У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2021 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого слідчого відділу Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування щодо

громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород Закарпатської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 360 КК України,

запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

встановив:

ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим, востаннє 30.04.2021 за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування, призначеного судом покарання терміном на 2 роки, на шлях виправлення та перевиховання не став, а натомість вчинив новий умисний злочин проти власності за наступних обставин:

11 жовтня 2021 року, приблизно о 04 год. 20 хв., ОСОБА_5 , діючи повторно, перебуваючи за адресою: м. Ужгород, вулиця Бродлакевича, 1, достовірно знаючи, що в даному місці знаходяться телекомунікаційні колодязі в середині яких знаходиться телекомунікаційний кабель, який належить ПАТ «Укртелеком», з метою його викрадення. Підійшовши до колодязю, ОСОБА_5 діючи з прямим умислом - усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистої наживи і збагачення за рахунок викраденого чужого майна, скориставшись тим, що за ними ніхто не спостерігає, шляхом демонтажу металевого люка, проник до телекомунікаційного колодязю який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де зробив кінцевий зріз кабелю, після чого з відкритого колодязю за адресою АДРЕСА_2 , таємно викрав кабель: ТПП-100х2х0,4; - довжиною близько 100 метрів, чим спричинили ПАТ «Укртелеком» матеріальну шкоду згідно довідки про вартість викраденого від 11.10.2021, у сумі 4 287,74 гривні. Після цього ОСОБА_5 на велосипеді покинув місце події разом з викраденим кабелем.

З повідомлення про підозру від 11.10.2021 вбачається, що вказані дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 3 ст. ст. 185, ч. 1 ст. 360 КК України.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий посилається на обґрунтованість підозри останнього у вчиненні злочинів, а також на наявність ризиків для кримінального провадження, зокрема переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

В клопотанні зазначено, що приймаючи до уваги те, що скоєне ОСОБА_5 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, вчинене з корисливих мотивів, поєднане з проникненням в інше приміщення, відноситься до категорії тяжких злочинів, покарання за яке передбачає позбавлення волі строком від трьох до шести років, враховуючи те, що майновий стан ОСОБА_5 залишається незадовільним, з метою забезпечення виконання ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків, а також запобігання вищевказаним ризикам, враховуючи те, що підстав для застосування ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу у слідства немає, а менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаних ризиків, слідчий просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили таке задовольнити, у зв`язку з обґрунтованістю підозри та наявністю ризиків ухилення підозрюваного від слідства та суду, незаконного впливу на свідків та потерпілих, продовження злочинної діяльності тощо, й неможливістю їх попередження шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні вказаного клопотання, застосувати до такого цілодобовий домашній арешт, з огляду на наявність міцних соціальних зв`язків в останнього, а також постійного місця проживання.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

Заслухавши думку прокурора, пояснення слідчого з приводу поданого клопотання, заперечення підозрюваного та його захисника, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Витягом з ЄРДР стверджується, що Ужгородським районним управлінням поліції ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001385 від 11 жовтня 2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 360 КК України.

У відповідності до ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

КПК України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, яка за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, § 219, 21.04.2011р.).

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

На підтвердження обґрунтованості підозри в інкримінованих ОСОБА_5 кримінальних правопорушеннях, слідчим до клопотання додано ряд доказів, зокрема протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_7 від 11.10.2021, протокол огляду місця події, протокол допиту свідка ОСОБА_8 , протокол допиту свідка ОСОБА_9 , протокол допиту свідка ОСОБА_10 , протокол допиту свідка ОСОБА_11 , протокол допиту представника потерпілого ОСОБА_12 тощо.

Сукупність фактичних даних, які містяться в наведених доказах, є достатньою для висновку про причетність підозрюваного до злочинів, передбачених ч ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 360 КК України. При цьому зазначені у розглядуваному клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю даних, отже за переконанням слідчого судді ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих йому діянь.

Разом з тим слідчий суддя зауважує, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Окрім того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» Європейський Суд з прав людини зазначив, що поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Повідомлення про підозру кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 360 КК України вручено ОСОБА_5 11.10.2021 о 17 год. 30 хв., чому передувала його затримання 11.10.2021 о 10 год. 05 хв. в порядку ст. 208 КПК України.

Відповідно до статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Слідчий суддя враховує, що при обранні запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 зазначений слідчим в клопотанні та заявлений прокурором в судовому засіданні ризик того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, задля уникнення відповідальності за злочин, в якому підозрюється знайшов своє підтвердження з огляду на санкцію ч. 3 ст. 185 КК України, яка передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до шести років, а також з врахуванням того, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочинів в період відбування іспитового строку за вироком суду від 30.04.2021, яким його засуджено до трьох років позбавлення волі, та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування, призначеного судом покарання терміном на два роки.

Окрім цього слідчий суддя вважає наявним ризик незаконного впливу ОСОБА_5 на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні. Так, з метою уникнення відповідальності за вчинене, підозрюваний може схиляти свідків до зміни даних слідству показів, що створює загрозу для кримінального провадження шляхом неможливості встановлення необхідних обставин інкримінованих підозрюваному злочинів. Окрім цього, з метою непред`явлення потерпілою стороною цивільного позову у відшкодування заподіяних злочинами збитків, підозрюваний зможе здійснювати незаконний вплив на представника такого.

Разом з цим, враховуючи те, що ОСОБА_5 раніше судимий, зокрема за вчинення злочинів проти власності, слідчий суддя вважає наявним ризик продовження підозрюваним злочинної діяльності. Окрім цього вказаний ризик посилюється й з огляду на те, що ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, його заробіток має стихійний характер, так як при його допиті як підозрюваного останній вказав, що заробляє на життя, збираючи металобрухт.

В рішенні у справі «Лабіта проти Італії» Європейський суд з прав людини вказує, що тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

ОСОБА_5 підозрюється серед іншого у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 306 КК України, тобто «умисне пошкодження або руйнування телекомунікаційної мережі». З фактичних обставин інкримінованих йому злочинів вбачається, що ОСОБА_5 викрав телекомунікаційний кабель, який належить ПАТ «Укртелеком», шляхом його зрізу. Вказане свідчить про те, що підозрюваний, з корисливих спонукань, нехтував наслідками, які може спричинити його діяльність для забезпечення суспільства телекомунікаційним зв`язком.

Разом з цим, слідчий суддя також враховує особу підозрюваного, зокрема те, що ОСОБА_5 раніше судимий, не працює, та разом одружений, має неповнолітню доньку, а також має зареєстроване та фактичне місце проживання.

Застосування альтернативних запобіжних заходів, не пов`язаних з ізоляцією підозрюваного ОСОБА_5 від суспільства, на думку слідчого судді, буде недостатнім для попередження вищевказаних ризиків й забезпечення належної процесуальної поведінки такого.

Таким чином, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_13 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання таким ризикам, свідчить про підставність обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк до 60 днів.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених названим Кодексом. Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків; розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного слідчий суддя з урахуванням положень ст. ст. 177, 178 КПК України, повинен раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю злочину у вчиненні якого він підозрюється. При цьому, необхідно мати на увазі, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб у особи, щодо якої застосовано заставу, не виникло бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення суду від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою, слідчий суддя, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, виходить з вимог п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, і вважає, що розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, становить 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підозрюваний ОСОБА_5 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі. У разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_5 покладаються обов`язки, визначені в резолютивній частині ухвали, строк яких, відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України, визначено до двох місяців.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Обрати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 360 КК України запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 60 діб.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 визначено до 09 грудня 2021 року.

Встановити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України у 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить суму у 45400 (сорок п`ять тисяч чотириста) гривень 00 копійок.

Роз`яснити, що ОСОБА_5 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі.

У разі внесення застави на ОСОБА_5 покласти наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу;

- не відлучаться із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що у разі невиконання вищезазначених обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Строк дії покладених на ОСОБА_5 обов`язків визначено до 09 грудня 2021 року.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1