Справа № 202/1296/21
Провадження №1кп/202/229/2021
УХВАЛА

25 серпня 2021 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

провівши в залі суду в м. Дніпропетровську судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_3 , яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001270 від 12.11.2020 року, обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 15 ч.2, 185 ч.2, 185 ч.3 КК України,
за участі сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

В ході судового розгляду кримінального прокурора заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 строком на 60 днів, при цьому зазначив про наявність ризиків, що передбачені ст. 177 КПК України.

Обвинувачений і захисник не заперечували щодо продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просили суд визначити розмір застави, про що не заперечував прокурор.

Вирішуючи клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 виді тримання під вартою, суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

Так, ознайомившись з матеріалами клопотання, суд враховує те, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них обов`язків, а також запобігання спробам, переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином тощо; підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, що передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_3 пред`явлено обвинувачення у вчиненні, у тому числі і тяжкого злочину, за яким законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до шести років.
Так, ОСОБА_3 не має постійного місця роботи і тому не має постійного заробітку, неодружений, не має стійких соціальних зв`язків, раніше неодноразово судимий за умисні корисливі злочини проти власності, у зв`язку з чим перебуваючи на волі, матиме можливість вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Також, як зазначено прокурором у клопотанні, що ОСОБА_3 , розуміючи тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованих злочинів, з метою уникнення відповідальності, перебуваючи на волі матиме можливість переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого і свідків, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Ураховуючи те, що встановлено наявність ризиків передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений ОСОБА_3 зможе переховуватись від суду, оскільки не працевлаштований, постійного доходу не має, не має стійких соціальних зв`язків та будь кого на утриманні, раніше неодноразово судимий за умисні корисливі злочини проти власності, обвинувачується у тому числі і у вчиненні злочину, який відноситься до тяжкого, та існують ризики, що ОСОБА_3 зможе переховуватись від суду з метою перешкоджання розгляду кримінального провадження, а також впливати на потерпілого і свідків по даному кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення. Разом з тим, підстав, які б виключали можливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не вбачається, доказів, які б підтверджували неможливість на даний час перебування останнього під вартою суду не надано.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що запобігти вище зазначеним ризикам та забезпечити належне виконання обвинуваченим ОСОБА_3 покладених на нього процесуальних обов`язків можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 15 ч.2, 185 ч.2, 185 ч.3 КК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому розмір застави.
Відповідно до ч. ч.4, 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд, з урахуванням обвинувачення, висунутого ОСОБА_3 та суворості покарання, яке може бути йому призначено у разі доведеності його провини, особи обвинуваченого, який не має постійного місця роботи і тому не має постійного заробітку, неодружений, не має стійких соціальних зв`язків та будь - кого на утриманні, вважає що застава у розмірі 118 950 гривень здатна належним чином забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_3 покладених на нього процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.331, 350 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_3 обвинуваченому у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 15 ч.2, 185 ч.2, 185 ч.3 КК України запобіжний захід у виді тримання під вартою, на шістдесят днів, тобто до 21 жовтня 2021 року, включно.
Визначити відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , заставу у кримінальному провадженні у розмірі 118 950 гривень.
У разі внесення застави, на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до суду;
- не відлучатися з населеного пункту у якому проживає, без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
- утримуватись від спілкування зі свідками по даному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі установи в якій обвинувачений тримається під вартою.
У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки обвинуваченого.
У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуюча: ОСОБА_1