В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.12.2021 м.Львів
Галицький районний суд міста Львова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
за участі:
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4
розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження № 0004416 за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Львова, громадянки України, українки, тимчасово не працюючої, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, -
у вчиненні кримінального правопорушення(проступку), передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України,-
ВСТАНОВИВ:

30 вересня 2016 року, в період часу з 20.00. год. по 21.30 год., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, перебуваючи у приміщенні магазину «Зара», що у торговому центрі «Форум» по вул. Під Дубом, 76 у м.Львові, шляхом вільного доступу, за відсутності уваги сторонніх осіб, таємно викрала спідницю торгової марки «Зара» вартістю 251,81 грн. та футболку торгової марки «Зара» вартістю 155,77 грн., чим завдала ТОВ «Зара Україна» матеріальної шкоди на загальну суму 407,58 грн.
Обвинувачена в судовому засіданні свою вину у вчиненому не визнала, вказала що відсутні належні та допустимі докази її вини. Зазначила, що 30 вересня 2016 року вона прийшла у магазин «Зара», що розташований в торговому центрі «Форум» для придбання парфумів. В момент виходу з магазину охоронець ОСОБА_6 сказав їй що «щось пищить» і попросив відкрити сумку, на що вона погодилась та показала йому парфуми, придбані в магазині «Зара» та почала шукати чек у гаманці. Охоронець запропонував потримати сумку, а вона продовжила шукати чек. При цьому, вона повідомила охоронця, що у неї є ключ від камер схову супермаркету «Сільпо» та показала його ОСОБА_6 . Знайшовши чек, він запропонував їй підійти до каси і показати його для перевірки щодо парфумів. Вважає, що охоронець поки тримав її сумку, викрав у неї ключ від камер схову. Поки вона перебувала біля каси, повернувся ОСОБА_6 і кинув ключ від камер схову біля каси. На питання ОСОБА_7 чи є у неї неоплачені речі, вона відповіла, що є речі у камері схову, але вони оплачені. Разом з ОСОБА_6 вони пішли до камер схову супермаркету «Сільпо», де вона взяла спідницю та футболку, і після повернення до магазину «Зара» показала їх касирам та повідомила, що речі є її власністю, вона придбала їх в магазині кілька місяців тому, спеціально залишила в камерах схову «Сільпо», щоб не ходити з ними по магазину. Чеків на придбання товару не мала, оскільки викинула їх, а артикули відрізала вдома перед використанням речей. Вказала, що пристрою для зняття антікрадіжних засобів у неї не було і не вилучалося.

Незважаючи на процесуальну позицію ОСОБА_5 , її вина у вчиненні кримінального правопорушення, в межах висунутого обвинувачення, за встановлених судом обставин підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, а саме:

- представник потерпілого - юридичної особи ТОВ «Зара Україна» ОСОБА_7 , в судовому засіданні надав покази, що 30 вересня 2016 року охоронець в магазині ОСОБА_6 повідомив йому, що була затримана ОСОБА_5 , яка здійснила крадіжку речей. Він, як керівник підрозділу охорони та безпеки, підійшовши до касової зони і побачив ОСОБА_5 , яку одразу впізнав як колишнього продавця магазину. Дві речі, які були викрадені нею, вона зберігала у камерах схову магазину «Сільпо», звідки вона їх дістала та принесла до каси магазину «Зара» разом з охоронцем ОСОБА_6 . Повідомив, що у той момент обвинувачена пояснила, що це була її помста за незаконне, на її думку, звільнення з роботи у якості продавця-консультанта. Вказала, що нею придбана за допомогою мережі Інтернет спеціальна голка для зняття антикрадіжних пристроїв, яку вона передала працівникам поліції. На речах, які принесли з камери схову у магазині «Сільпо», антикрадіжні засоби були відсутні. В той же час товарний чек у обвинуваченої був на зовсім іншу річ з цього ж магазину. Вказані обставини були зафіксовані у відповідних протоколах про проведення слідчих дій. Також в ході огляду було вилучено спеціальний предмет - голку, якою обвинувачена знімала з речей антікрадіжні пристрої;
- даними заяви менеджера магазину «Зара» ОСОБА_8 , в якій остання просила вжити заходів до громадянки ОСОБА_5 , яка 30 вересня 2016 року близько 21 год.30 хв. у магазині «Зара», який розташований у торговому центрі «Форум», таємно викрала футболку та спідницю;
- показами свідка ОСОБА_6 , допитаного в судовому засіданні, якій повідомив, що він як охоронець магазину «Зара» у торговому центрі «Форум» у м.Львові восени 2016 року виконував свої посадові обов*язки. Продавець магазину вказав йому, що одна з покупців магазину робить незрозумілі рухи з антикрадіжними кліпсами під час відвідування магазину. Подивившись відео, він вирішив почекати обвинувачену на виході з магазину. Коли остання виходила, спрацювала антикрадіжна рамка і він запропонував ОСОБА_5 , підійти до каси та підтвердити оплату товару чеком, а саме духів. Під час того, як обвинувачена шукала у сумці чек на духи, він побачив у її сумці ключ від камер зберігання магазину «Сільпо» та спитав її, чи нема у цій камері неоплачених речей з магазину «Зара», на що вона ствердно відповіла. Він запропонував їй і вони разом пішли до магазину «Сільпо» у цьому ж торговому центрі та обвинувачена самостійно відкрила камеру схову та дістала з з неї нові жіночі речі. Після цього вони повернулися до магазину, куди працівники викликали поліцію і цією подією став займатися в подальшому начальник охорони.
- даними довідки ТОВ «Зара» станом на 30 вересня 2016 року, з якої вбачається що закупівельна вартість товару, а саме, спідниці становить - 251,81 грн., футболки - 155,77 грн;
- даними довідки ТОВ «Зара» станом на 30 вересня 2016 року, з якої вбачається що закупівельна вартість товару, а саме, спідниці становить - 999,00 грн., футболки 599,00 грн з ПДВ;
- даними протоколу огляду місця події(з фототаблицями) від 30 вересня 2016 року з якого вбачається, що у магазині «Зара», який розташований у торговому центрі «Форум» у м.Львові по вул. Під Дубом, 7б, під час огляду було виявлено матерчату сумку в якій знаходився антикрадіжний пристрій. Антикрадіжний пристрій долучений до протоколу окремим додатком. Крім того, під час слідчої дії також виявлено спідницю чорного кольору та сіру футболку торгової марки «Зара»;
- даними протоколу огляду предмету від 01 жовтня 2016 року(з фототаблицями), з якого вбачається, що в приміщенні Галицького відділу поліції було оглянуто матерчату спідницю чорного кольору та матерчату футболку сірого кольору торгової марки «Зара» (спереду є нагрудна нашивка із стразами). В матеріалах справи міститься фототаблиця викраденого товару;
-даними протоколів огляду предметів (відеозаписів) від 03 жовтня 2016 року та від 20 жовтня 2016 року;

-оглянутим в судовому засіданні відеозаписом з диску DVD з камери відео- спостереження та скріншотів, отриманих із магазину «Сільпо» у торговому центрі «Форум», що знаходиться у м.Львові по вул. Під Дубом, 7 «б», яким встановлено, що 30 вересня 2016 року, близько 21 год. 30 хв. ОСОБА_5 виходить з магазину «Зара»;
- оглянутим в судовому засіданні відеозаписом з диску DVD з камери відео- спостереження та скріншотів, отриманих із магазину «Сільпо» у торговому центрі «Форум», що знаходиться у м.Львові по вул. Під Дубом, 7 «б», яким встановлено, що 30 вересня 2016 року, о 20 год. 44 хв., ОСОБА_5 підходить до камер схову магазину «Сільпо», де залишає речі, закриває камеру на ключ, який кладе в свою сумку і виходить. В подальшому о 21.38 повертається разом зі свідком ОСОБА_6 , самостійно відкриває камеру схову ключем, виймає з неї дві речі (сірого та чорного кольору) та разом зі свідком виходить;

- оглянутими в судовому засіданні відеозаписами з диску DVD, з камери відео спостереження та скріншотів, отриманих у торговому центрі «Форум», що знаходиться у м.Львові по вул. Під Дубом, 7 «б», якими встановлено, що обвинувачена ОСОБА_5 30 вересня 2016 року, перебуваючи в магазині «Зара», бере речі в примірочну, в подальшому ходить з ними по магазину, наближається до турнікетів, проходить біля них, в руках тримає дві речі (сірого та чорного кольору). З матеріалів відеозапису видно також, як обвинувачена, перебуваючи в магазині, бере коричневу сумку, яку оглядає і щось в неї кладе. Крім того, з матеріалів відеозапису встановлено, як ОСОБА_5 підходить до каси з пакетом «Зара», з якого дістає чорну спідницю та сіру футболку, речі перевіряє касир. При цьому, речі без цінників та антикрадіжних пристроїв;

- речовими доказами, які були відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства оглянуті безпосередньо в судовому засіданні, а саме антикрадіжний пристрій, а також чорна спідниця торгової марки «Зара» та сіра футболка торгової марки «Зара».

Суд вважає за необхідне зазначити, що всі докази по справі зібрані відповідно до вимог кримінально - процесуального закону, вони є допустимими, та такими, що в їх сукупності безпосередньо вказують на вчинення ОСОБА_5 діяння, інкримінованого їй стороною обвинувачення.

Показання обвинуваченої ОСОБА_5 про невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення, суд розцінює як намагання завадити встановленню істини по справі та уникнути покарання за кримінальний проступок.
Такі показання обвинуваченої повністю спростовуються показами представника потерпілого, який не тільки надав чіткі та логічні пояснення з приводу події злочину, а і підчас дослідження доказів ідентифікував пристрій, який був вилучений у обвинуваченої, як такий що пристосований та придатний для зняття антикрадіжних датчиків з товарів у магазині. Вказаний пристрій, як речовий доказ, був вилучений відповідно до вимог КПК України та оглянутий судом під час судового розгляду. При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що неправильне формулювання слідчим у тексті протоколу огляду місця події антикрадіжного пристрою голки, як «аларма», не може впливати на висновок суду про винуватість ОСОБА_5 .

Крім того, покази представника потерпілого та свідка ОСОБА_9 є послідовними, логічними та такими, що повністю узгоджуються між собою, а також з письмовими доказами, наданими стороною обвинувачення, на підставі яких суд встановив фактичні обставини кримінального правопорушення та має можливість надати їм належну правову оцінку.
Дані відео з камер спостереження повністю підтверджують фактичні обставини події кримінального правопорушення та спростовують позицію обвинуваченої про невинуватість.
З метою забезпечення дотримання принципу змагальності сторін, за клопотанням сторони захисту до матеріалів кримінального провадження було долучено копії наказу № 7 від 18 листопада 2016 року про проведення інвентаризації в магазині «Зара», акт контрольної інвентаризації матеріальних цінностей магазину та довідки про рух товару

Детально проаналізувавши вказані письмові докази, суд приходить до переконання, що такі не спростовують винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку, а лише свідчать про певний облік наявних товарів на підприємстві та надходження товару на реалізацію.

Стороною захисту підчас судового розгляду були заявлені клопотання про визнання недопустимими доказами:
- DVD-R диску з відео з камер спостереження;

- протоколів огляду предметів від 01 жовтня 2016 року, від 03 жовтня 2016 року, від 20 жовтня 2016 року;

- предмету, вилученого у ході огляду місця події 30 вересня 2016 року;

- постанов про визнання предметів речовими доказами;

- довідок вартості товару,розписки та акту проведення інвентаризації;

- протоколу огляду місця події від 30 вересня 2016 року;

- речових доказів.

Суд вважає за необхідне зазначити, що постанови про визнання предметів речовими доказами не є доказами у кримінально-процесуальному значенні, оскільки є відповідними рішеннями слідчого.

При цьому, акт проведення інвентаризації, був наданий саме стороною захисту за сприяння їй судом, і ніяким чином не спростовує причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого їй кримінального проступку, та не підтверджує жодних фактів та обставин, які встановлюються під час кримінального провадження, що було вже вище вказано судом.

Щодо визнання видеодоказів недопустимими суд зазначає наступне.

Нормами ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», передбачено, що електронний документ документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, а у ст.7 цього ж Закону вказано, що у разі надсилання електронного документа кільком адресатам або його зберігання на кількох електронних носіях інформації кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа.

Аналогічно норма міститься і у ч.3 ст.99 КПК України, де вказано, що оригіналом документа є сам документ, а оригіналом електронного документа його відображення, якому надається таке ж значення, як документу.

Крім того, не відповідають дійсності твердження сторони захисту про те, що на відеозаписах, що наявні на диску, відсутня дата та час , а також не видно у якому приміщенні перебуває обвинувачена. Так, на досліджених відеозаписах з камер відеоспостереження магазину «Зара» із назвою «Зара Форум відео» містяться 10 відеофайлів, на кожному з них при перегляді відеозапису відображено час та дату, а також назву, що складається зі слів «Зара», окрім цього на деяких з відеозаписів видно вивіску, що наявна в магазині, що підтверджує факт того, що відеозаписи надані суду для дослідження власне з магазину «Зара», а не іншого приміщення.

Як вбачається, диск 03 жовтня 2016 року було оглянуто слідчим, про що складено відповідний протокол та винесено постанову про визнання предмета речовим доказом. Протокол складено слідчим СВ Галицького ВП ОСОБА_10 , якому надано доручення на проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, який нею і підписано Однак, згідно пояснень прокурора, у вступній частині протоколу прізвище слідчого помилково зазначено як « ОСОБА_11 », що свідчить про допущену технічну описку при складанні протоколу, і не може бути підставою для визнання вказаного протоколу недопустимим доказом.

На підтвердження розміру матеріальних збитків, заподіяних кримінальним правопорушенням, суду надано для дослідження довідки про вартість товару станом на 30 вересня 2016 року як з врахування ПДВ та і без ПДВ. Так, вартість без ПДВ викрадених речей становить: спідниці - 251, 81 грн., футболки 155, 77 грн. Довідки видані компетентною особою та скріплені печаткою юридичної особи;

Речові докази, а саме спідниця та футболка торгової марки «Зара» було передано слідчим на відповідальне зберігання представнику потерпілого ТОВ «Зара» ОСОБА_7 до надання суду для огляду. Суд погоджується з позицією прокурора, що положеннями КПК України вимог до зберігання потерпілим речових доказів саме в опечатаному вигляді не встановлено. Порушень щодо передачі речових доказів на відповідальне зберігання представнику потерпілого ОСОБА_7 відповідно до постанови слідчого від 01 жовтня 2016 року не встановлено, оскільки такі передано відповідно до вимог ч.1 ст.100 КПК України.

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотань захисника у зв*язку з їх необґрунтованістю та безпідставністю.
Згідно з положеннями ч. 1-2 ст. 22 КПК України принцип змагальності передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Однак, суд зазначає, що стороною захисту не надано жодного належного та допустимого доказу того, що ОСОБА_5 значно раніше (за 3-4 місяці) до події кримінального правопорушення придбала спідницю та футболку у магазині «Зара» і не вчиняла кримінального проступку.
Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, врахувавши, що жоден доказ не має наперед встановленої сили, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185, КК України, а саме, у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки).
При призначенні виду та міри покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд враховує наступні обставини:

- ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, яке віднесене кримінальним законом (ст.12 КК України) до категорії кримінальних проступків;

- особу ОСОБА_5 , яка раніше не судима; характеризується посередньо (за час проживання в квартирі за адресою АДРЕСА_1 - від мешканців будинку та мікрорайону скарг на поведінку обвинуваченої до ЛКП «Граніт» не надходило); на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває; не працюючої; не неодруженої;

- обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 в силу ст. 66 КК України судом не встановлено;

- обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 в силу ст. 67 КК України судом не встановлено.

Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості й індивідуалізації покарання, вважає, що для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів їй необхідно призначити покарання у виді 240 годин громадських робіт згідно санкції ч.1 ст.185 КК України.

Відповідно до ч.5 ст. 74 КК України - особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.

Ураховуючи, що з дня вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, яке є кримінальним проступком, минуло більше трьох років, а також з огляду на відсутність в ході судового розгляду клопотань від учасників судового провадження про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд вважає за необхідне звільнити ОСОБА_5 від покарання за вчинення кримінального правопорушення(проступку).

Запобіжний захід відносно обвинуваченої не обирався.
Судові витрати у справі відсутні.

Цивільний позов не заявлений.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку, передбаченому положеннями ч. 6 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 Кримінального кодексу України та призначити їй покарання у виді 240 годин громадських робіт.

На підставі п.2 ч.1 ст. 49, ч. 5 ст.74 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання, передбаченого за ч. 1 ст. 185 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.
Речові докази після набрання вироком законної сили:

- пристрій для зняття антикрадіжних датчиків - знищити;

-спідницю та футболку торгової марки «Зара», - повернути власнику - ТОВ «ЗАРА»;

- диски з відеозаписами камер відеоспостереження - зберігати при матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляції через Галицький районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддя ОСОБА_1