ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1752/21 Справа № 185/939/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2021 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 (приймає участь в

режимі відеоконференції),

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали кримінального провадження № 0001669 за апеляційними скаргами прокурора Павлоградської окружної прокуратури, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 квітня 2021 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Павлоград Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий, останній раз:
- 04.11.2019 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка народилась в м. Павлоград Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , раніше неодноразово судима, останній раз:
- 04.11.2019 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі,
обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду в частині призначеного покарання скасувати, у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особам обвинувачених, ухвалити новий вирок, яким: - ОСОБА_8 призначити покарання: - за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки; - за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців; на підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань, призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки; на підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04.11.2019 року, та остаточно ОСОБА_8 призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років; - ОСОБА_9 призначити покарання: - за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки; - за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців; на підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань, призначити ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки; на підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04.11.2019 року, та остаточно ОСОБА_9 призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років; в іншій частині вирок залишити без змін.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції, призначаючи покарання обвинуваченим, не врахував, що ОСОБА_8 разом з ОСОБА_9 вчинили 5 епізодів кримінальних правопорушень проти власності, чотири з яких відносяться до категорії тяжких злочинів, спричинену шкоду добровільно не відшкодували.
Зазначає, що обвинувачені раніше неодноразово судимі за вчинення крадіжок, що свідчить про те, що вони на шлях виправлення не стають.
Крім того, після засудження ОСОБА_8 та ОСОБА_9 04.11.2019 року до реального виду покарання, вони більше року переховувались від органів поліції та були затримані лише 09.01.2021 року, одразу після вчинення кримінального правопорушення, і далі би продовжували свою злочинну діяльність, якби не були затримані.
В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_9 зазначає щодо законності ухваленого щодо нею вироку, однак, з урахуванням її стану здоров`я, просить пом`якшити призначене їй покарання.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 посилається на законність ухваленого щодо нього вироку, однак, з урахуванням його щирого каяття, допомоги слідству, віку та стану здоров`я, просить пом`якшити призначене йому покарання.

Також обвинуваченими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 подано заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в яких вони просять вказану апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 квітня 2021 року: - ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень та призначено покарання: - за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки; - за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців; на підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_8 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців; на підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за цим вироком частково приєднано невідбуте покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04.11.2019 року, та остаточно ОСОБА_8 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки; - ОСОБА_9 визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень та призначено покарання: - за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки; - за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки; на підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_9 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки; на підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за цим вироком частково приєднано невідбуте покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04.11.2019 року, та остаточно ОСОБА_9 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці; також вирішено питання щодо судових витрат та речових доказів.
За обставин, викладених у вироку, 18.11.2020 року приблизно о 10.05 годині обвинувачений ОСОБА_8 за попередньою змовою з обвинуваченою ОСОБА_9 , знаходячись біля сховища, яке розташоване між 6 та 7 поверхом домоволодіння АДРЕСА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням і звернення його на свою користь, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, за допомогою раніше приготовлених та принесених із собою плоскогубців, шляхом пошкодження кріплень для гвинтового замку від сховища, проникли до зазначеного сховища, та скориставшись тим, що контроль зі сторони власника майна відсутній, впевнившись у тому, що за їхніми злочинними діями ніхто не спостерігає, таємно, повторно викрали два чохла з вудочками, саме вудочка 5-ти метрова марки «Newhunter 600», спінінг «Adams» модель 28533-240, вудочка марки «Maxiloat 404»; палатку марки «Lotos 3»; розкладне ліжко «Рейнджер», котушки марки «Тicasportera» 6007 в кількості 8 штук; човен марки «Калібрі 260»; спальний мішок синтепоновий, газовий балон ємкістю 5 літрів; стільчик рибацький; вудочку «Power Black 270»; вудочку Speed Master 500; вудочку «Tsubame 240»; вудочку «Adventure Stipp 500»; 2 вудочки «Crocodile 240»; вудочку «Tephon 12»; вудочку «EFFSpin 270» з котушкою, які належать потерпілому ОСОБА_10 , з місця вчинення злочину зникли, викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили останньому матеріального збитку на загальну суму 17 048,32 грн.
Крім того, 20.12.2020 року приблизно з 13.00 години до 08.00 години 23.12.2020 року обвинувачений ОСОБА_8 за попередньою змовою з обвинуваченою ОСОБА_9 перебуваючи біля сховища, яке розташоване між 9 поверхом та поверхом даху домоволодіння АДРЕСА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням і звернення його на свою користь, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, за допомогою раніше приготовлених та принесених із собою плоскогубців, шляхом пошкодження кріплень для навісного замку від сховища, проникли до зазначеного сховища, та, скориставшись тим, що контроль зі сторони власника майна відсутній, впевнившись у тому, що за їхніми злочинними діями ніхто не спостерігає, таємно, повторно, викрали спортивний велосипед марки «Cyclone» марки LХ650b та перфоратор марки «Makita», що належить потерпілому ОСОБА_11 , з місця вчинення злочину зникли, викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили останньому матеріального збитку на суму 11 200,33 грн.
Окрім того, 31.12.2020 року приблизно о 09.45 годині обвинувачений ОСОБА_8 за попередньою змовою з обвинуваченою ОСОБА_9 , перебуваючи біля сховища, яке знаходиться на першому поверсі будинку АДРЕСА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням і звернення його на свою користь, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, за допомогою раніше приготовлених та принесених із собою плоскогубців, шляхом пошкодження кріплень для навісного замку від сховища, проникли до зазначеного сховища, та скориставшись тим, що контроль зі сторони власника майна відсутній, впевнившись у тому, що за їхніми злочинними діями ніхто не спостерігає, таємно, повторно, викрали велосипед марки «Кенді» червоного кольору та велосипед марки «Люкс» синього кольору, що належить потерпілій ОСОБА_12 , з місця вчинення злочину зникли, викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили останній матеріального збитку на суму 3659,50 грн.
Крім того, 01.01.2021 року приблизно о 10.20 годині, обвинувачений ОСОБА_8 за попередньою змовою з обвинуваченою ОСОБА_9 , перебуваючи біля сховища, яке знаходиться на першому поверсі будинку АДРЕСА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням і звернення його на свою користь, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, за допомогою раніше приготовлених та принесених із собою плоскогубців, шляхом пошкодження кріплень для навісного замку від сховища, проникли до зазначеного сховища, та скориставшись тим, що контроль зі сторони власників майна відсутній, впевнившись у тому, що за їхніми злочинними діями ніхто не спостерігає, таємно, повторно, викрали велосипед марки «Profi» фіолетового кольору, що належить потерпілому ОСОБА_13 , та велосипед марки «Impuls» рожевого кольору, що належить потерпілому ОСОБА_14 , з місця вчинення злочину зникли, викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_13 матеріального збитку на суму 1206,29 грн, та потерпілому ОСОБА_14 матеріального збитку на суму 1772,25 грн.
Крім того, 04.01.2021 року о 15.55 годині обвинувачений ОСОБА_8 за попередньою змовою з обвинуваченою ОСОБА_9 , знаходячись в під`їзді між четвертим та п`ятим поверхом будинку АДРЕСА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна, та звернення його на свою користь, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, за допомогою раніше приготовлених та принесених із собою плоскогубців, шляхом пошкодження кріплень велосипедів, скориставшись тим, що контроль зі сторони власника майна відсутній, впевнившись у тому, що за їхніми злочинними діями ніхто не спостерігає, таємно, повторно викрали велосипед марки «ВМХ» (Comanche Sheriff 16) та велосипед марки «KUBE», що належить потерпілому ОСОБА_15 , з місця вчинення злочину зникли, викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили останньому матеріального збитку на суму 11 515,96 грн.
Окрім того, 09.01.2021 року о 09.00 годині обвинувачений ОСОБА_8 за попередньою змовою з обвинуваченою ОСОБА_9 , знаходячись в другому під`їзді буд. АДРЕСА_7 , впевнившись, що за їх злочинними діями не спостерігають сторонні особи, використовуючи заздалегідь підготовлені бокорізи, таємно, повторно зрізали та викрали належний TOB «ТРК «Кадр-ТБ» магістральний кабель UTP 50 пар, довжиною 7 метрів, після чого з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили ТОВ ««ТРК «Кадр-ТБ» майнову шкоду на суму 1155 грн.
Кримінальне провадження розглянуто в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, яка підтримала доводи апеляційної скарги прокурора та заперечувала щодо задоволення апеляційних скарг обвинувачених, обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та їх захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційні скарги обвинувачених та заперечували щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора та обвинувачених задоволенню не підлягають з таких підстав.
У відповідності до ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Правильність кваліфікації дій обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за кримінальним законом та доведеність їх вини в апеляційних скаргах прокурора та обвинувачених не оспорюється, а тому апеляційним судом не перевіряється.
Відповідно до положень ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Як витікає з вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Призначаючи покарання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , суд першої інстанції врахував тяжкість вчинених ними кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії нетяжких та тяжких злочинів, дані про особи обвинувачених, а саме, що: - ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий, не працює, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, знаходиться на обліку у лікаря-нарколога; обставина, що пом`якшує покарання - щире каяття; обставин, що обтяжують покарання, не встановлено; - ОСОБА_9 раніше неодноразово судима, не працює, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття; обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.
Апеляційним переглядом встановлено, що судом першої інстанції, при призначенні обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 покарання, фактично враховані обставини, на які у своїй апеляційній скарзі посилається прокурор, а саме, що обвинувачені раніше неодноразово судимі, та щодо тяжкості вчинених ними кримінальних правопорушень та кількості епізодів, а також обставина, на яку посилається обвинувачений ОСОБА_8 - щире каяття, а тому повторному врахуванню вони не підлягають.
Вказані обставини оцінені судом разом з іншими обставинами, що у своїй сукупності не свідчать про необхідність призначення більш суворого покарання з огляду на щире каяття обвинувачених, відсутність у них обставин, що обтяжують покарання, їх стан здоров`я.
Доводи прокурора про те, що обвинувачені не відшкодували потерпілим шкоду є такими, що не можуть бути підставою для призначення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 більш суворого покарання, окрім того, з матеріалів провадження вбачається, що цивільні позови потерпілими у цьому кримінальному провадженні подано не було.
Твердження прокурора щодо переховування обвинувачених колегія суддів вважає необгрунтованим, оскільки у цьому кримінальному провадженні відсутні дані щодо оголошення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у розшук у зв`язку із їх переховуванням від органів досудового розслідування чи суду, та щодо зупинення кримінального провадження з цих підстав.
Посилання обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що він активно сприяв розкриттю кримінальних правопорушень, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вказана обставина не була встановлена як на досудовому слідстві, оскільки вона не зазначена в обвинувальному акті (а.п. 10 т. 1), так і в судовому засіданні суду першої інстанції.
Доводи щодо врахування стану здоров`я обвинувачених колегія суддів вважає такими, що не дають підстав для призначення їм більш суворого покарання та не є такими, що дають підстави для призначення більш м`якого покарання, оскільки за повідомленням Філії Державної установи Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України у Дніпропетровській та Донецькій областях дійсно підтверджено, що обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_8 страждають на певні захворювання, однак у цьому ж повідомленні зазначено, що на даний час стан здоров`я ОСОБА_9 та ОСОБА_8 стабільний, знаходяться під наглядом працівників Дніпровської міської медичної частини № 4.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинувачених та прокурора щодо пом`якшення або призначення більш суворого покарання обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_8 не підлягають задоволенню.
Крім того, колегія суддів вважає, що обставин, що можуть істотно знижувати ступінь тяжкості вчинених обвинуваченими кримінальних правопорушень ОСОБА_9 та ОСОБА_8 не наведено, а тому підстави для застосування більш м`якого покарання відсутні.
Вимога прокурора щодо призначення більш суворого покарання, про що просить прокурор, не свідчить про те, що призначене покарання є явно несправедливим, оскільки судом фактично враховані всі обставини при призначенні покарання.
У сукупності наведених обставин, колегія суддів вважає обґрунтованим призначення судом першої інстанції покарання за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України ОСОБА_8 у виді позбавлення волі строком на 4 роки, а ОСОБА_9 у виді позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці.
Отже, з урахуванням викладеного, призначене обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_8 покарання є не тільки справедливим, але й необхідним і достатнім для їх виправлення та не вбачає підстав для задоволення вимог апеляційних скарг прокурора та обвинувачених, вважаючи доводи останніх не обґрунтованими.
Істотних порушень норм кримінального процесуального законодавства, які є безумовною підставою для скасування або зміни вироку в матеріалах кримінального провадження не встановлено.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги прокурора Павлоградської окружної прокуратури, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 квітня 2021 року залишити без задоволення.
Вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 квітня 2021 року щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 - залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченими, які тримаються під вартою, - з моменту отримання копії судового рішення.

Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4