Справа № 149/2274/21
Провадження №1-кп/149/213/21
Номер рядка звіту 21
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и

15.11.2021 м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000102 від 21.06.2021 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Семки Хмільницького району Вінницької області, місце проживання: АДРЕСА_1 , громадянки України, раніше не судимої

у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що вона 18.06.2021 приблизно о 16:00 годині прибула на автомобілі «таксі» до ферми ТОВ «Надія Маркуші» по вул. Українська, 54 с. Маркуші Хмільницького району Вінницької області на ґрунті ревнощів, для перевірки свого чоловіка ОСОБА_6 у зраді, який працює водієм у вказаній організації.
Поряд із територією ферми, вона виявила ОСОБА_5 , яка займається прийманням вантажів, у якої всіма способами намагалася отримати інформацію щодо розвантаження її чоловіком, проте інформації не отримала та в результаті чого виник словесний конфлікт, під час якого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 штовхнула ОСОБА_5 в область грудей та в результаті чого остання впала на грунтово-кам`яне покриття. Продовжуючи свої протиправні дії, об`єднані єдиним умислом та направлені на заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, підійшовши до неї та сівши зверху, умисно нанесла близько десяти ударів правою та лівою руками в область обличчя потерпілій та близько трьох ударів сумкою. Вказані удари було нанесено в область лівої сторони голови, лівої сторони тулуба та поверхнях рук потерпілої, оскільки ОСОБА_5 намагалася закритися від ударів руками.
Після чого ОСОБА_4 припинила свої протиправні дії та на автомобілі «таксі» поїхала за місцем свого проживання.
Такими своїми протиправними діями ОСОБА_4 спричинила потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синців на голові, тулубі, обох верхніх та лівій нижній кінцівках, саден на обох верхніх кінцівках, які згідно «Наказу № 6 п.2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», належать до легких тілесних ушкоджень та відповідно до висновків судово-медичної експертизи № 521 від 23.06.2021 та № 49 від 27.08.2021 виникли від дії (удару) твердого тупого предмета чи від дії об такий, давністю утворення можливо 18.06.2021 за механізмом, який вказує під час проведення слідчого експерименту ОСОБА_5 .
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України, тобто у спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження.
Обвинувачена ОСОБА_4 у судовому засіданні визнала вину та не оспорює обставини, встановлені органом досудового розслідування.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердила обставини зазначені в обвинувальному акті та під час допиту повідомила, що дійсно перебувала за місцем своєї роботи 18.06.2021 року на фермі в с. Маркуші Хмільницького району. Наприкінці робочого дня її після роботи чекав батько, в цей час до неї підійшла раніше не знайома їй жінка, яку зараз вона знає як ОСОБА_4 , намагалася під різним приводом почати розмову і на грунті ревнощів до свого чоловіка почала висловлювати образи на адресу ОСОБА_5 , після чого почала завдавати їй удари руками, від чого потерпіла втратила рівновагу і впала на землю. Після цього ОСОБА_4 продовжила наносити удати ОСОБА_5 руками і сумкою, після чого з місця події поїхала на таксі. Потерпіла покликала на допомогу свого батька, після чого викликала поліцію. Потерпіла при визначенні міри покарання ОСОБА_4 просила суд ізолювати її від суспільства.
Заслухавши думку прокурора, обвинуваченої, потерпілої які не заперечували проти обсягу та порядку дослідження доказів відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України та просили застосувати цей порядок, суд визнав за недоцільне дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що сторони провадження правильно розуміють зміст цих обставин, обвинувачена свою вину в скоєні кримінального правопорушення визнає повністю, сумнівів у добровільності та істинності її позиції у суду немає, сторонам роз`яснено, що вони будуть позбавлені можливості оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 повідомила, що вона перебуває у шлюбі із ОСОБА_6 . Вона вважала, що її чоловік, який працює водієм, має стосунки з ОСОБА_5 , яка теж працює у ТОВ "Надія Маркуші". Обвинувачена на грунті ревнощів 18.06.2021 приблизно о 16:00 годині приїхала на таксі до ферми в с. Маркуші Хмільницького району Вінницької області. Поряд із територією ферми вона виявила ОСОБА_5 , у якої всіма під різними приводами намагалася отримати інформацію щодо свого чоловіка. Між ними виник словесний конфлікт, який переріс у бійку. ОСОБА_4 штовхнула ОСОБА_5 в область грудей, в результаті чого остання впала, а ОСОБА_6 , перебуваючи в стані хвилювання, продовжувала наносити їй удари руками і сумкою по обличчю і тулубу. Після чого ОСОБА_4 припинила свої протиправні дії та на таксі поїхала додому. Вину визнала, у вчиненому розкаялася, запевнила, що більше подібної поведінки не повторить.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України. Винність ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, повністю доведена в ході розгляду кримінального провадження та підтверджується дослідженими у ході судового розгляду доказами, показаннями потерпілої і обвинуваченої.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує: ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є кримінальним проступком, дані про особу винної,яка позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не судима, на консультативних обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 (ст. 66 КК України), суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд дійшов висновку, що обвинуваченій ОСОБА_4 необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт, оскільки таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Процесуальні витрати, речові докази у кримінальному провадженні відсутні. Запобіжний захід не обирався, підстав для його обрання суд не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368, 373-376, 394 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити їй покарання у виді громадських робіт на строк 150 годин.
Строк відбування покарання рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Вирок суду може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1