Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/1337/22
У Х В А Л А
про арешт майна

31 січня 2022 року Слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засіданні ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києві клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000253, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 вересня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :

До Подільського районного суду м. Києва звернувся з клопотанням прокурор Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000253, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 вересня 2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України.

В обґрунтування клопотання вказав, що в провадженні Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві перебуває кримінальне провадження №0000253, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.09.2019, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Прокурором 26 січня 2022 року повідомлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що він підозрюється у розтраті чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненій в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Так, відповідно до наказу виконувача обов`язків Голови Правління ПАТ «Діамантбанк» ОСОБА_7 від 12.08.2013 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прийнято на посаду заступника директора Казначейства ПАТ «Діамантбанк».

Відповідно до п.п. 2.1 розділу 2 посадової інструкції заступника Директора Казначейства ПАТ «Діамантбанк», затвердженої директором Казначейства ПАТ «Діамантбанк», реєстраційний номер 1-2/01-181 від 29.12.2015 заступник директора Казначейства відповідає за належну організацію наступних напрямків діяльності:

- операції з купівлі/продажу валют на міжбанківському ринку України та міжнародного ринку FOREX;

- операції з залучення/розміщення коштів у національній та іноземній валютах на міжбанківському ринку України та міжнародних ринку ММ;

- арбітражні операції на міжбанківському ринку України та міжнародному ринку FOREX;

- операції з купівлі-продажу банківських металів на міжбанківському ринку України та за її межами;

- операції з цінними паперами на міжбанківському ринку України;

- укладання угод з банками-контрагентами по міжбанківським операціям;

- контроль належного стану ліквідності, відкритої валютної позиції та виконання банком економічних нормативів Національного банку України.

Згідно з п.п. 5.2 розділу 5 вищезазначеної інструкції заступник Директора Казначейства має наступні повноваження:

- укладати угоди на міжбанківському ринку України та міжнародних ринках FOREX та MM від імені Банку та його клієнтів, у рамках повноважень та лімітів, встановлених керівництвом Банку;

- вести переговори щодо співробітництва на міжбанківському ринку з банками-контрагентами;

- вносити пропозиції щодо змін чинних внутрішніх нормативних документів Банку щодо операцій Управління Дилінгу;

- консультувати структурні підрозділи, філії та клієнтів банку щодо стану міжбанківського ринку України та міжнародних ринків;

- отримувати від структурних підрозділів та установ Банку вичерпну інформацію та документи, які необхідні для виконання покладених на управління обов`язків та завдань.

Таким чином, ОСОБА_4 , обіймаючи посаду заступника директора Казначейства ПАТ «Діамантбанк», пов`язану з виконанням адміністративно-господарських функцій, які полягають в управлінні та розпорядженні майном установи, тобто будучи службовою особою банківської установи, метою якої є отримання прибутків, вчинив розтрату грошових коштів, при наступних обставинах.

Органом досудового розслідування встановлено, в першому півріччі 2015 року у директора Дилингового центру Казначейства ПАТ «Діамантбанк» у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на вчинення розтрати чужого майна, шляхом зловживання своїм службовим становищем, в особливо великих розмірах.

З цією метою ОСОБА_4 , будучи зареєстрований в системі «FX TRADING DEALING» від імені Банку, впродовж 2015-2017 років, укладав угоди по купівлі-продажу валюти з ПАТ «Діві Банк» з використанням свого персонального «ніку» та «коду» доступу до вказаної системи.

Так, протягом 2015 - 2017 років угоди із валютою в системі «FX TRADING DEALING» ОСОБА_4 укладав під індивідуальним особистим ніком « ОСОБА_8 ».

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з метою розтрати грошових коштів ПАТ «Діамантбанк» на користь ПАТ «Діві Банк», шляхом зловживання службовим становищем, ОСОБА_4 з 15.07.2015 по 01.02.2017 систематично укладав з ПАТ «Діві Банк» конверсійні угоди купівлі-продажу валюти за невигідними ПАТ «Діамантбанк» курсами, наслідком яких було понесення останньому немотивованих витрат (збитків).

Так, будучи обізнаним про відсутність у ПАТ «Діамантбанк» необхідності у здійсненні операцій щодо залучення грошових коштів, маючи на меті розтрату грошових коштів ПАТ «Діамантбанк» ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: м. Київ, Контрактова площа, 10А, в період з 15.07.2015 по 01.02.2017, проводив операції з укладання завідомо невигідних для ПАТ «Діамантбанк» угод щодо купівлі продажу валюти з ПАТ «Діві Банк» за курсом, який негативно відрізнявся від ринкового на дату валютування.

Згідно висновку експерта №66/7 від 21.09.2021 за результатами проведення судово-економічної експертизи сума матеріальної шкоди (збитків) ПАТ «Діамантбанк» за результатами конверсійних угод з ПАТ «Діві Банк», які здійснювалися в період з 01.07.2015 по 01.02.2017 документально підтверджується у розмірі 25 872 063, 42 грн.

При цьому згідно інформаційно-аналітичної довідки щодо операцій купівлі-продажу іноземної валюти за угодами, укладеними між ПАТ «Діамантбанк» та АКБ «Діві Банк» за період з 01.07.2015 по 01.02.2017 безпосередньо ОСОБА_4 з використанням персонального «ніку» «VALD» та власного коду доступу через систему «FX TRADING DEALING» здійснив збиткові операції купівлі-продажу валюти з ПАТ «Діві банк» на суму 895 498, 92 грн.

Враховуючи викладене, ОСОБА_4 , будучи службовою особою, діючи з метою розтрати майна, а саме грошових коштів ПАТ «Діамантбанк», шляхом зловживання своїм службовим становищем, перебуваючи за адресою: м. Київ, Контрактова площа, 10А, в період часу з 15.07.2015 по 01.02.2017, з використанням особистого ніку «VALD» в системі «FX TRADING DEALING», здійснив збиткові операції з укладання конверсійних угод з ПАТ «Діві Банк» не за ринковими курсами на дату валютування, наслідком чого стала розтрата грошових коштів ПАТ «Діамантбанк» на користь ПАТ «Діві Банк» в сумі 895 498, 92 грн.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами у їх сукупності, зокрема, фактичними даними, що містяться у наступних документах:

1) Аналітична довідка за результатами дослідження окремих операцій ПАТ «Діамантбанк» (конверсійні угоди з ПАТ «ДіВі Банк» від 23.12.2019

2) Доповнення до аналітичної довідки, складеної за результатами дослідження окремих операцій ПАТ «Діамантбанк» (конверсійні угоди з ПАТ «Діві Банк» від 23.12.2019

3) Довідка про перевірку ПАТ «Діамантбанк», проведену Національним банком України від 06.04.2017;

4) Положення про Казначейство ПАТ «Діамантбанк», затверджене Головою Правління ПАТ «Діамантбанк» від 29.12.2015;

5) Наказ про прийом на роботу, виданий в.о. Голови Правління ПАТ «Діамантбанк» ОСОБА_7 від 12.08.2013

6) Посадова інструкція заступника Казначейства ПАТ «Діамантбанк», затверджена директором Казначейства ОСОБА_9 від 29.12.2015.

7) Інформаційно-аналітична довідка щодо операцій з купівлі-продажу іноземної валюти за угодами, укладеними між ПАТ «Діамантбанк» та АКБ «Діві Банк» за період з 01.07.2015 по 01.02.2017, надана Фондом гарантування вкладів фізичних осіб;

8) Висновок судової економічної експертизи №66/7 від 21.09.2021;

9) Рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «Діамантбанк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку №1684 від 24.04.2017;

10) Рішення Правління Національного банку України «Про віднесення ПАТ «Діамантбанк» до категорії несплатоспроможних №264-рш/БТ від 24.04.2017.

З огляду на викладене, прокурор просить накласти арешт на:

- гараж, машиномісце в надземно-підземному паркінгу, загальною площею 18,80 кв. м, реєстраційний номер майна 33537968, номер запису:67313 в книзі: д.47-52, за адресою: АДРЕСА_1 ;

- машиномісце у підземному паркінгу (відсік №1), загальна площа 19,8 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00, за адресою: АДРЕСА_2 ;

- апартаменти №88, реєстраційний номер майна: 33340581, технічний опис майна: приміщення з 88-1 по 88-5, розташовані на другому поверсі блоку №5, номер запису 5787 в книзі: 21 нж, за адресою: АДРЕСА_3 .

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив задовольнити з наведених підстав.

Захисники підозрюваного адвокати ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні клопотання за необґрунтованістю та передчасністю.

Також сторона захисту зауважила, що арешт на вказане майно не може бути накладений, оскільки підозрюваний набув його під час шлюбу, а отже воно не є його індивідуальною власністю, а спільною сумісною власністю подружжя, а його дружина ОСОБА_10 не має жодного відношення до кримінального провадження.

Вивчивши клопотання про арешт майна та матеріали кримінального провадження на його обґрунтування, заслухавши думку сторін, суд приходить до наступного висновку.

В провадженні слідчого відділу Подільського УП ГУНП в м. Києві перебуває кримінальне провадження за номером №0000253, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 вересня 2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч ч. 5 ст. 191 КК України, процесуальне керівництво у якому здійснює Подільська окружна прокуратура м. Києва.

Прокурором 26 січня 2022 року повідомлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що він підозрюється у розтраті чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненій в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Підозрюваному ОСОБА_4 згідно повідомлення про підозру інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Органом досудового встановлено, що у власності підозрюваного ОСОБА_4 перебуває наступне майно:

- гараж, машиномісце в надземно-підземному паркінгу, загальною площею 18,80 кв. м, реєстраційний номер майна 33537968, номер запису:67313 в книзі: д.47-52, за адресою: АДРЕСА_1 ;

- машиномісце у підземному паркінгу (відсік №1), загальна площа 19,8 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00, за адресою: АДРЕСА_2 ;

- апартаменти №88, реєстраційний номер майна: 33340581, технічний опис майна: приміщення з 88-1 по 88-5, розташовані на другому поверсі блоку №5, номер запису 5787 в книзі: 21 нж, за адресою: АДРЕСА_3 .

На даний час є достатні підстави вважати, що у випадку направлення обвинувального акту до суду за результатами судового розгляду кримінального провадження суд може призначити підозрюваному додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, а тому існує необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно ОСОБА_4 з забороною відчуження з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Прокурором доведено, що у випадку не накладення арешту на вказане майно, власником якого є підозрюваний ОСОБА_11 , це може призвести до знищення, відчуження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. 171 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання прокурора про накладення арешту на вказана майно підлягає задоволенню з метою забезпечення можливої конфіскації майна, оскільки незастосування арешту може призвести до його зникнення.

Щодо доводів сторони захисту стосовно неможливості арешту майна, яке перебуває у спільній сумісній власності подружжя (поки воно перебуває в статусі спільної сумісної власності і не виділено членам подружжя в натурі) слідчий суддя зазначає наступне.

Згідно із частиною першою статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 цього Кодексу).

Відповідно до частин першої та другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимогами статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. В той же час, відповідно до ч. 2 ст. 60 СК України вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності. Одночасно із цим, ч. 3 ст. 368 ЦК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Спільна сумісна власність подружжя належить подружжю незалежно від того, на чиє ім`я видано та оформлено документи.

Як вбачається з матеріалів клопотання, а також копією свідоцтва про шлюб, наданою стороною захисту, майно, на яке прокурор просить накласти арешт, було придбане підозрюваним ОСОБА_4 під час шлюбу з ОСОБА_10 , тобто з урахуванням положень статті 60 СК України, є спільною сумісною власністю подружжя.

Згідно п. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Накладення арешту саме шляхом заборони відчуження нерухомого майна, яке належить підозрюваному ОСОБА_4 та є спільною сумісною власністю подружжя надає ОСОБА_10 право володіння та користування майном.

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співмірним завданням кримінального провадження, разом з цим обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту з забороною відчуження. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

В ч. 1 ст. 173 КПК України зазначено, що слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України. Відповідно до зазначеної норми завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Слідчий суддя приходить до висновку, що в кримінальному провадженні № 0000253 від 27 вересня 2019 року необхідність арешту нерухомого майна обумовлена сукупністю підстав вважати, що це майно може підлягати конфіскації як виду покарання у випадку прийняття в подальшому відповідного рішення судом. Ризиками, для запобігання яких необхідне накладення арешту, є можливість відчуження цього майна власниками ОСОБА_4 чи його дружиною, або їх уповноваженими представниками. З накладенням арешту втрачається можливість особи відчужити це майно на користь третіх осіб. Отже, може бути виконане завдання арешту майна, а саме запобігання можливості його відчуження.

Керуючись вимогами ст. 131, 132, 170-175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000253, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 вересня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на об`єкти нерухомого майна з забороню відчуження у кримінальному провадженні № 0000253 від 27.09.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, а саме:

- гараж, машиномісце в надземно-підземному паркінгу, загальною площею 18,80 кв.м, реєстраційний номер майна 33537968, номер запису: 67313 в книзі: д.47-52, за адресою: АДРЕСА_1 ;

- машиномісце у підземному паркінгу (відсік №1), загальна площа 19,8 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00, за адресою: АДРЕСА_2 ;

- апартаменти № 88, реєстраційний номер майна: 33340581, технічний опис майна: приміщення з 88-1 по 88-5, розташовані на другому поверсі блоку № 5, номер запису 5787 в книзі: 21 нж, за адресою: АДРЕСА_3 .

Арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1