Справа № 344/2630/22
Провадження № 1-кс/344/1127/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2022 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000270 від 16.02.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся з вказаним клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000270 від 16.02.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, в обґрунтування якого покликався на те, що ОСОБА_5 при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, діючи умисно та незаконно, а саме в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», придбав психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, яку зберігав при собі, з метою подальшого збуту.

16 лютого 2022 року близько 23 год 00 хв працівниками

Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області, під час несення служби по вул. Надрічна, 1, в м. Івано-Франківську, було зупинено ОСОБА_5 . Згідно статті 34 Закону України «Про Національну поліцію» працівниками поліції було проведено поверхневу перевірку

ОСОБА_7 , під час якої, останній повідомив, що в нього при собі знаходяться заборонені психотропні речовини.

Цього ж дня, в період часу з 00 год 26 хв по 01 год 57 хв, по

вул. Надрічна 1, в м. Івано-Франківську, в ході проведення працівниками поліції слідчо-оперативної групи Івано-Франківського РУП ГУНП в

Івано-Франківській області огляду місця події, ОСОБА_5 , усвідомлюючи неможливість продовження протиправної діяльності, пов`язаної з незаконним придбанням та зберіганням психотропної речовини з метою збуту, добровільно видав поліетиленовий пакет із містом порошкоподібної речовини та сорок два згортки обмотаних ізоляційною стрічкою, в чотирьох з яких, згідно висновку експерта, виявлено психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, в кількості 2,2588 грама, що відповідно до наказу МОЗ № 188 від 01.08.2000 відноситься до великих розмірів.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою АДРЕСА_2 громадянин України, українець, неодружений, непрацюючий, з середньо-спеціальною освітою, раніше судимий.

16 лютого 2022 року ОСОБА_5 було затримано

в порядку ст. 208 КПК України за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

16 лютого 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Причетність, ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами огляду місця події висновком судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, протоколами допиту свідків, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину та іншими зібраними матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 відповідно до

ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, санкція статті передбачає максимальне покарання у вигляді десяти років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Також, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, зокрема ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування і суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Підставами вважати, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, є те що він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі до десяти років і усвідомлює про неминучість покарання за вчинення даного кримінального правопорушення. Крім цього, ОСОБА_5 , з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення може виїхати за межі населеного пункту, в якому проживає.

Підставою вважати, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків, які брали участь під час досудового розслідування, слідчий зазначає те, що йому відомі анкетні дані останніх і з метою уникнення кримінальної відповідальності, ним може здійснюватися незаконний вплив на свідків.

Підставами вважати, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, або продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється є те, що він офіційного джерела доходів не має, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення пов`язаного з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, або прекурсорів, а тому для подальшого отримання доходів може вчинити нове кримінальне правопорушення, або продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Враховуючи вище наведені ризики, характеризуючі дані на особу підозрюваного, тяжкість злочину, у вчиненні якого він підозрюється, на думку органу досудового розслідування, обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та домашнього арешту не зможе запобігти зазначеним ризикам.

Застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, не ініціюється, оскільки до органу досудового розслідування не надходило заяв від жодних осіб про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України і зобов`язуються, за необхідності, доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Застосування запобіжного заходу у вигляді застави не може запобігти зазначеним вище ризикам, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 , офіційно не працює, джерела його доходів невідомі, також відсутні особи, які можуть внести грошові кошти на спеціальний рахунок Івано-Франківського

міського суду.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання підтримали, покликаючись на викладені в ньому обставини, просили клопотання задовольнити.

В судовому засіданні підозрюваний та його захисник заперечили щодо задоволення клопотання, посилаючись на не доведеність зазначених у клопотання ризиків, просили врахувати характеризуючі особу підозрюваного дані, наявність у нього соціальних зв`язків, постійного місця проживання, молодий вік, та застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши прокурора, слідчого, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Згідно з ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

16 лютого 2022 року ОСОБА_5 було затримано

в порядку ст. 208 КПК України за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

16 лютого 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Причетність, ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами огляду місця події висновком судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, протоколами допиту свідків, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину та іншими зібраними матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Отже, враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри частково мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування певною сукупністю матеріалів кримінального провадження, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні підстави для висновку про причетність ОСОБА_5 до злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

В той же час, прокурором в судовому засіданні лише частково доведено наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, ризику переховування від органу досудового розслідування.

В той же час, вирішуючи дане клопотання слідчий суддя враховує, що підозрюваний має соціальні зв`язки, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався (протилежні дані в матеріалах справи відсутні); має постійне місце проживання.

Підозрюваний є особою молодого віку, який, як встановлено слідчим суддею з його пояснень в судовому засіданні, у певний період часу був позбавлений належного батьківського виховання, у зв`язку з чим внаслідок відсутності батьківського контролю схилився на сторону негативної та протиправної поведінки.

Крім того, прокурором в судовому засіданні не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, враховуючи конкретні обставини даного кримінального провадження та особу підозрюваного, не зможе запобігти встановленим слідчим суддею в ході розгляду даного клопотання ризикам.

Так, згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п. 1 та 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 176 КПК України більш м`яким запобіжним заходом є домашній арешт, який згідно з ч. 1 ст. 181 КПК України полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Крім цього, ч. 5 ст. 194 КПК України передбачено обов`язки, які слідчим суддею можуть бути покладені на підозрюваного.

Отже, враховуючи вищенаведене, а також обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу підозрюваного та його соціальні зв`язки, зважаючи на молодий вік підозрюваного, а також сформовані у нього життєві обставини, особливості і гнучкість психіки в такому віці, тяжкість інкримінованого злочину, слідчий суддя вважає, що запобігти ризикам на стадії досудового розслідування можливо і без тимчасової ізоляції підозрюваного від суспільства, а тому до ОСОБА_5 слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому щоденно цілодобово залишати житло, з покладенням на нього додаткових обов`язків, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання, і саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження і не перешкоджатиме досягненню його мети.

На думку слідчого судді, застосування такого запобіжного заходу, як цілодобовий домашній арешт, на даному етапі зможе запобігти частково встановленому в судовому засіданні ризику переховування від органу досудового розслідування.

При цьому слідчий суддя наголошує, що тяжкість злочину і суворість можливого покарання самі по собі не можуть бути обґрунтуванням такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, в конкретних обставинах даного провадження.

Ч. 6 ст. 181 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 193, 194, 196, 205, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та заборонити йому щоденно цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду.

Покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

1) прибувати до визначеної службової особи слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за кожною вимогою;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

3) не відлучатися із Івано-Франківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду,

4) утриматись від спілкування з усіма свідками в даному кримінальному провадженні;

5) в разі наявності здати до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну, -

та роз`яснити, що в разі невиконання таких обов`язків щодо нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді діє до 15 квітня 2022 року включно та підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Виконання ухвали доручити відповідному органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 , а контроль за її виконанням покласти на прокурора Окружної прокуратури міста Івано-Франківська ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 18.02.2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1