Справа № 491/554/21
Провадження № 1-кп/507/53/2021
Номер рядка звіту 93
В И Р О К
06.12.2021 рокусмт. Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Любашівка Любашівського району Одеської області, українця, громадянина України, працюючого по найму, співмешкаючого, із загальною середньою освітою, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 29.01.2018 р. Ананьївським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання іспитовим строком 1 рік;
- 12.09.2020 року засуджений Ананьївським районним судом Одеської області за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання вигляді громадських робіт строком 100 годин,
- 25 березня 2021 року засуджений Ананьївським районним судом Одеської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді громадські робіт строком 200 годин,
- 03 вересня 2021 року засуджений Любашівським районним судом Одеської області за ч.2 ст.389 КК України до покарання у вигляді арешту строком 2 місяці 16 днів,
з участю сторін кримінального провадження:
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4
сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3
за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ :
14 червня 2021 року біля 23.00 години ОСОБА_3 , перебував на території домоволодіння ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , куди прийшов до ОСОБА_6 у власних потребах, а саме з метою попрохати мобільний телефон для здійснення телефонного дзвінка, на що отримав від ОСОБА_7 відмову, після чого в цей же день та час, ОСОБА_3 з корисливих мотивів, умисно, діючим з урахуванням сприятливої для нього обстановки, яка на його переконання виключала можливість втручання власника чи сторонніх осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою власного збагачення, відчинив квартирку на вікні літньої кухні, яка розташована на території домоволодіння ОСОБА_5 за адресою:
АДРЕСА_1 , через яку просунувши руку до літньої кухні, з підвіконня дістав та викрав належний ОСОБА_5 автомобільний сабвуфер марки «ZРХ», моделі «2Х-58ЦВ» вартістю 248 гривень 75 копійок (двісті сорок вісім гривень сімдесят п`ять копійок).
Викраденим майном ОСОБА_3 розпорядився на свій власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_3 завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 248 гривень 75 копійок.
Таким чином, дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 винним у вчиненні протиправних дій визнав себе повністю, щиро розкаявся та розповів про обставини вчинення крадіжки, зокрема розповів, що 14 червня 2021 року прийшов до знайомого ОСОБА_6 , який проживає із своєю матір`ю ОСОБА_8 та попросив в нього телефон, щоб зателефонувати, ОСОБА_9 сказав почекати та сам десь пішов. Він чекав деякий час, але ОСОБА_9 більше не прийшов, скориставшись тим, що нікого не було , він пішов до літньої кухні та відчинивши квартирку вікна, рукою дістав із підвіконня сабвуфер, із яким пішов додому. Також пояснив, що він знав, що на підвіконні знаходився сабвуфер, бо неодноразово допомагав ОСОБА_8 по домогосподарству та бачив його там.
Потерпіла: ОСОБА_5 згідно заяви просила кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 розглянути у її відсутність, шкода її відшкодована.
Обвинувачений окрім визнання своєї вини у скоєному кримінальному правопорушенні, повністю визнав кваліфікацію своїх дій, докази, на які посилався орган досудового розслідування.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст.349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів.
У зв`язку із повним визнанням обвинуваченим своєї вини в скоєні кримінального правопорушення, визнання ним кваліфікації його дій та доказів, на які посилався орган досудового розслідування, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються та дослідження зібраних у кримінальному провадженні доказів було обмежене допитом обвинуваченого, показання якого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються та дослідженням документів, що його характеризують. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також їм зрозуміло, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Дії ОСОБА_3 підлягають кваліфікації за ч.3 ст.185 КК України, за ознакою таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно.
Відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Виходячи з положень ст.65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
При обранні покарання ОСОБА_3 відповідно до ст.65 КК України суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який є громадянином України, за місцем мешкання характеризується негативно, являється працездатною особою, працює по найму, на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває, співмешкає, має на утриманні двох малолітніх дітей та перебуває на обліку в Ананьївському міському центрі соціальних служб Ананьївської міської ради, як родина, в якій є зневажливе ставлення до дітей та складні стосунки, раніше неодноразово судимий, у тому числі за злочини проти власності, на шлях виправлення не став, знову вчинив кримінальне правопорушення, також суд враховує пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин.
Так, обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд згідно ст.66 КК України визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Згідно досудової доповіді, орган пробації вважає, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюються як високий. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, наявність судимостей , а також високу ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства, у тому числі для окремих осіб.
З урахуванням всіх обставин у справі, даних, що характеризують особу обвинуваченого, відповідно до загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе лише умовах ізоляції його від суспільства, а тому суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити покарання за вчинення кримінального правопорушення в межах мінімальної санкції статті у виді позбавлення волі.
При цьому, остаточне покарання ОСОБА_3 повинно бути призначено за правилами ч.4 ст.70 КК України, так як він вчинив кримінальне правопорушення до постановлення вироку Любашівського районного суду Одеської області від 03 вересня 2021 року, яким ОСОБА_3 призначено покарання у виді арешту строком 2 місяці 16 днів.
Підстав для застосування положень ст..69, 75, 76 КК України, суд не вбачає.
Враховуючи положення ст.ст.177-178 КПК України, вид покарання призначеного ОСОБА_3 , дані про його особу, встановлені під час кримінального провадження, з метою забезпечення виконання останнім процесуальних обов`язків, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Беручи до уваги, що ОСОБА_3 відбуває покарання за попереднім вироком, строк відбування покарання за попереднім вироком до дня ухвалення цього вироку, підлягає зарахуванню, як частина відбутого покарання.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
За вимогами ч. 4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, накладеного ухвалами слідчих суддів під час досудового розслідування.
Цивільний позов заявлений не був.
Процесуальні витрати пов`язані із залученням експерта в розмірі 686 грн. 48 коп. відповідно до вимог ст. ст.118, 122, 124 ч. 2 КПК України, підлягають стягненню із обвинуваченого на користь держави.
Керуючись ст. ст. 381-382, ст. ст. 373-374 КПК України, суд,
УХВАЛИВ :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити йому покарання 3 роки позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, за даним вироком та за вироком Любашівського районного суду Одеської області від 03 вересня 2021 року, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 16 днів.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили обрати у виді тримання під вартою. Строк покарання рахувати з 22 листопада 2021 року.
Стягнути із ОСОБА_3 процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта в розмірі 686 грн. 48 коп. на користь держави.
Згідно ст.100 КПК України речові докази - автомобільний сабвуфер марки «ZРХ», моделі «2Х-58ЦВ», який переданий на зберігання речових доказів сектору поліцейської діяльності № 1 відділу поліції № 1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області, передати потерпілій ОСОБА_5 за належністю.
Накладений арешт, ухвалою слідчого суді Любашівського районного суду від 18 червня 2021 року, на майно, яке визнано речовим доказом - автомобільний сабвуфер марки «ZРХ», моделі «2Х-58ЦВ» - скасувати.
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Любашівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Даний вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1