15.11.2021
Справа № 642/5235/21
Провадження №1-кс/642/4327/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 листопада 2021 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши винесене в кримінальному провадженні за №0000126 від 30.09.2020 року клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харків) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Слобідка-Мушкатівська, Борщівський район, Тернопільська обл., громадянина України, який проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
В провадження слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова надійшло клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацієюу м.Харкова) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава, ОСОБА_6 , погоджене Прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 .

Вказане клопотання сторона кримінального провадження обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, перебуваючи на посаді стрільця 3-го відділення 1-го патрульного взводу 4-ої патрульної роти патрульного батальйону військової частини НОМЕР_1 , в порушення ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 26.08.2020 року, діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без дозволу командування військової частини та без поважних причин не з`явився вчасно на службу без поважних причин до розташування військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) з відпустки, в якій перебував з 03.08.2020 до 25.08.2020, та до 12.10.2020 року в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, незаконно, постійно перебував поза межами військової частин НОМЕР_1 , проводячи час на власний розсуд за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Таким чином, ОСОБА_5 вчинив нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України

03.08.2021 року старшим слідчим другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР у м. Полтаві ОСОБА_6 заочно повідомлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

Обґрунтованість повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення сторона обвинувачення підтверджує зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме:

- матеріалами службового розслідування, проведеного військовою частиною НОМЕР_1 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 18.11.2020;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 19.11.2020;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 07.12.2020;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 07.12.2020;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 07.12.2020;

- довідкою №22 від 14.02.2020 про проходження ОСОБА_5 медичного огляду;

- Розпискою про отримання ОСОБА_5 , повістки від 03.06.2021;

- поясненнями ОСОБА_5 від 03.06.2021;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 03.06.2021;

- довідками про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку від 03.06.2021 №932, від 08.07.2021 №040;

- фіскальним чеком до поштового відправлення №533

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років та під час досудового розслідування, відповідно до вимог ст.177 КПК України, встановлено ризики, які знайшли своє підтвердження в ході досудового розслідування та на даний час не зникли.

При цьому, сторона обвинувачення вважає, що більш м`які запобіжні заходи, застосовані до підозрюваного, не усунуть існування ризиків, зазначених у клопотанні, та не забезпечать належну процесуальну поведінку підозрюваного.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, посилаючись на його доводи, а також на обґрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, просив клопотання задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_4 заперечували щодо задоволення клопотання слідчого. При цьому підозрюваний пояснив, що провину визнає, вказав, що він постійно весь цей час проживав за місцем реєстрації, не повернувся до військової частини, оскільки так склалися сімейні обставини, він не міг залишити без догляду своїх молодших братів, яким по 9 років, не знав, що знаходиться у розшуку, від органів досудового розслідування не переховувався. Просить обрати відносно нього більш м`який вид запобіжного заходу.

Вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Другого слідчого відділу (з дислокацієюу м.Харкова) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000126 від 30.09.2020 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

03.08.2021 року старшим слідчим другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР у м. Полтаві ОСОБА_6 заочно повідомлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, а саме: нез`явлення військовослужбовцем (крім строкової служби) вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

09.11.2021 року о 11-59 год. ОСОБА_5 у домоволодінні за адресою проживання, а саме: АДРЕСА_1 , був затриманий на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 06.08.2021 року про надання дозволу на затримання з метою приводу до Ленінського районного суду м. Харкова для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

10.11.2021 року підозрюваний ОСОБА_5 був доставлений до Ленінського районного суду м. Харкова.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобовязаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать, про:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозри кримінального правопорушення;

2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор;

3)недостатність застосування більш мяких запобіжних заходів для запобігання ризику, або ризикам, зазначених у клопотанні.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи лише з фактичних даних, зазначених у доданих до клопотання документах, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

Згідност.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Як передбачено ст. ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи, як заходи забезпечення кримінального провадження, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України, виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

За змістом ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя зобовязаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання її винною, вік та стан здоровя обвинуваченого, міцність соціальних звязків, наявність постійного місця роботи, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, репутацію підозрюваного, наявність у нього судимостей, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів у випадках їхнього попереднього застосування.

Із змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.

При розгляді клопотання слідчим та прокурором доведено наявність обставин, передбачених п.1 (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення); та п.2 (наявність ризику, передбаченогост.177 КПК України) переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Що стосується ризиків впливати на свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, то слідчий суддя приходить до висновку, що твердження прокурора про існування цих ризиків є непідтвердженими та передчасними, також такими, що ґрунтуються в своїй переважній більшості на припущеннях.

За вказаних обставин, слідчий суддя, враховуючи, що матеріалами клопотання підтверджується вагомість наявних доказів про можливість вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, наявні ризики, визначені ст.177 КПК України, санкція статті, за якою підозрюється ОСОБА_5 передбачає покарання, відповідно від 3 до 7 років позбавлення волі, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, однак стороною кримінального провадження в судовому засіданні не доведено підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що передбачено ст.177 КПК України, крім того, підозрюваний ОСОБА_5 має постійне місце проживання, зобов`язується з`являтися на всі виклики слідчого та в суд, раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягався, характеризується позитивно. Те, що ОСОБА_5 знаходився у розшуку не можу бути безумовною підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу як тримання під вартою.

Відповідно до п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини-обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

В той же час суд враховує, що п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Стороною обвинувачення не доведено всіх зазначених в клопотанні ризиків, а також того, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів на даному етапі не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КК України, а також із врахуванням того, що запобігти доведеним слідчим та прокурором ризикам можливо покладенням судом на підозрюваного певних обов`язків, визначених ч.5 ст. 195 КПК України, суд вважає за можливе у відповідності до ст. 179 КПК України не застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, а застосувати до нього запобіжний захід у виді особистого зобо`язання, що на переконання суду, є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та зможе запобігти встановленим ризикам.

Відповідно до положень ч.4 ст.194 КПК України слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п.1, 2 ч.1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п.3 ч.1 цієї статті, та покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті. Такий запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст. 32, 110, 131, 132, 176-178, 179, 183,184, 193,194, 196, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити частково.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк до 08.01.2022 року обов`язки передбачені п.п. 1, 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;
2) не виїжджати за межі України без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження.
3) у разі зміни місця мешкання негайно повідомити слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд, залежно від стадії кримінального провадження.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі не виконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення.
Строк дії ухвали до 08 січня 2022 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1