ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/217/22 Справа № 210/3271/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ( в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 серпня 2021 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 серпня 2021 року було залишено без задоволення подання начальника Державної установи «Криворізька виправна колонія №80» стосовно засудженого ОСОБА_7 , про застосування умовно-дострокового звільнення згідно зі ст.81 КК України.

Ухвала суду першої інстанції обгрунтована тим, що засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання за вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 17.04.2016 року за ч. 2 ст. 125, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України, тобто за умисний тяжкий злочин.

Суд першої інстанції зазначає, що ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі знаходиться з 04.09.2018 року. За період відбування покарання в Державній установі «Криворізька виправна колонія (№80)» має три заохочення: подяку від 06.04.2020 року за сумлінне ставлення до праці на виробництві, подяку від 12.10.2020 року за сумлінне ставлення до праці на виробництві та подяку від 06.04.2021 року за сумлінне ставлення до праці на виробництві, має одне стягнення за відмову від робіт з благоустрою, яке погашене у встановленому законом порядку. До праці на виробництві установи залучається в цеху ТНП виробничої зони різноробочим.

Суд першої інстанції зробив висновок, що ОСОБА_7 лише стає на шлях виправлення, а тому не знайшов підстав для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив застосувати до нього ст. 81 КК України та звільнити умовно-достроково від відбування покарання.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що не має непогашених стягнень, має три заохочення за сумлінне ставлення до праці на виробницві.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Статтею 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.
Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування норм закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму ВСУ від 26 квітня 2002 року № 2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.
Як вбачається з матеріалів провадження та характеристики за час відбування покарання, засуджений ОСОБА_7 раніше не судимий, в місцях позбавлення волі перебуває з 04 вересня 2018 року.
За час утримання в установі виконання покарань (№4) м.Дніпро характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.
За час відбування покарання в ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)» засуджений ОСОБА_7 характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування та розпорядок дня установи, за що був заохочений три рази, також один раз притягувався до дисциплінарної відповідальності за відмову від робіт з благоустрою, працевлаштований на виробництві, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті, має охайний зовнішній вигляд, виконує роботи із самообслуговування, дбайливо ставиться до майна установи і предметів, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи, до виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою, намагається дотримуватись вимог пожежної безпеки і безпеки праці.
Також зазначено, що засуджений бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу Правова освіта, Підготовка до звільнення, не бере участь у виховних заходах, які проводяться в установі, не приймає учать у роботі самодіяльних організацій, що діють в установі, згідно вироку суду має заборгованість зі сплати судових витрат на користь держави, проте виконавчих листів до установи не надходило.
Колегія суддів зазначає, що хоча вказані відомості і характеризують позитивно особу засудженого, проте у сукупності не дають підстави вважати, що ОСОБА_7 протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Колегія суддів не приймає доводи засудженого, оскільки вказані доводи хоча і характеризують позитивно особу засудженого, проте не вказують на факт його виправлення, оскільки дотримання правил внутрішнього розпорядку є обов`язком засудженого, а наявність трьох заохоченнь за весь період відбуття покарання не може свідчити про виправлення засудженого.
З характеристики на засудженого ОСОБА_7 не вбачається, що він протягом всього періоду відбування покарання своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці бажав довести своє виправлення, а тому колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги засудженого.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та не вбачає підстав для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, а тому вважає за необхідне відмовити у задоволенні апеляційної скарги засудженого.
Керуючись ст.ст. 407, 419, 539 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 серпня 2021 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України залишити без задоволення.
Ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 серпня 2021 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4