Справа №359/3962/20
Провадження №1-кп/359/199/2021
У Х В А Л А
16 вересня 2021 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі суду присяжних:

головуючого судді ОСОБА_1 , судді ОСОБА_2 , присяжних ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,

при секретарі ОСОБА_6 ,

за участю прокурора ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника - адвоката ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника адвоката ОСОБА_11 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_12 ,

під час судового розгляду у відкритому судовому засіданні кримінального провадження №0008631, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.10.2019 року, по обвинуваченню

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо вчинення ним кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених п.п. 3, 6, 12 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187, ч.3 ст. 289, ч.3 ст. 149 КК України,

та

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо вчинення ним кримінальних правопорушень злочинів, передбачених п.п. 3, 6, 12 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187, ч.3 ст. 289, ч.3 ст. 146, ч.1 ст. 263 КК України, -

клопотання адвоката ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 про тимчасовий доступ до речей і документів в порядку ст.ст. 159-160 КПК України,

в с т а н о в и в :
В провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області перебуває вищезазначене кримінальне провадження.

16.09.2021 року під час судового засідання, захисником обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокатом ОСОБА_9 було подано клопотання про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містяться у володінні Територіального Управління Державного бюро розслідувань (м. Київ, б-р Лесі Українки, 26), а саме матеріалів кримінального провадження №0000156, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.11.2019 року, за фактом застосування насильства до ОСОБА_8 у приміщенні Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 21.10.2019 керівнику Київської місцевої прокуратури № 4 доручено провести дослідження фактів, викладених в заяві підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника, що зафіксовані в журналі судового засідання від 21.10.2019 про застосування відносно підозрюваного насильства під час затримання.

На виконання вказаної ухвали слідчого судді 01.11.2019 Київською місцевою прокуратурою № 4 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових кримінального розслідувань за №0000156 за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

У подальшому матеріали кримінального № 0000156 від 01.11.2019 відповідно до вимог ст. 216 КПК України направлено за підслідністю до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві. Слідчим другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_13 20.02.2021 прийнято рішення про закриття кримінального провадження № 0000156 від 01.11.2019 за фактом застосування насильства до ОСОБА_8 у приміщенні Дніпровського УП ГУНП в м. Києві за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Під час здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні слідчим у порушення вимог кримінального процесуального законодавства ОСОБА_8 , як особу, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної та фізичної шкоди, жодного разу не допитано, не визнано потерпілим та взагалі за його участі не проведено жодної слідчої дії.

02.06.2021 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві адвокатом ОСОБА_9 було подано клопотання про надання інформації та ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 0000156 від 01.11.2019, у задоволенні якого було відмовлено.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 раніше подане клопотання підтримав в повному обсязі та просив задовольнити, зазначивши, що сторона захисту не має іншої можливості, ніж тимчасовий доступ до речей і документів, ознайомитися за матеріалами досудового розслідування.

Обвинувачені підтримали подане клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 та просили задовольнити.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_11 поклався на розсуд суду щодо заявленого клопотання адвоката ОСОБА_9 .

Прокурор не заперечував щодо задоволення клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 щодо надання тимчасового доступу.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_12 поклався на розсуд суду щодо заявленого клопотання адвоката.

Суд присяжних, ознайомившись з поданим клопотанням захисника обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_9 , заслухавши думку учасників процесу та ознайомившись з наявними матеріалами кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Одними з основних засад кримінального судочинства є верховенство права, законність, рівність перед законом і судом (ст. 7 КПК України).

Відповідно до вимог ст. 89 КПК України, суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. Згідно із ч. 2, 3 даної статті у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате. Сторони кримінального провадження, потерпілий мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.

Відповідно до положень ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

В ч. 1 ст. 87 КПК України закріплено, що недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Згідно ч. 1 ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

У частині 2 ст. 93 КПК України міститься широкий обсяг повноважень сторони обвинувачення щодо збирання доказів у кримінальному провадженні. Так, відповідно до положень зазначеної норми сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Згідно частини третьої указаної статті, сторона захисту здійснює збирання доказів шляхом їх витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок. Потерпілий має право також ініціювати проведення слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Ініціювання стороною захисту проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, визначеному ст. 220 КПК України.

Зазначений порядок передбачено для проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні, оскільки відмова у задоволенні відповідного клопотання може бути оскаржена у встановленому порядку до слідчого судді.

Враховуючи вищевикладене, суд та суд присяжних приходить до висновку що клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 є обґрунтованим.

Зважаючи на встановлені судом обставини, стадію розгляду кримінального провадження судовий розгляду, та право захисника обвинуваченого на заявлення відповідних клопотань в порядку, визначеному ст. 350 КПК України, суд вважає задовольнити клопотання, застосувавши належну процедуру отримання такого доказу, у відповідності до вимог КПК України.

З цього приводу, суд присяжних вважає за необхідне при розгляді клопотання адвоката ОСОБА_9 застосувати положення кримінального процесуального законодавства, передбачені ст.ст. 159-166 КПК України (тимчасовий доступ до речей і документів).

Так, захисник обвинуваченого має право на збирання та подання суду доказів на спростування висунутого обвинувачення. Докази відносно яких заявлено відповідне клопотання адвокатом, на його думку, має істотне значення для судового провадження.

Також вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 18 листа №223-559/0/4-13 від 05.04.2013 року "Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження" роз`яснено, що беручи до уваги зміст положень ч. 1 ст. 86, частин 2 та 3 ст. 93 КПК, застосування стороною кримінального провадження такого способу збирання доказів як вилучення речей чи документів (ч. 7 ст. 163 КПК) під час отримання доступу до речей і документів може здійснюватися у випадках, якщо: 1) особа, у володінні якої знаходяться речі або документи, не бажає добровільно передати їх стороні кримінального провадження або є підстави вважати, що вона не здійснить таку передачу добровільно після отримання відповідного запиту чи намагатиметься змінити або знищити відповідні речі або документи; 2) речі та документи згідно зі ст. 162 КПК містять охоронювану законом таємницю і таке вилучення необхідне для досягнення мети застосування цього заходу забезпечення. В інших випадках сторона кримінального провадження може витребувати та отримати речі або документи за умови їх добровільного надання володільцем без застосування процедури, передбаченої главою 15 КПК.

Частиною 2 ст. 333 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про надання тимчасового доступу до речей і документів суд також враховує причини, через які доступ не був здійснений під час досудового розслідування. Якщо судом під час судового провадження прийнято рішення про надання доступу до речей і документів, суд відкладає судовий розгляд на строк, достатній для здійснення такого заходу забезпечення кримінального провадження та ознайомлення учасників судового провадження з його результатами.

Виходячи з положень ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, одним із яких є тимчасовий доступ до речей і документів.

Згідно ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Зазначені вище документи мають суттєве значення для забезпечення повноти, всебічності та неупередженості у даному кримінальному провадженні та встановлення обставин, які відповідно до ч. 1 ст. 91 Кримінального процесуального кодексу України підлягають доказуванню в обов`язковому порядку.

З урахуванням викладеного суд присяжних вважає за необхідне відповідне клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 159-160, 350, 376 КПК України, суд присяжних

п о с т а н о в и в :
Клопотання адвоката ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити.

Надати адвокатам ОСОБА_9 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які діють в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , тимчасовий доступ до речей і документів, що знаходяться у володінні Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26), а саме: матеріалів кримінального провадження №0000156, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.11.2019 року, за фактом застосування насильства до ОСОБА_8 у приміщенні Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України.

Зобов`язати посадових осіб Територіального управління ДБР, розташованого в місті Києві, слідчих групи слідчих ТУ ДБР в кримінальному провадженні №0000156, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.11.2019 року, надати тимчасовий доступ до зазначених матеріалів кримінального провадження указаним захисникам обвинуваченого ОСОБА_8 у встановленому КПК України порядку.

Термін дії ухвали суду становить до 19.11.2021 року.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Оголошення повного тексту ухвали суду здійснено 23.09.2021 року.

Головуючий: ОСОБА_1
Суддя: ОСОБА_2
Присяжні: ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5