КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 грудня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

за участю:
прокурора ОСОБА_5
представника власника майна ОСОБА_6

власника майна ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2021 року,-

В с т а н о в и л а:
Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про арешт майна та накладено арешт на майно, яке було тимчасово вилучено в ході проведення обшуку 11.10.2021, на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 21.09.2021 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:
- Флеш-накопичувач у вигляді кредитної картки, марки «Good Ram», 16 ГБ, жовтого кольору, з надписом « НОМЕР_1 »;
- Флеш-накопичувач у вигляді кредитної картки, синьо-жовтого кольору, з надписом «UkrSpecexport»;
- Флеш-накопичувач марки «UkrOboronProm», серійний номер: РD4GH26RTS;
- Флеш-накопичувач чорного кольору, з зеленою частиною, зі стертим маркуванням;
- Банківські картки Raiffeisen Bank Aval НОМЕР_2 з надписом «Maksym Strihalov», Приват Банк НОМЕР_3 ; ПриватБанк «Platinum» НОМЕР_4 з надписом «Maksym Strihalov», Приват Банк «Visa Platinum» НОМЕР_5 з надписом «Maksym Strihalov», Монобанк НОМЕР_6 , Монобанк НОМЕР_7 , Монобанк НОМЕР_8 з надписом «Maksym Strihalov»;
- Тримач для сім-карт «Київстар» НОМЕР_9 ;
- Тримач для сім-карт «Лайфселл» НОМЕР_10 ;
- Сім-картка типу «Нано-сім» номер НОМЕР_11 ;
- Особистий телефон ОСОБА_7 марки «iPhone 11 Pro» imei: НОМЕР_12 , з сім-карткою НОМЕР_13 ;
- Грошові кошти в сумі 400.000 тис. грн. та 10.000 доларів США.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник власника майна подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2021 року в частині накладення арешту на грошові кошти в сумі 400 000 гривень та 10 000 доларів США.

Мотивуючи свою апеляційну скаргу вказує на те, що вказані грошові кошти отримані законним способом, внаслідок здійснення підприємницької діяльності. Крім того, власник майна не є учасником кримінального провадження, в рамках якого внесено клопотання про арешт майна. Відтак підстави для арешту майна відсутні.

Заслухавши доповідь судді, думку представника власника майна, який підтримав подані апеляційні скарги та просив їх задовольнити, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Враховуючи ті обставини, що розгляд клопотання сторони обвинувачення про арешт майна відбувся без повідомлення власників майна або його представника, колегія суддів, виходячи з положень ст. 395 КПК України, погоджується з доводами апелянта щодо своєчасного оскарження ухвали слідчого судді.
Як вбачається з ухвали слідчого судді та наданих матеріалів справи, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000927 від 27.09.2019 року за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_8 діючи умисно, з корисливих мотивів, обравши вчинення злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів як спосіб швидкого, незаконного отримання прибутку, з метою незаконного придбання, перевезення, збуту серед населення наркотичних засобів, психотропних речовин, в особливо великих розмірах, за попередньою змовою з членами створеної ним організованої групи, які виконують ролі «операторів» та «відправників» замовлень, систематично вчиняв дії пов`язані з незаконним придбанням, перевезенням, наркотичних засобів та психотропних речовин.
Учасники організованої групи на території України здійснюють незаконне систематичне постачання наркотичних засобів та психотропних речовин в особливо великих розмірах за допомогою кур`єрів. Розповсюдження наркотичних засобів та психотропних речовин здійснюється з Одеської області до Черкаської та Дніпропетровської областей, а також до міста Києва, де інші учасники групи виконують подальший збут наркотичних засобів та психотропних речовин на території України.
В подальшому учасники групи, здійснюють незаконний збут наркотичних засобів та психотропних речовин серед невизначеного кола осіб, за що отримують грошові кошти.
11.10.2021 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 21.09.2021 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .
В ході проведення обшуку за вказаною адресою, слідчим виявлено та вилучено предмети, які перелічені в клопотанні прокурора.
Постановою старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 від 11.10.2021 року вказане в клопотанні прокурора майно визнано в кримінальному провадженні №0000927 від 27.09.2019 року речовим доказом.

13.10.2021 року прокурор першого відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, яке було тимчасово вилучено в ході проведення обшуку 11.10.2021, на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 21.09.2021 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:
- Флеш-накопичувач у вигляді кредитної картки, марки «Good Ram», 16 ГБ, жовтого кольору, з надписом « НОМЕР_1 »;
- Флеш-накопичувач у вигляді кредитної картки, синьо-жовтого кольору, з надписом «UkrSpecexport»;
- Флеш-накопичувач марки «UkrOboronProm», серійний номер: РD4GH26RTS;
- Флеш-накопичувач чорного кольору, з зеленою частиною, зі стертим маркуванням;
- Банківські картки Raiffeisen Bank Aval НОМЕР_2 з надписом «Maksym Strihalov», Приват Банк НОМЕР_3 ; ПриватБанк «Platinum» НОМЕР_4 з надписом «Maksym Strihalov», Приват Банк «Visa Platinum» НОМЕР_5 з надписом «Maksym Strihalov», Монобанк НОМЕР_6 , Монобанк НОМЕР_7 , Монобанк НОМЕР_8 з надписом «Maksym Strihalov»;
- Тримач для сім-карт «Київстар» НОМЕР_9 ;
- Тримач для сім-карт «Лайфселл» НОМЕР_10 ;
- Сім-картка типу «Нано-сім» номер НОМЕР_11 ;
- Особистий телефон ОСОБА_7 марки «iPhone 11 Pro» imei: НОМЕР_12 , з сім-карткою НОМЕР_13 ;
- Грошові кошти в сумі 400.000 тис. грн. та 10.000 доларів США,посилаючись на наявність правової підстави, передбаченої ч. 3 ст. 170 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2021 року клопотання прокурора задоволено.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним уст. 98 КПК України.

Відповідно до статті 100 КПК України, на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя, суд накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Згідно статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

При цьому, на думку колегії суддів, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою, визначеною в п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто з метою збереження речових доказів.
Разом з тим, дійшовши обґрунтованого висновку про відповідність арештованого майна ознакам, зазначеним у ст. 98 КПК України, а відтак наявності правової підстави, передбаченої ч. 3 ст. 170 КПК України для арешту цього майна, слідчий суддя не в повній мірі врахував розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для його власника в частині арешту грошових коштів у розмірі 400.000 тис. грн. та 10.000 доларів США.

Так, згідно ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Відповідно до положень ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Як вбачається з наданих матеріалів справи, зокрема клопотання сторони обвинувачення та витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000927 від 27.09.2019, здійснюється за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

В той же час клопотання прокурора не містить жодного доказу про вчинення власником майна ОСОБА_7 будь-яких кримінальних правопорушень. Підозра останньому також в рамках вказаного кримінального правопорушення не повідомлялась.
Отже, прокурором не наведено жодного підтвердження відношення зазначених вище грошових коштів до вчиненого кримінального правопорушення.
Таким чином стороною обвинувачення не доведено, що зазначені грошові кошти відповідають ознакам речового доказу, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді, у відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, в частині арешту майна, належного ОСОБА_7 , а саме грошових коштів у сумі 400.000 тис. грн. та 10.000 доларів США скасуванню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про часткове задоволення клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про арешт майна, з відмовою в частині арешту вказаних грошових коштів.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 , задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2021 року, якою задоволено клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 в частині арешту грошових коштів в сумі 400.000 тис. грн. та 10.000 доларів США, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про арешт майна, задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке було тимчасово вилучено в ході проведення обшуку 11.10.2021, на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 21.09.2021 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- Флеш-накопичувач у вигляді кредитної картки, марки «Good Ram», 16 ГБ, жовтого кольору, з надписом « НОМЕР_1 »;
- Флеш-накопичувач у вигляді кредитної картки, синьо-жовтого кольору, з надписом «UkrSpecexport»;
- Флеш-накопичувач марки «UkrOboronProm», серійний номер: РD4GH26RTS;
- Флеш-накопичувач чорного кольору, з зеленою частиною, зі стертим маркуванням;
- Банківські картки Raiffeisen Bank Aval НОМЕР_2 з надписом «Maksym Strihalov», Приват Банк НОМЕР_3 ; ПриватБанк «Platinum» НОМЕР_4 з надписом «Maksym Strihalov», Приват Банк «Visa Platinum» НОМЕР_5 з надписом «Maksym Strihalov», Монобанк НОМЕР_6 , Монобанк НОМЕР_7 , Монобанк НОМЕР_8 з надписом «Maksym Strihalov»;
- Тримач для сім-карт «Київстар» НОМЕР_9 ;
- Тримач для сім-карт «Лайфселл» НОМЕР_10 ;
- Сім-картка типу «Нано-сім» номер НОМЕР_11 ;
- Особистий телефон ОСОБА_7 марки «iPhone 11 Pro» imei: НОМЕР_12 , з сім-карткою НОМЕР_13 .
В частині арешту грошових коштів в сумі 400.000 тис. грн. та 10.000 доларів США, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/6633/2021 Категорія ст. 170 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_10
Доповідач: ОСОБА_1