Справа № 304/612/21 Провадження № 1-кп/304/248/2021
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2021 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
у режимі відеоконференції обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження №0000214 від 02 червня 2017 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого у АДРЕСА_1 , з неповною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, утримується у ДУ «Катеринівська ВК (№ 46)», громадянина України, раніше судимого:

- 21 жовтня 2004 року вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області за ст. 70, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 189 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК звільнений з іспитовим строком 2 (два) роки;

- 21 червня 2005 року вироком Перечинського районного суду Закарпатської області за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 289, ст. 71 КК України до 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі;

- 30 березня 2012 року вироком Снятинського районного суду І.Франківської області за ч. 2 ст. 149 КК України до 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 23 січня 2020 року вироком Вінницького міського суду Вінницької області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

- 18 грудня 2020 року вироком Залізничного районного суду м. Львова за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за попереднім вироком, покаранням, призначеним за даним вироком, остаточно до відбування призначено 4 (чотири) роки 1 (один) місяць позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України,

В С Т А Н О В И В:

як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_4 , будучи 07 квітня 2017 року звільнений з Городищенської виправної колонії № 96 УДПтСУ у Рівненській області, з метою ухилення від адміністративного нагляду, встановленого постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 15 березня 2017 року з обмеженням заборони виходу з будинку з 22.00 год до 06.00 год ранку; реєстрацією в територіальних органах поліції за місцем проживання три рази на місяць; забороною виїзду за межі адміністративного району без дозволу територіальних органів поліції, а також забороною відвідувати заклади, де здійснюється торгівля алкогольними напоями на розлив, до обраного ним місця проживання в АДРЕСА_1 не пізніше 09 квітня 2017 року не прибув, а прибув лише 03 червня 2017 року, чим порушив правила адміністративного нагляду, за що кримінальна відповідальність передбачена ст. 395 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив суду клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, тобто у зв`язку із закінченням строків давності.

Прокурор у судовому засіданні не заперечив проти задоволення клопотання обвинуваченого.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що клопотання підлягає до задоволення виходячи з такого.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК, за який передбачено покарання у виді арешту на строк до шести місяців, та яке було скоєне ним 09 квітня 2017 року.

Згідно з вимогами пункту 1 частини 1 статті 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі, і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки.

В той же час частиною 3 вказаної статті передбачено, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

У судовому засіданні встановлено, що 23 жовтня 2019 року ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, за яке був засуджений вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 23 січня 2020 року.

Крім цього 18 грудня 2020 року ОСОБА_4 знову, за вироком Залізничного районного суду м. Львова, визнано винним у вчиненні 02 грудня 2018 року кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Як роз`яснено в п. 8 постанови Пленуму Верховного суду України № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23 грудня 2005 року особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

У свою чергу в Листі Верховного Суду України «Аналіз судової практики застосування норм закону про звільнення від кримінальної відповідальності (покарання) у зв`язку із закінченням строків давності» від 01 лютого 2014 року роз`яснено, що вчинення особою до закінчення зазначених строків злочину середньої тяжкості, тяжкого або особливо тяжкого злочину перериває перебіг строків давності, у зв`язку з чим час, який сплив з дня першого вчиненого злочину до скоєння нового злочину, втрачає юридичне значення і не береться до уваги судом. Обчислення строків давності у цьому разі починається з дня вчинення нового злочину (ч. 3 ст.49 КК). При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.

Так, перебіг строків давності за вчинення інкримінованого ОСОБА_4 09 квітня 2017 року кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України, був двічі перерваний через вчинення ним тяжких злочинів 02 грудня 2018 року та 23 жовтня 2019 року, а відтак час, який сплив з дня вчинення ним даного кримінального правопорушення (09 квітня 2017 року) до скоєння нового злочину (02 грудня 2018 року), втратив юридичне значення, та підлягає обчисленню з дня вчинення ОСОБА_4 останнього злочину, а саме з 23 жовтня 2019 року.

За наведених обставин, а також з урахуванням того, що у даному конкретному випадку строки давності обчислюються окремо за кожний злочин, кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_4 згідно зі ст. 12 КК України відноситься до проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі, а відтак на час судового розгляду справи сплив, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, двохрічний строк притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ст. 395 КК України, що обрахований судом з 23 жовтня 2019 року.

Таким чином, суд, за наявності згоди ОСОБА_4 на закриття кримінального провадження, приходить до висновку про необхідність його звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 395 КК України та закриття відносно нього кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000214 від 02 червня 2017 року.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Строк застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання закінчився 11 лютого 2019 року, на даний час клопотання про його обрання суду не подано, отже питання щодо такого судом не розглядається.

Речових доказів та процесуальних витрат у даному кримінальному провадженні не має.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Керуючись ст. 49 КК України, ст. 284 ч. 2, 286, 288, 369, 372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :
клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності задовольнити.

ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 395 КК України на підставі ст. 49 цього Кодексу звільнити у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження закрити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Перечинський районний суд Закарпатської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Копію ухвали суду сторони кримінального провадження можуть отримати в Перечинському районному суді Закарпатської області в порядку, передбаченому ч. 6, 7 ст. 376 КПК України.

Головуючий: ОСОБА_1