Немирівський районний суд Вінницької області
Справа № 140/2522/18
Провадження № 1-кс/930/6/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" січня 2022 р. м. Немирів

Слідчий суддя Немирівського районного суду Вінницької області - ОСОБА_1 ,
за участі:секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
скаржника ОСОБА_3 ,
представника скаржника ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 23.06.2020 року про закриття кримінального провадження , -
ВСТАНОВИВ:
10.12.2021 року до Немирівського районного суду Вінницької області звернулася з скаргою ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 23.06.2020 року про закриття кримінального провадження, мотивуючи тим, що 12.05.2018 року ОСОБА_3 перебувала в будинку по АДРЕСА_1 , де вона проживає, як побачила що невідомі чоловіки почали витягати металевого стовпчика на якому закріплена сітка, що розділяє два домогосподарства, її та ОСОБА_6 . Вона вийшла на двір та підійшовши до чоловіків сказала, що ніхто нічого не буде робити без рішення суду.

В цей час підійшла ОСОБА_6 та почала самостійно розхитувати стовпчик, щоб його витягнути, однак у неї нічого не вийшло.

Потім вона вирвавши штахетину з її забору, вдарила нею її в груди з лівого боку.

ОСОБА_3 підійшла та обняла стовпчик, після чого ОСОБА_6 вдарила її кулаком в потилицю з лівої сторони.

Під час цих подій скаржниця викликала по телефону працівників поліції.

За вказаним фактом 16.06.2017 року внесено відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за № 0000316 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Однак під час досудового розслідування, слідчим не вжито заходів для розкриття злочину.

Постановою слідчого СВ Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта ОСОБА_5 від 23.06.2020 року було закрито кримінальне провадження за № 0000316 від 16.06.2017 року у зв`язку з відсутністю свідків, які б могли підтвердити її покази, тому в діях ОСОБА_6 відсутній склад кримінального правопорушення.

Постанова була отримана скаржницею 02.12.2021 року.

Скаржниця вказує, що постанова є незаконною, а закриття кримінального провадження є передчасним та протиправним на підставі наступного.

В ході досудового слідства слідчим допитано в якості свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 , який був свідком події, що мала місце 12.05.2017 року, так як в той час він проходив через стадіон. ОСОБА_7 повністю підтвердив її пояснення, щодо вчинення ОСОБА_6 злочину відносно неї, що підтверджується і висновком судово-медичної експертизи.

В ході досудового розслідування слідчим допитано ще одного свідка події ОСОБА_8 , який дав неправдиві покази, адже є зацікавленою особою з боку ОСОБА_6 , так як неодноразово виконує роботи в її домогосподарстві за що одержує від неї кошти.

Свідчення свідка ОСОБА_8 взято слідчим до уваги, як підставу для закриття кримінального провадження, незважаючи на отриманні скаржницею тілесні ушкодження та свідчення ОСОБА_7 , який є сторонньою, незацікавленою особою.

Відповідно до ч.2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Частиною 3 ст. 38 КПК України передбачено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Згідно ст. 284 КПК України, закриття кримінального провадження це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які викликають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим чи законним представником.

Адвокат ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , та скаржниця ОСОБА_3 , скаргу підтримали, просять скасувати постанову про закриття кримінального провадження від 23.06.2020 року.
Слідчий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, хоча своєчасно і належним чином був повідомлений про час і місце розгляду скарги.
Слідчий суддя, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали скарги, прийшов до наступного:
Згідно п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні заявником, потерпілим, його представником чи законним представником може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений чи засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч.2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Аналогічні вимоги містить і ч.1 ст. 94 КПК України щодо оцінки слідчим, прокурором кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Статтею 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні в першу чергу підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з положеннями ч.2 ст. 91, ч.1 ст. 92 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. Обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК України випадках, - на потерпілого.
Сторона обвинувачення, відповідно до ст. 93 КПК України, здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Проте, вищевикладені вимоги чинного законодавства слідчим не виконані.
07.11.2018 року слідчим суддею Немирівського районного суду вже скасовувалася постанова про закриття вказаного кримінального провадження. Підставою скасування постанови було те, що слідчим не було з`ясовано механізм та причини утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_3 , не було надано оцінку показам свідка ОСОБА_8 , який надав неправдиві покази.
Однак слідчим ОСОБА_5 на протязі року не було виконано жодної слідчої дії на виконання ухвали Немирівського районного суду від 07.11.2018 року, а, натомість, 23.06.2020 року було винесено постанову про закриття вказаного кримінального провадження, що, на думку суду, є підставою для задоволення скарги.
Керуючись ст.ст.92-94, 303-307, 309 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 23.06.2020 року про закриття кримінального провадження - задовольнити.
Поновити ОСОБА_3 строк оскарження постанови слідчого СВ Немирівського ВП ГУНП України у Вінницькій області ОСОБА_5 від 23.06.2020 про закриття кримінального провадження № 0000316 від 23.06.2017.
Скасувати постанову слідчого СВ Немирівського Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 23.06.2020 року про закриття кримінального провадження № 0000316 від 23.06.2017 року.
Повний текст ухвали виготовлено 10.01.2022 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1