Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/6506/21
1 - кс/490/3600/2021
У Х В А Л А

20 серпня 2021 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , погоджене із прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Березнегувате, Миколаївської області, українця, громадянина України, з неповною вищою освітою, який не працює, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

19.08.2021р. до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшло клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , погоджене із прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

Згідно вказаного клопотання вбачається, що Відділом розслідування злочинів у сфері транспорту Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені №0000317 від 17 серпня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 286-1 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.08.2021, близько 19 години 30 хвилин, більш точного часу у ході проведення досудового розслідування не встановлено, водій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керував автомобілем марки «Mercedes-Benz 208D», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався в денний час доби, по сухій, середньозернистій асфальтобетонній проїзній частині автомобільної дороги місцевого значення Р-81 «Казанка-Березнегувате-Снігурівка-Антонівка» на території Баштанського району Миколаївської області, зі сторони смт. Березнегувате в напрямку м. Снігурівка Баштанського району Миколаївської області.
Автодорога Р-81 «Казанка-Березнегувате-Снігурівка-Антонівка» в місці пригоди призначена для руху транспортних засобів в двох напрямках, має по одній смузі в кожному напрямку руху.
Разом із тим, у салоні транспортного засобу марки «Mercedes-Benz 208D», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який знаходився під керуванням ОСОБА_6 , на задньому пасажирському сидінні, зліва від водія розміщувався ОСОБА_7 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , а праворуч від останнього, спочатку розміщувався ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а за ним ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Під час руху на вищевказаній автомобільній дорозі, для досягнення кінцевого пункту призначення, а саме до м. Снігурівка, Баштанського району, Миколаївської області, на відстані 2.5 км., від повороту на с. Любомирівка, водій ОСОБА_6 , грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.3 «б» та 12.1 ІІДР України, а саме: будучи зобов`язаним знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміни, не обрав безпечну швидкість руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух свого транспортного засобу та безпечно керувати ним, під час руху на прямій ділянці проїзної частини, не впорався з керуванням, допустив виїзд свого транспортного засобу за межі дороги з подальшим контактуванням з деревом.
Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажир вищевказаного автомобіля ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , загинув на місці пригоди. Інших пасажирів вищевказаного автомобіля ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з тілесними ушкодженнями різного ступеня тяжкості доставлено до лікувальних закладів.
За таких підстав, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання заперечували, зважаючи на його необґрунтованість та недоведеність ризиків, у зв`язку з чим просили застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно з визначеним Європейським судом прав людини поняття, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.11.2016р. № 5 - 328 кс 16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.

У відповідності до норм КПК України, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.

Підозра ОСОБА_6 у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення є обґрунтованою, оскільки підтверджується наступними доказами, здобутими під час досудового розслідування, зокрема:

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 17.08.2021р. та схемою до нього із якому зафіксовано слідову інформацію, що підтверджує факт зіткнення даного транспортного засобу зі стовбуром дерева, передньою правою пасажирською частиною де знаходився ОСОБА_10 та отримав тілесні ушкодження від яких загинув на місці пригоди;
- протоколами допитів свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які безпосередньо вказують та підтверджують, що на момент ДТП за кермом автомобіля «Mercedes-Benz 208D», реєстраційний номер НОМЕР_3 , знаходився підозрюваний ОСОБА_6 ;
- висновком щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1018 від 18.08.2021, встановлено, що на момент ДТП ОСОБА_6 перебував в стані алкогольного сп`яніння;
- іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" зазначив, що факти які викликають підозру не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

За такого, слідчий суддя, приходить до висновку про обґрунтованість підозри по кримінальному провадженню №0000317 від 17.08.2021р. відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

У своєму клопотанні слідчий зазначив як ризики задля запобігання яких необхідне застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою те, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

На їх наявність вказує те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років. Після вчинення даної ДТП ОСОБА_6 самовільно залишив місце пригоди. Наразі підозрюваний свою причетність до вчинення зазначеного кримінального правопорушення не визнає. Окрім того судом враховується що 19.03.2021р. ОСОБА_6 пред`явлено обвинувачення у кримінальному провадженні №0000228 відділом поліції №2 Баштанського РУП ГУНП в Миколаївській області за вчинення тяжкого кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України, за вчинення якого передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років. Таким чином, усвідомлюючи тяжкість інкримінованого йому злочину, будучи обізнаним про покарання, яке загрожує йому в разі визнання винним за вироком суду, підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності може вжити заходів до переховування від органів досудового розслідування, суду, для уникненні від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.
Окрім того вбачається наявним ризик незаконного впливу на свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які безпосередньо вказують та підтверджують, що на момент ДТП за кермом автомобіля «Mercedes-Benz 208D», реєстраційний номер НОМЕР_3 , знаходився підозрюваний ОСОБА_6 .
Окрім того, оскільки досудове розслідування у даному кримінальному провадженні продовжується та у кримінальному провадженні на даний час не виконано усі необхідні слідчі дії, зважаючи на те що підозрюваний свою провину не визнає, вбачається що ОСОБА_6 може вживати заходи, що будуть перешкоджати кримінальному провадженню та встановленню істини у справі, з метою зменшити або уникнути взагалі відповідальності за скоєне.

Таким чином, прокурором під час розгляду клопотання, відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, доведено існування зазначених вище ризиків, що передбачені ст. 177 КПК України.

У той же час, таким ризикам не зможуть запобігти інші передбачені ст. 176 КПК України, запобіжні заходи, крім тримання під вартою, а саме:

- особисте зобов`язання, оскільки під час судового засідання було встановлено, що ОСОБА_6 не має міцних соціальних зв`язків, ніде не працює, не має офіційних джерел доходу. Вчинив кримінальне правопорушення, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, внаслідок чого загинула людина та після допущеної ДТП місце пригоди залишив. Окрім того судом враховується що 19.03.2021р. ОСОБА_6 пред`явлено обвинувачення у кримінальному провадженні №0000228 відділом поліції №2 Баштанського РУП ГУНП в Миколаївській області за вчинення тяжкого кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України;

- особиста порука, оскільки у слідчого судді відсутні дані щодо осіб, які заслуговують на довіру та які можуть поручитись за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків;

- застава, оскільки під час розгляду клопотання сторонами по справі не вказано даних про можливість внесення застави підозрюваним у розмірах, передбачених ст. 182 КПК України;

- домашній арешт, оскільки ОСОБА_6 зареєстрований у гуртожитку, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , однак у слідчого судді відсутні відомості про те, що дане домоволодіння належить йому на праві власності, окрім того не надано згоду власників зазначеного домоволодіння на домашній арешт підозрюваного ОСОБА_6 за вказаною адресою.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його не можливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суду з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, прокурором під час розгляду клопотання, відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, доведено недостатність для запобігання вказаним ризикам застосування до підозрюваного більш м`яких ніж тримання під вартою запобіжних заходів, а це у свою чергу, враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, є підставою для застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У відповідності до положення п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини, у зв`язку з чим, приймаючи до уваги вказані вимоги та те, що кримінальне правопорушення у вчинені якого підозрюється ОСОБА_6 призвело до загибелі ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за такого відсутні підстави для визначення відносно ОСОБА_6 застави.

На підставі вище викладеного та керуючись ст. ст. 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , погоджене із прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 - задовольнити.

Застосувати на строк до 14.10.2021р. включно до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На ухвалу протягом п`яти днів з моменту її оголошення до Миколаївського апеляційного суду може бути подано апеляцію, подача якої не зупиняє дії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1