Провадження № 1-кс/686/2158/22
28 лютого 2022 року м. Хмельницький
Старший слідчий в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, майор поліції, ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на мобільний телефон марки «Nokia», IMEI: НОМЕР_1 , із сім-картою «Київстар» № НОМЕР_2 , два тримачі для сім-карт «Київстар» з № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 та тримач із сім-картою «Лайфселл» з № НОМЕР_5 , що перебувають у власності ОСОБА_5 , вилучені під час обшуку, 23.02.2022.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 18.12.2019 з УПН ГУНП в Хмельницькій області отримано матеріали, про те, що в ході проведення оперативних заходів встановлено, що група осіб жителів Хмельницької області та інших (Тернопільська, Чернівецька, Вінницька) а саме: П,Т,П,М,К,М,К.М.С.Д.Д,Ч,Н,Т , тривалий час займаються виготовленням, зберіганням з метою збуту та збутом наркотичних засобів та психотропних речовин на території Хмельницької та інших областей.
В ході проведення досудового розслідування встановлено, що до вчинення даного кримінального правопорушення обґрунтовано причетні ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5
18.02.2022 слідчим суддею Хмельницького міськрайонного суду надано дозвіл на проведення обшуку в будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_5 в межах вказаного провадження.
23.02.2022 в ході обшуку будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 виявлено і вилучено:
-мобільний телефон марки «Nokia», IMEI: НОМЕР_1 , із сім-картою «Київстар» № НОМЕР_2 , поміщено у сейф пакет №PSP1112277;
-два тримачі для сім-карт «Київстар» з № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 , поміщені у сейф пакет №PSP1112273;
-тримач із сім-картою «Лайфселл» з № НОМЕР_5 , який поміщено у сейф пакет №PSP1112273.
23.02.2022 вищезазначені речі слідчим ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.
Враховуючи, що банківська картка АТ «Приватбанк» № НОМЕР_6 тє речовими доказами, на яких Враховуючи, що, мобільний телефон марки «Nokia», IMEI: НОМЕР_1 , із сім-картою «Київстар» № НОМЕР_2 , два тримачі для сім-карт «Київстар» з № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 та тримач із сім-картою «Лайфселл» з № НОМЕР_5 є речовими доказами, на яких збереглись сліди вчинення кримінального правопорушення, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.
Слідчий просить накласти арешт на указане майно з метою збереження речових доказів.
Слідчий в судове засідання не з`явився, проте, в його клопотанні міститься прохання про розгляд справи за його відсутності, просить його задовольнити.
Перевіривши надані матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.
Відповідно до ст. 170 КК України арештом майна є тимчасове до скасування установленому КПК України порядку позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду право на відчуженням розпорядження та користування майном щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Завданням арешту майна є запобігання, можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.
Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 1 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Слідчий суддя приходить до висновку про те, що майно, на арешті якого наполягає сторона обвинувачення, відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, а відтак наявні підстави з якими законодавець пов`язує застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаного майна.
Матеріали клопотання свідчать, що вказане майно має відношення до кримінального провадження, і, таким чином може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.
З огляду на наведене, клопотання підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.172, 173 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання задовольнити.
Виконання ухвали покласти на старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, майора поліції, ОСОБА_3 .
Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя