Справа № 473/4659/21
Номер провадження 1-в/473/349/2021
УХВАЛА
Іменем України

"28" грудня 2021 р. м. Вознесенськ
Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретар судових засідань ОСОБА_2 ,
учасники процесу:
прокурор ОСОБА_3 ,
представник Державної установи «Вознесенська ВК №72» ОСОБА_4 ,
засуджений ОСОБА_5 ,
його захисник адвокат ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська в режимі відеоконференції з ДУ «Вознесенська ВК №72» клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, українця, з вищою освітою, зареєстрований та проживав за адресою АДРЕСА_1 ; раніше судимий:
24.06.2015 року Суворовським районним судом м.Одеси за ч.3 ст.185, ст.ст.75, 76 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі та був звільнений від відбування покарання з випробування з іспитовим строком 1 рік;
20.11.2018 року Суворовським районним судом м.Одеси за ч.3 ст.186, ч.ч.1, 4 ст.71 КК України до покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі. Згідно ч.5 ст.72 КК України строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту приведення вироку до виконання та з часу поміщення засудженого до відбуття покарання до ОУВП-21 УДПтСУ в Одеській області, зарахувавши йому час тримання під вартою в період з 18.04.2016 до 10.11.2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі;
засуджений 23.03.2021 року Суворовським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70, ч.ч.1, 4 ст.71 КК України до покарання у вигляді 5 років 9 місяців позбавлення волі, на підставі ч.5 ст.72 КК України строк покарання рахувати з дня його поміщення до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» для відбування покарання за вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 20.11.2018 року, зарахувавши йому у строк покарання термін попереднього ув`язнення за вироком суду від 20.11.2018 року з 18.04.2016 року по 10.11.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі; період тримання під вартою з 09.12.2019 по 30.03.2020 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі
В С Т А Н О В И В:
Засуджений ОСОБА_5 , який відбуває покарання в ДУ «Вознесенська виправна колонія (№72)», звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно нього пільги, передбаченої ст.81 КК України у вигляді умовно-дострокового звільнення, яке він в судовому засіданні підтримав. Зазначив, що не працює, оскільки немає паспорту, а працівники колонії не сприяють йому в отриманні паспорту, вимагають гроші для оформлення паспорту. Вказав, що працював на промзоні без паспорту, але оскільки це незаконно - колонія не відобразила це в матеріалах справи. Вказав, що виправився, тому заслуговує на умовно-дострокове звільнення.
Його захисник адвокат ОСОБА_6 теж підтримав клопотання засудженого ОСОБА_5 , вказавши, що поведінка засудженого та його характеристика дають право ОСОБА_5 розраховувати на умовно-дострокове звільнення, так як жодного стягнення засуджений не має, виявляє бажання працювати, проте не може це зробити через відсутність паспорту, натомість як участь в програмах виховного впливу це право засудженого, а не обов`язок.
Прокурор та представник ДУ «Вознесенська ВК №72» заперечували проти задоволення клопотання засудженого, зазначивши, що засуджений не працевлаштований, бажання працювати не виявляє, участі у суспільно-корисному житті відділення та програмах диференційованого виховного впливу на засуджених до позбавлення волі не приймає, за весь період відбування покарання стягнень, заохочень взагалі не має, що не доводить його виправлення в місцях позбавлення волі та свідчить про відсутність підстав для застосування умовно-дострокового звільнення.
Окрім того представник колонії зазначив, що в колоніє є багато робіт, де наявність паспорту, як і офіційного працевлаштування не потрібно, натомість як ОСОБА_5 не приймає участь в таких роботах.
Дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд встановив, що ОСОБА_5 засуджений 23.03.2021 року Суворовським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70, ч.ч.1, 4 ст.71 КК України до покарання у вигляді 5 років 9 місяців позбавлення волі. Раніше він теж був судимий за вчинення злочинів проти власності.
Згідно із характеристикою, наданою адміністрацією установи відбування покарання, початок строку відбуття покарання засудженим ОСОБА_5 10.09.2020 року, закінчення строку відбуття покарання 05.01.2023 року.
В характеристиці вказано, що засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 11.09.2020 року. Під час тримання у СІЗО №21 м.Одеса вимог режиму утримання не порушував, стягнень та заохочень не мав.
З 13.10.2020 року ОСОБА_5 відбував покарання у ДУ «Вознесенська виправна колонія (№72)», стягнень, заохочень не має.
З 23.01.2021 року під час тримання у СІЗО №21 м.Одеса вимог режиму утримання не порушував. Стягнень та заохочень не мав.
З 05.08.2021 року ОСОБА_5 відбуває покарання у ДУ «ВК №72». За період відбування покарання характеризується посередньо, стягнень, заохочень не має.
17.11.2020 року ОСОБА_5 розглядався на комісії відповідно до ст.82 КК України. Рішенням комісії було відмовлено, так як засуджений не став на шлях виправлення. Після розгляду комісією у порядку ст.82 КК України засуджений ОСОБА_5 стягнень та заохочень не мав.
Засуджений ОСОБА_5 у майстерні установи не працевлаштований, бажання працювати не виявляє, участі у суспільно-корисному житті відділення та програмах диференційованого виховного впливу на засуджених до позбавлення волі не приймає. За характером спокійний та врівноважений, у відношенні до засуджених загалом не конфліктний, підтримує стосунки з обмеженим колом засуджених, зокрема негативної спрямованості. Зі слів засудженого у скоєному злочині розкаюється.
Вирішуючи клопотання засудженого ОСОБА_5 про його умовно-дострокове звільнення, суд враховує що згідно із ч.ч.1, 2 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
Відповідно до положень пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» - умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, при цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Стаття 6 КВК України визначає, що виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.
Таким чином, висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися не лише на наявності умов, визначених ст.81 КК України в частині строків, які має відбути засуджений для застосування такої пільги, а й на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому та свідчать не тільки про відбуття відповідного строку покарання, який дає підстави для умовно-дострокового звільнення від його відбування, а й вказують саме на виправлення засудженого.
Як вбачається із матеріалів особової справи та матеріалів провадження, засуджений ОСОБА_5 в майстерні установі не працевлаштований, даних про те, що він залучався до соціально-корисних робіт матеріали особової справи засудженого та характеристика - не містять. Протягом всього періоду відбуття покарання ОСОБА_5 жодного разу не заохочувався. Участі в програмах виховного впливу та соціально-корисному житті відділення засуджений не приймає.
Таким чином, дані про особу засудженого ОСОБА_5 та його поведінку за весь період відбування ним покарання не свідчать про доведення його виправлення та про наявність визначених ст.81 КК України підстав для застосування умовно-дострокового звільнення, тому клопотання засудженого ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.
Окрім того суд звертає увагу, що згідно із чинним КВК України установа відбуття покарання не має обов`язків щодо виготовлення паспортів засудженим чи відновлення таких документів. Засуджений сам має право звернутися до відповідних компетентних органів для отримання такого документу чи до центрів з надання правової допомоги у разі потреби такої допомоги за відсутності коштів.
Керуючись ст.81 КК України, ст.ст.372, 537, 539 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, - відмовити.
Апеляції на ухвалу суду можуть бути подані протягом семи днів з моменту її проголошення через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області до Миколаївського апеляційного суду.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1