УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000093 від 20.10.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

1.Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування поданого клопотання.
Досудовим розслідуванням встановлено, що починаючи приблизно з початку 2020 року ОСОБА_5 ,з метою незаконного збагачення та отримання матеріальних благ, шляхом скоєння продовжуючого кримінального правопорушення проти довкілля,розробив план злочинної діяльності для вчинення тяжкого злочину спрямованого на незаконну порубку дерев у лісових насадженнях, перевезення, зберігання та зубуту незаконно зрубаних дерев на території Балтського району, Одеської області.
З метою реалізації злочинного плану, направленого на систематичну незаконну порубку, перевезення та зберігання незаконно зрубаних дерев на території Одеської області, ОСОБА_5 , у період з початку грудня 2020 року, залучив у якості виконавців ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 після чого разом з останніми здійснив незаконну порубку дерев породив дуб на територіях земельних ділянок: площею близько 65 Га, яка розташована у північно західному напрямку від с. Пасат, Балтського району, Одеської області, без визначеного кадастрового номеру, яка по периметру, у напрямку « північ схід південь захід», межує з земельним ділянками, які мають наступні кадастрові номери: :01:003:0310; :01:001:0381; :01:001:0366; :01:001:0338; :01:001:0053; :01:001:0101; :01:001:0098; :01:001:0097; :01:001:0712 та площею 72 Га, розташованій на території Балтського району, Одеської області, без визначеного кадастрового номеру, яка по периметру межує з земельним ділянками, які мають наступні кадастрові номери: :01:001:0005; :01:001:0271; :01:001:0945; :01:001:0886.
Крім того, під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, 31 серпня 2021 року, безпосередньо після скоєння кримінального правопорушення, на території Подільського (Балтського) району, Одеської області, а саме земельної ділянки без визначеного кадастрового номеру, яка по периметру межує з земельним ділянками, які мають наступні кадастрові номери: :01:001:0005; :01:001:0271; :01:001:0945; :01:001:0886 у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України затримані наступні підозрювані: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .
Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 ,на з початку січня 2020 року та до моменту його затримання, при невстановлених обставинах, з метою переробки незаконно зрубаних дерев та їх частин на вугілля, на території земельної ділянки, яка розташована близько до крайньої західної межі с. Шумилове (Червона Зірка) Подільського району Одеської області, розмістив обладнання у вигляді бочок з термічної обробки незаконно зрубаних дерев для виготовлення деревного вугілля.
У подальшому, 31.08.2021 у період часу з 09 годин 46 хвилин по 14 годину 21 хвилин, в порядку ст. 236 КПК України, на підставі ухвали слідчого судді, проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 за місцем розташування ДП «Балтське лісове господарство», в ході якого виявлено та вилучено речі, які мають вагоме значення для встановлення об`єктивної істини у вказаному кримінальному провадженні, а саме: журнал реєстрації договорів за 2017-2020 роки; журнал договорів, зареєстрованих в ДП «Балтський лісгосп» за 2021 рік; товарно-транспортні накладні на ім`я ОСОБА_5 та ОСОБА_13 у кількості 24 ( двадцяти чотирьох) штук, які упаковано у сейф-пакет № EXP 0299741, прибутково-касові ордери на ім`я ОСОБА_5 та ОСОБА_13 у кількості 22 ( двадцяти двох) штук, які упаковано у сейф-пакет № SUD 2014830.
Далі, вище перелічені речі, предмети оглянуті, після чого у відповідності до ст. 98 КПК України, на підставі винесеної постанови від 31.08.2021, визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні, оскільки є достатньо підстав вважати, що вони є знаряддям та об`єктом протиправних дій та зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, виявити які вдасться лише за допомогою проведення додаткових слідчих дій та відповідних криміналістичних експертиз у науково - дослідних експертних установах на території України.
У зв`язку з викладеним, виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене майно.
2. Позиції учасників при розгляді клопотання.
Від прокурора надійшла заява про розгляд клопотання про арешт майна без його участі.

Власник майна в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду клопотання був повідомлений належним чином представник власника майна.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося, на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

3. Висновки слідчого судді.
Дослідивши подане клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
3.1. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про арешт майна.
Ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Ч. 1 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

Ч. 2 ст. 170 КПК України - арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 3 ст. 170 КПК України - у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Ч. 11 ст. 170 КПК України - заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Ч. 1 ст. 98 КПК України - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
3.2. Правова підстава та мета арешту майна.
Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження, за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246 КК України, що підтверджується долученими до даного клопотання матеріалами в сукупності.
Відповідно до долученого до матеріалів клопотання протоколу обшуку, 31.08.2021 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси, проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем розташування ДП «Балтське лісове господарство», в ході якого виявлено та вилучено: журнал реєстрації договорів за 2017-2020 роки; журнал договорів, зареєстрованих в ДП «Балтський лісгосп» за 2021 рік; товарно-транспортні накладні на ім`я ОСОБА_5 та ОСОБА_13 у кількості 24 ( двадцяти чотирьох) штук, які упаковано у сейф-пакет № EXP 0299741; прибутково-касові ордери на ім`я ОСОБА_5 та ОСОБА_13 у кількості 22 (двадцяти двох) штук, які упаковано у сейф-пакет № SUD 2014830.
Так, слідчим суддею встановлено, що вилучене майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки вилучені журнали, накладні, прибутково-касові ордери, можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема, відомості щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, а також осіб, причетних до його вчинення.

Як вбачається з долученої до матеріалів клопотання постанови про визнання речей, предметів та документів речовими доказами та передачу їх на зберігання від 31.08.2021 року, вилучені документи визнані речовими доказами в рамках кримінального провадження №0000093 від 20.10.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246 КК України.

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпечені збереження речових доказів, та з метою проведення необхідних слідчих дій та експертних досліджень з вказаним майном.
3.3. Завдання та необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.
Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучене майно може бути використане в якості речових доказів в рамках даного кримінального провадження.
При цьому, оскільки майно може містити відповідну доказову інформацію в рамках даного кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик його можливого знищення та зміни, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії, у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення досягнення завдань кримінального провадження наявна необхідність в накладенні арешту майна на зазначені у клопотанні документи.
3.4. Розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.
3.5. Висновки слідчого судді.
На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, зокрема, для проведення ряду слідчих дій, слідчий суддя приходить до переконання, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника майна, про які йдеться в клопотанні, та якого така особа зазнає внаслідок застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, тому клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.
Також, враховуючи те, що існує ризик зміни або знищення майна, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт, слідчий суддя вважає за необхідне накласти заборону розпорядження та користування зазначеним майном, з метою запобігання вищевказаному ризику.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000093 від 20.10.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246 КК України задовольнити.

Накласти арешт, із забороною відчуження, розпорядження та користування, на майно, вилучене 31.08.2021 року, у період часу з 09 години 46 хвилин по 14 годину 21 хвилин, у ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 за місцем розташування ДП «Балтське лісове господарство», а саме на:

- журнал реєстрації договорів за 2017-2020 роки;

- журнал договорів, зареєстрованих в ДП «Балтський лісгосп» за 2021 рік;

- товарно-транспортні накладні на ім`я ОСОБА_5 та ОСОБА_13 у кількості 24 ( двадцяти чотирьох) штук, які упаковано у сейф-пакет № EXP 0299741

- прибутково-касові ордери на ім`я ОСОБА_5 та ОСОБА_13 у кількості 22 (двадцяти двох) штук, які упаковано у сейф-пакет № SUD 2014830.

Виконання ухвали покласти на слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 ..
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1