Провадження №1-кс/463/6242/21
У Х В А Л А

23 листопада 2021 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_4 від 17.09.2021 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000403 від 27.08.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України, -

в с т а н о в и в :
скаржник звернувся до слідчого судді із скаргою на постанову старшого слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_4 від 17.09.2021 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000403 від 27.08.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України. Просить таку скасувати.
Скаргу мотивує тим, що ОСОБА_3 в порядку ст.220 КПК України звернувся до Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові із заявою від 27.08.2021 року у кримінальному провадженні №0000403 від 27.08.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України про залучення його до провадження, як потерпілого. Слідчий ОСОБА_4 своєю постановою від 17.09.2021 року, відмовив у визнанні ОСОБА_3 потерпілим. ОСОБА_3 вважає дану постанову необґрунтованою, такою, що порушує його права, у зв`язку з чим просить її скасувати, а тому звернувся до суду із скаргою, яку просить задоволити.
Скаржник до судового засідання подав заяву про розгляду скарги у його відсутності, скаргу підтримує в повному обсязі та просить задоволити.
Враховуючи положення ч.1 ст.28 КПК України, яка передбачає, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки, а положеннями ч.3 ст.306 КПК України хоч і визначено, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, але наслідки неявки у судові засідання такої не визначено, з врахуванням клопотання скаржника, слідчий суддя вважає, що скаргу слід розглянути у відсутності скаржника на підставі наявних матеріалів.
Представник суб`єкта оскарження - Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином. Скерував на адресу суду матеріали кримінального провадження №0000403 від 27.08.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України.
У зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось відповідно до вимог ч.4 ст.107 КПК України.
Дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження №0000403 від 27.08.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України, вважаю, що в задоволенні такої слід відмовити виходячи з наступних підстав.
Правило дотримання десятиденного строку на оскарження до слідчого судді рішення слідчого має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.

Це правило надає особі, яка має право на оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

Суд звертає увагу, що у рішенні від 03 квітня 2008 року у справі "Пономарьов проти України", Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку.

Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан потрібного їм судового провадження. У кожній справі суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип юридичної визначеності.

Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Зокрема, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

При цьому особа, яка бажає подати скаргу має діяти сумлінно для того, що б ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 117 КПК України містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на оскарження рішення слідчого, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) в межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.

За таких обставин, враховуючи нетривалість пропуску строку, відсутність можливих негативних наслідки його відновлення для інших осіб, слід виходити з того, що у цій справі підстави для поновлення строків для оскарження рішення слідчого виправдовують втручання у принцип юридичної визначеності, що не свідчить про його порушення.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Постановою старшого слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованим у м. Львові ОСОБА_4 20.09.2021 року кримінальне провадження №0000403 від 27.08.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України закрито, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Отже досудове розслідування закінчено у зв`язку з закриттям кримінального провадження.
Відповідно до п.5 ч.1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Слідчий суддя це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Окрім цього зі змісту ст. 220 КПК України обов`язок слідчого полягає у розгляді клопотання незалежно від того чи винесена ухвала слідчого судді про зобов`язання про вчинення дій. Судом встановлено, що слідчий розглянув клопотання в порядку та строки встановленні КПК України до винесення ухвали слідчого судді, окрім цього дана постанова про відмову у визнанні потерпілим не скасована. Відповідно до ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється, тобто слідчий самостійно визначає, які слідчі дії необхідно та достатньо провести для встановлення обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Враховуючи вищенаведене, та те, що кримінальне провадження №0000403 від 27.08.2021 року, закрите, суд приходить до висновку що в задоволенні скарги слід відмовити.
Керуючись вимогами ст.ст. 303, 306, 307, 372 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

клопотання задовольнити поновити строки на подачу скарги.
В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_4 від 17.09.2021 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000403 від 27.08.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України, відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в порядку та строки, передбачені ст. 395 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1