Дата документу 01.12.2021 Справа № 334/2001/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 334/2001/21 Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11-сс/807/1075/21 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 в режимі відеоконференції за допомогою онлайн сервісу відеозв`язку EASYCON,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,
потерпілої ОСОБА_9 ,

розглянула 1 грудня 2021 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали справи за апеляційною скаргою прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11 листопада 2021 року, якою частково задоволено клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, громадянина України, з середньотехнічною освітою, не працюючого, без постійного місця реєстрації, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, до Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_10 , погоджене з прокурором Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.10.2021 року, приблизно о 16 годині 30 хвилин, ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, будучи особою, яка не отримувала у встановленому законом порядку посвідчення водія, керуючи автомобілем «Форд Ескорт» реєстраційний номер НОМЕР_1 , прибув на територію парковки автобази № 7, що розташована по вул. Каховській 44 в м. Запоріжжі, де зупинив керований ним транспортний засіб в межах проїзної частини парковки.
В салоні автомобіля в якості пасажирів перебували ОСОБА_11 - на передньому пасажирському сидінні та ОСОБА_9 і ОСОБА_12 - на задньому сидінні. Після зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_8 , пасажир ОСОБА_11 вийшов з автомобіля, та в подальшому діючи в якості пішохода, залишився стояти на проїзній частині поряд з передніми пасажирськими дверима автомобіля «Форд».
Після цього водій ОСОБА_8 , діючи в порушення вимог Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, а саме п.10.1 де вказано: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху» та п.10.9 де зазначено: «Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб», маючи об`єктивну можливість виявити на проїжджій частині парковки стоячого пішохода ОСОБА_11 та перед відновленням руху переконався в безпеці своїх дій, за допомогою до інших осіб не звернувся, а натомість відновив рух керованого ним транспортного засобу заднім ходом - виконуючи маневр розвороту, в ході виконання якого допустив наїзд передньою лівою бічною частиною кузова свого автомобілю на пішохода ОСОБА_11 .
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження, від яких помер у лікарні ІНФОРМАЦІЯ_2 під наглядом лікарів.
Органом досудового слідства дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ч.3 ст.286-1 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого.
08.11.2021 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України.
Зібраними під час досудового розслідування доказами встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення.
Під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду; можливість впливати на потерпілу, свідків у справі, можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Слідчий просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 діб.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11 листопада 2021 року частково задоволено клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України.

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 22.00 години до 06.00 години наступного дня строком на 2 місяці, тобто до 11 січня 2022 року.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язки: не залишати місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22.00 години до 06.00 години наступного дня; прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за викликом; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, та суду.

Задовольняючи клопотання слідчого про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою частково та застосовуючи до вказаної особи запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 22.00 години до 06.00 години наступного дня, слідчий суддя дійшов висновку про те, що такий запобіжний захід є достатнім та забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків під час досудового розслідування та у суді, а покладені на підозрюваного обов`язки зможуть запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор вказує, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню як незаконна.
В обґрунтування доводів зазначає, що на теперішній час слідством не встановлені всі обставини вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, не проведено слідчий експеримент із підозрюваним ОСОБА_8 , не проведено одночасний допит декількох осіб, а саме між підозрюваним ОСОБА_8 та потерпілою ОСОБА_9 , не проведено огляд транспортного засобу з метою встановлення пошкоджень автомобіля після ДТП та його технічних властивостей із підозрюваним, додатково не оглянуто відеофайл із моментом вчинення ДТП з метою його ідентифікації на відео, вирішується питання щодо відібрання біологічних зразків з метою встановлення факту перебування за кермом підозрюваного, оскільки, останній не отримував у встановленому законом порядку водійського посвідчення відповідної категорії.
Вважає, що обраний судом запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту не забезпечить належного уникнення ризиків, передбаченим п.п.1, 3, 4, ч.1 ст.177 КПК України, оскільки вказаний запобіжний захід не є перепоною незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Суд встановив адресою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за місцем проживання свідка ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_1 , що свідчить про те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. До того ж, останній не має місця постійної реєстрації, спілкується із потерпілою у даному кримінальному провадженні ОСОБА_9 . Крім цього, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту обраний без застосування електронних засобів контролю, що також свідчить про відсутність належного забезпечення уникнення вказаним ризикам обраним запобіжним заходом. Обраний запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, будучи більш м`яким запобіжним заходом, не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного, оскільки не відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі підозрюваного.
Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою клопотання слідчого задовольнити та обрати стосовноОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити.
Підозрюваний та його захисник висловили свої заперечення вимогам апеляційної скарги прокурора.
Потерпіла заперечувала проти апеляційної скарги прокурора та просила не обирати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, зазначивши про те, що у неї на утриманні троє дітей, а підозрюваний допомагає їй.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

У відповідності до положень ч.1 ст.404 КПК України, судове рішення переглядається в межах апеляційної скарги.

Відповідаючи на доводи прокурора, судова колегія констатує, що слідчим суддею дотриманий порядок застосування запобіжного заходу, передбачений ст.194 КПК України, де зазначені підстави та обставини, які повинні враховуватися при вирішенні цього питання.

Так, відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Згідно вимог ч.1 ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Доводи прокурора про те, що слідчим суддею не у повній мірі виконані вимоги ст.178 КПК України при обранні запобіжного заходу не ґрунтуються на змісті ухвали. Слідчим суддею наведені достатні мотиви для часткового задоволення клопотання слідчого і обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Так, застосовуючи до вказаної особи альтернативний запобіжний захід, слідчий суддя обґрунтовано прийшов до висновку про можливість досягти дієвості даного кримінального провадження та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного шляхом обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Зазначений висновок слідчого судді, з огляду на явки ОСОБА_8 до суду, відсутність даних про порушення останнім покладених обов`язків, слід визнати аргументованим та таким, що знайшов своє підтвердження і одночасно цими обставинами спростовуються доводи прокурора про неможливість забезпечити дотримання підозрюваним ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків через застосування іншого, ніж тримання під вартою, запобіжного заходу.

Колегія суддів наголошує, що відомостей про порушення ОСОБА_8 умов обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту чи ухилення від проведення слідчих, процесуальних дій після застосування відносно нього даного запобіжного заходу, при апеляційному розгляді прокурором не надано.

Отже, посилання прокурора в апеляційній скарзі та при апеляційному розгляді на те, що ОСОБА_8 перебуваючи під домашнім арештом може переховуватись від органів досудового розслідування, впливати на потерпілу та свідків і перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, не заслуговують на увагу, оскільки ґрунтуються лише на припущеннях прокурора щодо можливості такої поведінки підозрюваного в майбутньому і нічим об`єктивно не підтверджені.

З цього приводу, колегія суддів зауважує на вимогах ч.5 ст.132, ч.3 ст.184 КПК України щодо обов`язку слідчого, прокурора надати докази на підтвердження обставин, на які посилаються.

Натомість, ініціатором клопотання та прокурором до відповідного клопотання, при його розгляді слідчим суддею і у апеляційній інстанції такі докази не надані.

Що стосується даних про особу підозрюваного, то слідчим суддею цілком слушно враховані відомості стосовно особи ОСОБА_8 , який є особою раніше не судимою, має постійне місце реєстрації та проживання, влаштувався на роботу та працює неофіційно, допомагає потерпілій матеріально, тобто має міцні соціальні зв`язки, що свідчить про взяття слідчим суддею до уваги всіх обставин у їх сукупності.

Також слідчим суддею враховано думку потерпілої, яка не наполягала на застосуванні виключного запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 , оскільки вона залишилась одна з трьома дітьми, а ОСОБА_8 допомагає їй. Будь-якого тиску підозрюваний на неї не здійснював.

Посилання прокурора щодо вчинення тяжкого злочину не можуть слугувати єдиною підставою для обрання ОСОБА_8 найсуворішого запобіжного заходу.

З цього приводу слід зазначити, що наявність підозри у вчиненні тяжкого злочину, відповідно до вимог ст.178 КПК України та усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка згідно ст.8 КПК України, є частиною національного законодавства, сама по собі не може слугувати підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу, як на це посилається прокурор в апеляційній скарзі, не є виключними і достатніми обставинами для підтвердження неможливості застосування до ОСОБА_8 при вказаних обставинах більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання прокурор не доведе обставин, передбачених п.3 ч.1 ст.194 КПК України щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

На думку колегії суддів, з урахуванням даних про особистість підозрюваного та його процесуальну поведінку, думки потерпілої, прокурор не довів наявність обставин, які б свідчили про неможливість застосування до ОСОБА_8 альтернативного запобіжного заходу.

Що стосується існування ризиків, передбачених п.п.3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливості незаконного впливу на потерпілу та свідків і перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, то слідчим та прокурором у судовому засіданні не було доведено наявності зазначених ризиків, що підозрюваний здійснював спроби впливу на потерпілу та свідків і перешкоджав якимось чином кримінальному провадженню. Надані суду матеріали містять відомості про допит потерпілої ОСОБА_9 , свідка ОСОБА_12 . Інших свідків, яких є необхідність допитати, слідчий не зазначив, як не зазначив і з приводу яких обставин, що мають значення по цьому кримінальному провадженню їх необхідно допитати. Не зазначено слідчим у клопотанні, яким іншим способом ОСОБА_8 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, матеріали провадження не містять відомостей, що підозрюваний після застосування запобіжного заходу порушував його умови. Навпаки, після застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, умов вказаного запобіжного заходу не порушував і дотримувався покладених на нього обов`язків, прибув в судове засідання під час апеляційного перегляду провадження. Доказів протилежного суду апеляційної інстанції прокурором не надано. Отже вказані обставини додатково свідчать про правильність прийнятого слідчим суддею рішення.

Істотних порушень норм КПК України, які б тягнули за собою скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

На підставі викладеного, рішення слідчого судді є законним, оскільки ухвалене згідно з дотриманням вимог кримінального процесуального закону та обґрунтованим, оскільки ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11 листопада 2021 року, якою частково задоволено клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 22.00 години до 06.00 години наступного дня строком на 2 місяці, тобто до 11 січня 2022 року, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4