Справа № 644/9311/21
У Х В А Л А

Іменем України

27 січня 2022 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання,

в с т а н о в и в :

До суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 , про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання.

У своєму клопотанні ОСОБА_4 зазначив, що ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 03.12.2019 року приведено у відповідність до Українського законодавства вирок Новооскольського районного суду Бєлгородської області РФ від 15.07.2016 р. за яким його засуджено за ч. 4 ст. 111 КК РФ до 9 років позбавлення волі, у зав`язку з чим він вважається засудженим за ч. 2 ст. 121 КК України до 9 років позбавлення волі.

Вищезазначеною ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 03.12.2019 року на підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 р.) зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення (до набрання вироком законної сили) з 16.05.2016 р. до 26.07.2016 р. із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Оскільки ухвала Київського районного суду м. Харкова від 03.12.2019 року набрала законної сили 23.12.2019 року то просив застосувати до нього положення ч. 5 ст.72 КК України, відповідно до якої один день попереднього ув`язнення зараховується за два дні позбавлення волі за період з 26.07.2016 р. по 23.12.2019 р., тому, що саме з цього часу вважається засудженим за ч. 2 ст. 121 КК України до 9 років позбавлення волі.

Засуджений у судове засідання не з`явився про час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, своєчасно, надав заяву про погляд клопотання за його відсутності.

Прокурор не заперечував проти розгляду заяви за відсутністю засудженого, що не протирічить положенням ч. 4 ст. 539 КПК України.

В судовому засіданні прокурор заперечував щодо задоволення даного клопотання, посилаючись на те, що ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 03.12.2019 року зазначені питання вирішено в повному обсязі, а час відбування покарання на території РФ з часу набрання вироку від 15.07.2016 р. законної сили - 26.07.2016 р. до дня набрання законної сили ухвали Київського районного суду м. Харкова від 03.12.2019 року в розумінні положень Закону України «Про попереднє ув`язнення» не є попереднім ув`язненням.

Суд, вислухавши думку прокурора, засудженого, перевіривши матеріали особової справи, доходить висновку, що клопотання не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537, ч. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України та Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» вирішення питань пов`язаних зі звільненням від покарання і пом`якшенням покарання стосовно особи, що відбуває покарання, у відповідність з новим законом, який пом`якшує покарання або звільняє від покарання, вирішується судом, у межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках встановлених законом.

Вироком Новооскольського районного суду Бєлгородської області РФ від 15.07.2016 р. ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 111 КК України та призначено покарання в виді позбавлення волі на строк 9 років з відбуванням покарання в виправній колонії суворого режиму.

Строк покарання рахується з 15 липня 2016 р.

У строк відбування покарання зарахованого час тримання під вартою з 16.05.2016 р. до вступу вироку у законну силу.

Міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишено без змцн до вступу вироку у законну силу.

Відповідно до довідки про вступ вироку в законну силу, вирок Новооскольського районного суду Бєлгородської області РФ від 15.07.2016 р. у відношенні ОСОБА_4 вступив у силу 26.07.2016 р.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 03.12.2019 року задоволено клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду РФ у відповідність із законодавством України відносно ОСОБА_4

Приведено у відповідність до Українського законодавства вирок Новооскольського районного суду Бєлгородської області РФ від 15.07.2016 р. відносно громадянина України ОСОБА_4 , засудженого за ч. 4 ст. 111 КК РФ до 9 років позбавлення волі, а саме ОСОБА_4 вважати засудженим за ч. 2 ст. 121 КК України до 9 років позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_4 відповідно до вироку Новооскольського районного суду Бєлгородської області РФ від 15.07.2016 р. рахувати з 15 липня 2016 р.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 р.) зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення (до набрання вироком законної сили) з 16.05.2016 р. до 26.07.2016 р. із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

13.01.2021 року ОСОБА_4 передано представниками РФ Українській стороні, про що складено відповідний акт.

Відповідно до п. 3 ст. 9 Конвенції про передачу засуджених осіб, 1983 року, ратифікованої Законом України «Про приєднання України до Європейської конвенції про передачу засуджених осіб, 1983 рік» від 22.09.1995 року № 337/95-ВР, виконання вироку регулюється законодавством держави виконання вироку, і тільки ця держава має право приймати всі відповідні рішення.

Згідно ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

З наданих суду матеріалів особової справи вбачається, що вирок Новооскольського районного суду Бєлгородської області РФ від 15.07.2016 р. набрав законної сили 26.07.2016 року і до часу передачі Українській стороні ОСОБА_4 відбував покарання у виді позбавлення волі.

Отже з моменту набрання вироком Новооскольського районного суду Бєлгородської області РФ від 15.07.2016 р. законної сили і до часу набрання законної сили ухвали Київського районного суду м. Харкова від 03.12.2019 року про задоволено клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду РФ у відповідність із законодавством України, ОСОБА_4 не був попередньо ув`язненою особою, а відбував покарання у виді позбавлення волі за вироком суду і цей час не підлягає зарахуванню за правилами ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 р.)

Таким чином суд не вбачає підстав до задоволення заяви засудженого ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 26.07.2016 р. по 23.12.2019 р.

Керуючись ч. 5 ст. 72 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування у строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 р.) відмовити.

Копію ухвали направити учасникам судового провадження для відома, начальнику державної установи "Харківська виправна колонія № 43" для залучення до особової справи засудженого.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: