ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3499/21 Справа № 180/1015/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 (в режимі відеоконференції), ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора у кримінальному провадженні Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2021 року про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 307 КК України,

В с т а н о в и л а:
Ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2021 року обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 24 грудня 2021 року, з альтернативою внесення застави у розмірі 749190 грн. та 567540 грн відповідно.
Мотивуючи ухвалене рішення, суд, врахувавши обставини провадження та дані про осіб обвинувачених посилався на те, що ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України щодо ОСОБА_8 та передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України щодо ОСОБА_7 , не припинили існувати та застосування менш обтяжливого запобіжного заходу не зможе їм запобігти.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою продовжити ОСОБА_7 та ОСОБА_8 строк тримання під вартою на 60 діб, з альтернативою внесення застави у розмірі 749190 грн. та 567540 грн відповідно.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги прокурор посилається на те, що у кримінальному провадженні ухвалено рішення про здійснення колегіального судового розгляду. Водночас, за відсутністю суддів у Марганецькому міському суді Дніпропетровської області, провадження має бути направлено до апеляційного суду для визначення підсудності. Таким чином, приймаючи рішення про закінчення строку тримання обвинувачених під вартою 24 грудня 2021 року суд не врахував, що внаслідок задоволенні клопотання про здійснення колегіального розгляду у будь-якого складу суду в майбутньому буде відсутня можливість провести підготовче судове засідання у строк до 24 грудня 2021 року, а у прокурора строк для виконання своїх процесуальних обов`язків, в тому числі в частині визначення строків подання клопотання про продовження строків тримання обвинувачених під вартою. Окрім цього, прокурор звертає увагу на те, що строк дії попередньої ухвали до 18 грудня 2021 року та продовжуючи його 08 грудня 2021 року лише на 16 днів, суд не навів жодних мотивів свого рішення. Разом із цим, прокурор звертає увагу суду на неналежну процесуальну поведінку обвинувачених, які затягують судовий розгляд та вчиняють дії, що містять ознаки зловживання правом.
В апеляційній скарзі захисник в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою обрати щодо останнього запобіжний захід не пов`язаний з обмеженням волі або зменшити розмір застави до встановлених законом меж.
Свої вимоги адвокат обґрунтовує невідповідність судового рішення вимогам ст. 370 КПК України. Захисник зазначає, що жоден із заявлених прокурором ризиків є недоведеним та фактично підставою для тримання обвинуваченого під вартою є лише тяжкість обвинувачення, що суперечить положенням ст. 194 КПК України. Адвокат звертає увагу на те, що обвинувачений тривалий час перебуває під вартою, в той час судом було допитано лише одного свідка. Захисник вказує на те, що суд не надав оцінки тим обставинам, що ОСОБА_7 має міцні соціальні зв`язки, а при визначенні застави не врахував його матеріального стану.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу обвинувачення, захисників та обвинувачених, які підтримали апеляційну скаргу захисту, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 404 КПК України, якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.
У відповідності з вимогами ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
За змістом ч. 2 ст. 177, ст. 197 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу, у тому числі і у виді тримання під вартою, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.
Частиною першою ст. 194 КПК України визначений обов`язок суду встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Як вбачається із матеріалів справи, питання про продовження застосування щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було вирішено під час судового розгляду, тобто на стадії, яка унеможливлює перевірку обґрунтованості підозри, оскільки остання припинила існувати і на заміну їй було висунуте обвинувачення. Обґрунтованість же обвинувачення перевіряється судом, який здійснює судовий розгляд на підставі обвинувального акта шляхом дослідження наданих сторонами кримінального провадження доказів і може бути вирішене шляхом ухвалення остаточного рішення у даному кримінальному провадженні.
Таким чином, при вирішенні питання про необхідність застосування запобіжного заходу у суді першої інстанції на стадії судового розгляду та при перевірці відповідного рішення судом апеляційної інстанції вирішальним є питання наявності ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
На думку колегії суддів, висновки суду про необхідність продовження строку застосування щодо обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою наведеним вимогам закону не відповідають.
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції неповно та необ`єктивно досліджені обставини, що враховуються при вирішенні питання про продовження застосування запобіжного заходу.
Як вбачається з оскаржуваного рішення, судом хоча і встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які не припинили існувати, однак не з`ясовано та не наведено переконливих мотивів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинувачених та запобігти вказаним ризикам.
Колегія суддів зазначає, що вирішення питання про можливість перебування особи під вартою передбачає необхідність забезпечення дотримання прав обвинуваченого, у тому числі і тих, які гарантовані Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.
На думку суду апеляційної інстанції, враховуючи сукупність обставин, які мають значення для прийняття правильного рішення, а саме дані про особи обвинувачених, тривалість перебування останніх під вартою, значний обсяг проведених у провадженні процесуальних дій, наявні підстави для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та скасування ухвали суду.
Водночас, з огляду на положення ч. 2 ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне скасувати судове рішення й щодо ОСОБА_8 .
Вирішуючи питання про запобіжний захід, який слід застосувати до обвинувачених, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з положеннями ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
При апеляційному розгляді встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, раніше не судимий, одружений, має дитину 2009 року народження, не працює.
ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, інкримінований злочин вчинив в період іспитового строку за вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 19 червня 2018 року, має дитину 2017 року народження, не працює.
Разом із цим, виключних обставин для тримання обвинувачених під вартою колегією суддів не встановлено, оскільки даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні не вказано та прокурором в судовому засіданні не доведено. Заявлені у клопотанні ризики в сукупності з тяжкістю кримінальних правопорушень та даними, що характеризують обвинувачених, не можуть слугувати виключною підставою для тримання їх під вартою.
Вирішуючи питання доцільності продовження строку застосування запобіжного заходу, колегія суддів виходить також й з того, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 перебувають під вартою понад 2 роки, а у справі проведено значний обсяг процесуальних дій. При цьому, з огляду на те, що розгляд справи не завершено доцільним є застосування до обвинувачених менш обтяжливого запобіжного заходу.
З урахуванням наведеного, колегія суддів погодившись з доводами захисника дійшла висновку про можливість застосування щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 альтернативного, більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні залишати місце свого проживання цілодобово, який зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України щодо ОСОБА_8 та передбаченим п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України щодо ОСОБА_7 , поклавши на останніх відповідні обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 4, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України.
Водночас, колегія суддів вважає слушними й доводи прокурора в частині визначеного судом строку, на який було застосовано запобіжний захід.
Колегією суддів встановлено, що строк тримання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 під вартою був продовжений на 16 днів та спливає 24 грудня 2021 року. За цих умов, встановивши підстави для застосування відносно останніх альтернативного запобіжного заходу, колегія суддів вважає за доцільне визначити його тривалість у 60 днів, а саме до 07 лютого 2022 року.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що суддею необґрунтовано продовжено строк застосування щодо обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, а ухвалу суду скасуванню з постановленням нової, застосувавши до обвинувачених запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2021 року про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 307 КК України, скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора у кримінальному провадженні Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_6 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 задовольнити частково.
Застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання: АДРЕСА_1 , до 07 лютого 2022 року включно.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 обов`язки, передбачені п.п.1, 2, 4, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до прокурора або суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду; утримуватися від спілкування з учасниками кримінального провадження, а саме з обвинуваченими та свідками; носити електронний засіб контролю.
Застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання: АДРЕСА_2 , до 07 лютого 2022 року включно.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 обов`язки, передбачені п.п.1, 2, 4, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до прокурора або суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду; утримуватися від спілкування з учасниками кримінального провадження, а саме з обвинуваченими та свідками; носити електронний засіб контролю.
Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу національної поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_8 .
Звільнити ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з- під варти негайно в залі суду.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3