Дата документу 10.11.2021 Справа № 326/1897/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 326/1897/21 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/1032/21 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2021 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду Запорізької області від 18 жовтня 2021 року, якою у відношенні

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Закуп Духовщинського району, Смоленської області, громадянина України, маючого середньо - технічну освіту, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 13 грудня 2021 року включно, -

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий СВ відділення поліції №2 Бердянського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Приморського відділу Бердянської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк на 60 діб.

За матеріалами провадження ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, за наступних обставин.

14 жовтня 2021 року приблизно 8 год., ОСОБА_7 прийшов до будинку, розташованого по АДРЕСА_3 , в якому мешкає ОСОБА_10 .
Після чого, приблизно о 8 год. 10 хв., ОСОБА_7 , знаходячись у приміщенні вищевказаного будинку, став на порозі спальної кімнати, в якій на дивані відпочивав ОСОБА_10 , та погрожував ножем застосувати насильство, яке є небезпечним для життя та здоров`я останнього, який ОСОБА_7 тримав у руці перед потерпілим, та в намірі його застосування в разі невиконання постановлених ним вимог, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного швидкого заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами, здійснив напад на ОСОБА_10 , вимагаючи від останнього передати йому гроші в сумі 100 грн. на придбання спиртних напоїв.
Побоюючись за своє життя та здоров`я, ОСОБА_10 змушений був погодитись на вимоги ОСОБА_7 та віддав йому гроші в сумі 100 грн.
Після чого ОСОБА_7 вийшов з будинку та розпорядився вказаними грошима на свій власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.

15 жовтня 2021 року відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000175 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України (а.с. 1).

15 жовтня 2021 року о 19 год. 55 хв. ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України (а.с. 12-13).

16 жовтня 2021 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України (а.с. 16-17).

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя врахував обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, та зазначив, що останній раніше судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, скоїв тяжкий злочин, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, передбачений ч. 1 ст. 187 КК України, санкція статті якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком до 7 років, ніде не працює, не має постійного джерела доходів, немає стійких соціальних зв`язків, характеризується за місцем проживання задовільно, тому існує наявність ризиків щодо вчинення ним іншого кримінального правопорушення та ризиків щодо того, що він може переховуватися від органів досудового слідства та суду, з метою уникнення покарання, що у своїй сукупності не дають змоги вважати, що застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу зможе запобігти наведеним ризикам.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_8 вважає ухвалу суду першої інстанції незаконною та необґрунтованою через відсутність доказів, що більш м`який запобіжний захід зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.
В обґрунтування своєї скарги вказує, що допитаний в ході розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваний ОСОБА_7 зазначив про те, що працює неофіційно, має родину, а саме одружений та має на утриманні двох неповнолітніх дітей, має постійне місце мешкання та реєстрації і зазначені дані ані слідчим, ані прокурором спростовані не були.
Зазначає, що в мотивувальній частині ухвали вказано помилково, що ОСОБА_7 не має стійких соціальних зв`язків.
Зауважує, що суду не було надано доказів того, що підозрюваний ОСОБА_7 повідомляє суду неправдиву інформацію щодо себе.
Зазначає, що судом першої інстанції не було взято до уваги позитивну характеристику, за якою ОСОБА_7 характеризується як неконфліктна людина, зі сторони якої порушень громадського порядку виявлено не було, та скарг не надходило.
Звертає увагу на те, що припущення слідчого судді про наявність ризику продовження ОСОБА_7 злочинної діяльності та скоєння злочинів в подальшому не підтверджені, не досліджувались наявність чи відсутність такого ризику.
Вказує, що в даних, які характеризують особу ОСОБА_7 , помилково зазначено, що він має судимість від 18 жовтня 2021 року за вироком Приморського районного суду Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки вирок законної сили не набрав, а отже стверджувати, що підозрюваний ОСОБА_7 раніше судимий неможливо.
Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою клопотання слідчого відділення ВП №2 Бердянського районного відділу поліції ГУНП в Запорізькій області про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу задовольнити частково, обравши відносно останнього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання: АДРЕСА_1 .
Будучи належними чином повідомленим про час та місце розгляду апеляційної скарги захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_8 до судового засідання апеляційного суду не з`явився, із заявою про відкладення розгляду апеляційної скарги не звертався.
Підозрюваний ОСОБА_7 , який перебуває на цей час в установі попереднього ув`язнення, будучи повідомленим про час та місце розгляду апеляційної скарги його захисника, із заявою про забезпечення його участі в судовому розгляді не звертався.
У судовому засіданні апеляційного суду прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, зазначив, що підозрюваний мешкав в будинку свого товариша, розлучений, дітей на утриманні не має, зловживає алкогольні напої, раніше вчинив 2 злочини, за які був засуджений до 4 років позбавлення волі. Вказав, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України підозрюваний ОСОБА_7 скоїв у відношенні неповнолітнього.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання слідчим суддею належним чином досліджені клопотання слідчого та матеріали провадження, встановлена наявність передбачених законом обставин, які пов`язують можливість застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, наявна обґрунтована підозра, існують передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, а також встановлена недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, і прийнято обґрунтоване рішення про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З наданих суду матеріалів вбачається, що органом досудового розслідування ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, який законом віднесено до тяжких умисних корисливих злочинів проти власності та за вчинення якого передбачено покарання до 7 років позбавлення волі.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, зроблено з посиланням на матеріали провадження, що їх підтверджують і в апеляційній скарзі не оспорюються.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи слідчого в частині наявності ризиків, передбачених п.п. 1 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України є обґрунтованими.

З таким висновком погоджується і колегія суддів та вважає, що наявність цих ризиків підтверджена матеріалами клопотання.

Так, враховуючи тяжкість інкримінованого ОСОБА_7 злочину, який відноситься до категорії тяжких умисних корисливих злочинів проти власності, а також суворість можливого покарання у виді позбавлення волі до 7 років, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винним, існує ризик переховування від органів досудового розслідування та суду.

Колегія суддів погоджується і з висновками слідчого судді про те, що тяжкість можливого покарання може спонукати підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Це твердження узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» Європейський суд з прав людини визначив, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Також, колегія суддів враховує те, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, в тому числі, проти власності, раніше неодноразово звільнявся від відбування покарання як з випробуванням з іспитовим строком, так і по відбуттю строку покарання, офіційно не працює, суспільно - корисною працею не займається, відсутні дані, що він має постійне джерело доходу, що у свою чергу, в сукупності свідчить про наявність вкрай високого ризику можливості вчинення інших аналогічних злочинів.

Таким чином, органом досудового розслідування було доведено та обґрунтовано існування ризиків, передбачених п.п. 1 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_7 має родину, постійне місце проживання, не можливо віднести до тих стримуючих чинників, які могли у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання, гарантували б запобігання встановленим ризикам без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Крім того, посилання захисника на те, що підозрюваний ОСОБА_7 має позитивну характеристику спростовуються посередньою характеристикою з місця проживання останнього (а.с. 33).

Доводи про те, що підозрюваний ОСОБА_7 раніше не судимий також спростовуються довідкою ГУНП в Запорізькій області (а.с. 19-20).

Всі інші доводи апеляційної скарги були досліджені судом при обранні запобіжного заходу і ним надана належна оцінка, а жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегії суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 407, 422 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду Запорізької області від 18 жовтня 2021 року, якою у відношенні ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 1ст. 187 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 13 грудня 2021 року включно, залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4