Справа № 450/332/21 Провадження № 1-кп/450/20/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2022 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Пустомити матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесених в ЄРДР за №0000206 від 10.10.2020 р., відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та зареєстрованого у АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженого, який не має на утриманні дітей, не працює, не навчається, не інвалід, не депутат, не адвокат, військовозобов"язаний, не військовослужбовець, безпартійний, на психіатричному і наркологічному обліках не перебуває, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,-

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_4 , 10.10.2020 р. о 03 год. 00 хв., у АДРЕСА_2 , під час конфлікту з потерпілим ОСОБА_6 , який виник на грунті неприязних відносин, умисно наніс останньому удар дерев"яною битою по голові та декілька ударів цим же предметом по тілу, спричинивши при цьому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою виннуватість у вчиненому визнав повністю та пояснив, що обставини, які викладені в обвинувальному акті, відповідають дійсності. Кримінальне правопорушення він вчинив із-за неприязних відносин до потерпілого. У вчиненому щиро розкаюється та просить його суворо не карати. Заявлений до нього цивільний позов про стягнення завданої майнової шкоди в сумі 28285,03 грн. та моральної шкоди в сумі 100000,00 грн. визнав повністю і пояснив, що вказану суму не зможе виплатити відразу, оскільки для цього йому потрібно деякий період часу.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні заявлений ним цивільний позов підтримав та надавати показання відмовився.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , в тому числі визнання цивільного позову, його винуватість стверджується іншими доказами, зібраними по кримінальному провадженню. Однак, суд визнає недоцільним дослідження доказів про фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються, оскільки проти цього не заперечують учасники судового розгляду.

Таким чином, аналізуючи зібрані по кримінальному провадженні докази, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення і його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.122 КК України, оскільки він заподіяв умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_6 .

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_4 міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу винуватого, який раніше не судимий, пом"якшуючі покарання обставини як визнання своєї винуватості та щире каяття, відсутність обтяжуючих покарання обставин, який посередньо характеризується за місцем народження, реєстрації і проживання, приходить до переконання обрати покарання в межах санції ч.1 ст.122 КК України у виді обмеження волі.

З врахуванням викладеного вище, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, шляхом застосування санкції ст.75 КК України про звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням із покладенням обов"язків, визначених ст.76 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду і міри покарання суд керується загальними засадами призначення покарання, принципом пропорційності заходу переслідування меті, як він розтлумачений Європейським судом з прав людини у п.38 рішення "Ізмайлов проти Росії" від 16 жовтня 2008 р. та у п.п.34, 41 рішення "Швидка проти України" від 30 жовтня 2014 р.

Згідно ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Речові докази та процесуальні витрати відсутні, а заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Позовна заява потерпілого ОСОБА_6 підлягає до задоволення з наступних підстав.
Статтею 127 КПК України визначено, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
В силу ст.128 КПК України, враховуючи неврегульованість кримінально-процесуальним законом процесуальних відносин між сторонами, що виникли у зв"язку з цивільним позовом, до них підлягають застосуванню норми Цивільно-процесуального законодавства України.
Згідно вимог ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на її відшкодування. Збитками, зокрема, є витрати, яких особа зазнала у зв"язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Вимогами ст.23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім"ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
У відповідності до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини.
За змістом п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 р. "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", обов"язковому з"ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв"язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Зокрема, суд повинен з"ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин та якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він виходив при цьому.
Таким чином з обвинуваченого ОСОБА_4 , який повністю визнав заявлений до нього цивільний позов, що відповідає ч.4 ст.206 ЦПК України, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, підлягає стягненню потерпілому ОСОБА_6 розмір завданої майнової шкоди в сумі 28285,03 грн. та моральної шкоди в сумі 100000,00 грн.
Керуючись ст.ст.369, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Згідно ст.75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування обраного покарання з випробуванням, надавши іспитовий строк 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов"язки, передбачені ст.76 КК України, а саме періодично з"являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_6 завдану майнову шкоду в сумі 28285,03 грн. та моральну шкоду в сумі 100000,00 грн.

На вирок може бути подано апеляцію до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1