «Італія-Словенія-Угорщина», у напрямку України. Тобто, суд вважає, що обвинувальний акт містить суперечності, які жодним чином не обґрунтовано в обвинувальному акті. Разом з тим, вирішуючи питання щодо запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , суд першої інстанції, враховуючи обставини кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також відомості, які характеризують особу обвинуваченого, тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 10 років з конфіскацією майна, наявність у нього постійного місця проживання, дружини та дітей, також дані наявність захворювань у обвинуваченого, доходить висновку, що відносно обвинуваченого ОСОБА_6 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_9 вказує на те, що ухвала суду є незаконною, - просить її скасувати. Стверджує, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України та містить всі необхідні складові для розуміння суті обвинувачення та її правової кваліфікації. На думку апелянта, суд першої інстанції, всупереч вимогам КПК України, здійснив оцінку фактичних обставин кримінального правопорушення. При цьому, прокурор зазначає, що місцевий суд вказує на наявність чи відсутність інкримінованих ознак вчинення злочину у складі організованої групи, очевидно перевищуючи межі своїх повноважень під час підготовчого судового засідання. Прокурор зазначає, що формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення є дискреційними повноваженнями прокурора, а тому викладаються в обвинувальному акті у такому виді, як це вважає за необхідне прокурор. Просить ухвалу скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а обвинувальний акт з додатками направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі суду.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, про основні доводи апеляційної скарги, заслухавши думку прокурорки ОСОБА_5 , яка підтримала апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисників адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_13 , які заперечили щодо її задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Висновки суду першої інстанції в частині обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу, сторонами кримінального провадження не оскаржуються, тому апеляційним судом, з огляду на положення ст. 404 КПК України, не перевіряються.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення в частині повернення обвинувального акту прокурору колегія суддів задовольняє з таких підстав.

Так, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд у підготовчому судовому засіданні має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Відповідно до ст. 291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема, якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим. Обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого; анкетні відомості кожного потерпілого; прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта; дату та місце його складання та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Як убачається зі змісту обвинувального акту щодо ОСОБА_6 , такий складений та підписаний слідчим і затверджений прокурором, містить дату та місце його складання та затвердження, найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер, анкетні відомості обвинувачених та потерпілої, прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, відомості про: відсутність потерпілих, матеріальної чи моральної шкоди, цивільного позову та обставин, які обтяжують покарання; обставини, які пом`якшують покарання позитивно характеризується за місцем проживання, повністю визнав вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину; процесуальні витрати (т. 3, а. к. п. 1 4).

Із матеріалів судового провадження також вбачається, що до обвинувального акту додано передбачені ч. 4 ст. 291 КПК України додатки реєстр матеріалів досудового розслідування, розписка підозрюваного та захисника про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування (т. 3, а. к. п. 5 10).

Тому, апеляційний суд вважає, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 відповідає вимогам, які визначено для такого процесуального документу, оскільки він містить всі передбачені ст. 291 КПК України відомості, у зв`язку з чим, висновки суду першої інстанції про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, - визнаються необґрунтованими й такими, що не унеможливлюють призначення обвинувального акту до судового розгляду.

У зв`язку з цим, доводи апеляційної скарги про те, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України та містить всі необхідні складові для розуміння суті обвинувачення та її правової кваліфікації, - заслуговують на увагу.

Із вищезазначених підстав, апеляційний суд безпідставними, такими, що не знайшли свого підтвердження й не свідчать про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України визнає і висновки суду першої інстанції про те, що формулювання обвинувачення у ньому слідчий і прокурор не виклали та не встановили всіх фактичних обставин кримінального правопорушення, доказування яких, відповідно до ст. 91, ч.1 ст. 92 КПК України, є їх обов`язком, не розрізняють цих термінів, їх значення, у такий спосіб дезорієнтують сторону захисту та суд щодо розуміння фактичних обставин кримінального правопорушення, суті і обсягу обвинувачення, істотно обмежують процесуальні права учасників судового розгляду, передбачені ст. ст. 42 і 56 цього Кодексу, унеможливлюють правильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та виконання завдань кримінального провадження.

При цьому, апеляційний суд бере до уваги й те, що як зазначив Верховний Суд України у постанові № 5-253кс(15)17 від 12.10.2017 відсутність в обвинувальному акті вказівки на те, що особа обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, не є істотним порушенням вимог закону, яке перешкодило ухвалити обґрунтовані рішення, й не є підставою для їх скасування. Важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення для дослідження обставин вчиненого правопорушення в суді.

Твердження суду першої інстанції про те, що обвинувачення не містить відомостей про співучасників кримінального правопорушення, характер стосунків, які склалися між ними, відомостей про те, чи виділялись матеріали кримінального провадження щодо вказаних осіб, в обвинувальному акті та реєстрі доданому до такого, - апеляційний суд визнає такими, що також не свідчать про невідповідність обвинувального акту щодо ОСОБА_6 вимогам ст. 291 КПК України.

Разом із тим, висновки суду про те, що обвинувальний акт містить суперечності, які жодним чином не обґрунтовано в обвинувальному акті, - апеляційний суд визнає такими, що також не дають підстав для повернення обвинувального акту прокурору.

Не погоджуючись із висновками суду першої інстанції про повернення обвинувального акту прокурору із наведених в оскаржуваній ухвалі підстав, апеляційний суд зазначає, що суд першої інстанції під час підготовчого судового засідання не вправі виходити за межі повноважень, наданих ст. 314 КПК України, оскільки оцінка доказів, доведеності або недоведеності вини обвинуваченого, а також обґрунтованості пред`явленого обвинувачення неможлива на стадії підготовчого судового засідання, так як указані питання підлягають вирішенню безпосередньо під час розгляду кримінального провадження по суті, у зв`язку з чим заслуговують на увагу й доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції, всупереч вимогам КПК України, здійснив оцінку фактичних обставин кримінального правопорушення, вказуючи на наявність чи відсутність інкримінованих ознак вчинення злочину в складі організованої групи, очевидно перевищуючи межі своїх повноважень під час підготовчого судового засідання.

При цьому, слушними апеляційний суд вважає і доводи апеляційної скарги про те, що формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення є дискреційними повноваженнями прокурора, а тому викладаються в обвинувальному акті у такому виді, як це вважає за необхідне прокурор.

Тому, висновки суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акту щодо ОСОБА_6 вимогам ст. 291 КПК України та неможливість призначення його до судового розгляду без усунення виявлених недоліків, - апеляційний суд вважає необґрунтованими та спростованими доводами апеляційної скарги та прокурором під час її розгляду апеляційним судом, що свідчить і про обґрунтованість доводів апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції неправомірно, з порушенням вимог КПК України, повернув обвинувальний акт прокурору, що призводить до необґрунтованого затягування розгляду кримінального провадження.

На будь-які інші порушення закону, які би давали підстави для повернення обвинувального акта в ухвалі суду не вказується й таких апеляційним судом не встановлено.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що повернення обвинувального акту із зазначених в ухвалі підстав, призведе до необґрунтованого затягування розгляду кримінального провадження, і як наслідок, до порушення передбачених ст. 28 КПК України розумних строків судового розгляду.

Водночас, колегія суддів звертає увагу суду першої інстанції на дотримання розумних строків розгляду кримінального провадження, що є одним з основоположних принципів кримінального провадження та гарантією швидкого, повного та неупередженого розслідування та судового розгляду кримінального провадження, який закріплений у ст. 2 КПК України, що відображає вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо права кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Про обов`язковість дотримання розумного строку розгляду кримінальних справ неодноразово наголошував та встановлював порушення і Європейський суд з прав людини (справи «Смірнова проти Росії» від 24 липня 2003 року, «Вітрук проти України» від 16 вересня 2010 року, «Юртаєв проти України» від 31 січня 2006 року та інші).

Отже, з наведеного вбачається, що судом першої інстанції порушені вимоги кримінального процесуального закону при прийнятті рішення про повернення обвинувального акта прокурору, в зв`язку із чим, оскаржувана ухвала в частині повернення обвинувального акту щодо ОСОБА_6 прокурору як незаконна та необґрунтована підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду обвинувального акту в суді першої інстанції в іншому складі зі стадії підготовчого судового засідання.

З огляду на судження, викладені в ухвалі, колегія суддів обґрунтованими вважає доводи апеляційної скарги прокурора про призначення нового розгляду обвинувального акту в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання в іншому складі.

Керуючись ст. ст. 177, 183, 199, 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу, яку подав прокурор ОСОБА_9 , задовольнити.
Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 вересня 2021 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 305 КК України, повернуто прокурору, - скасувати, призначивши новий розгляд обвинувального акту в підготовчому судовому засіданні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в іншому складі.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді :