Справа № 203/3780/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 вересня 2021 року слідчий суддя Кіровського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_1 , розглянувши матеріали за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність та рішення слідчого,-

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшла вищезазначена скарга ОСОБА_2 , подана в порядку ст.303 КПК України.
Вирішуючи питання про відкриття провадження за скаргою, слідчий суддя враховує наступне.

Рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження, визначені ст.303 КПК України, якою встановлено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;
2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;
4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;
6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;
7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;
8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;
9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;
10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;
11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Частиною 2 ст.303 КПК України встановлено, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами ст.ст.314-316 цього Кодексу.

Відповідно до положень п.18 ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
А відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Згідно ч.4 ст.304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Комплексним видом бездіяльності, оскарження якої допускається відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, є бездіяльність, яка полягає у нездійсненні слідчим, дізнавачем або прокурором інших процесуальних дій (крім внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та повернення тимчасово вилученого майна), які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Згідно роз`яснень, викладених в п.1.3 Узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 року за №9-49/0/4-17 (далі - Узагальнення), така бездіяльність передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК України строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.
Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством. Наведеним ознакам відповідає бездіяльність, яка виникає внаслідок невиконання вимог ст.220 КПК України, згідно з якою клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання.
У випадку звернення особи із клопотанням про проведення слідчої (розшукової) дії, яке залишилось без реагування або без належного реагування (не було розглянуте або було розглянуте в частині) слідчого, правомірним є оскарження такої бездіяльності відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України. Однак, якщо клопотання розглянуто, а в його задоволенні відмовлено, то така відмова є предметом оскарження відповідно до п.7 ч.1 ст.303 КПК України.
Водночас, бездіяльність стосовно відсутності реагування на відповідні клопотання про вчинення певних процесуальних, зокрема слідчих (розшукових), дій може бути предметом оскарження лише у тих випадках, коли скаржник попередньо ініціював вчинення таких дій, звертаючись із відповідним клопотанням до слідчого. За відсутності такого попереднього клопотання обгрунтованим є рішення слідчого судді про відмову у відкритті провадження за скаргою.
У поданій скарзі ОСОБА_2 , корім іншого поставлено питання про визнання бездіяльності слідчих при проведенні досудового розслідування, скасування рішень про об`єднання кримінальних проваджень, повідомлення про призначених слідчих та винесення постанови про визнання заявника потерпілим.
Поряд з цим, вимога про визнання бездіяльності є конкретизованою, оскільки не зазначено яку саме бездіяльність слідчих, визначену ч.1 ст.303 КПК України оскаржує заявник.
Також, заявлено вимоги про скасування рішення про об`єднання кримінальних проваджень та повідомлення керівником ТУ ДБР у м.Полтаві про призначених слідчих, що також не є предметом оскарження згідно ч.1 ст.303 КПК України та не відноситься до компетенції слідчого судді.
Щодо вимоги про винесення постанови про визнання заявника потерпілим, слідчий суддя враховує, що нормами КПК України не передбачено винесення також постанови та права потерпілого особа набуває в порядку, передбаченому ст.55 КПК України.
Відомості щодо винесення постанов про відмову у визнанні потерпілим, яка б могла бути предметом оскарження згідно п.5 ч.1 ст.303 КПК України в додатках до скарги відсутні та вимог про скасування таких постанов скаржником не заявляється.
Крім того, згідно доводів скарги та додатків до неї вбачається, що на момент подачі скарги кримінальне провадження закрито, що взагалі виключає вирішення слідчим суддею будь-яких питань в порядку ст.303 КПК України, крім питань, пов`язаних з оскарження відповідної постанови.
В поданій скарзі ОСОБА_2 також поставлено питання про скасування рішення про закриття цих кримінальних проваджень.
Поряд з цим, рішення про закриття кримінального провадження відповідно до ст.ст.110,284 КПК України оформлюються відповідною постановою та п.3 ч.1 ст.303 КПК України передбачено право на оскарження постанови слідчого, дізнавача або прокурора про закриття кримінального провадження.
Однак, в прохальній частині заявником не заявляється вимог про скасування постанови про закриття кримінального провадження, не зазначено дату її винесення та у якому конкретно кримінальному провадженні, не зазначено відповідний орган досудового розслідування та його службову особу, якою було винесено відповідну постанову.
Вимога про скасування рішення про закриття цих кримінальних проваджень, є неконкретизованою та не дає можливості з`ясувати конкретний предмет оскарження та розглянути скаргу по суті.
В той час, як відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
В зв`язку з вищевикладеним у відкритті провадження за скаргою слід відмовити на підставі ч.4 ст.304 КПК України.
Керуючись ст.ст.3,26,303,304 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність та рішення слідчого.
Відповідно до ч.5 ст.304 КПК України копію ухвали надіслати заявнику разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Суддя ОСОБА_1