233 № 233/4216/21
У Х В А Л А
про відмову у наданні дозволу на затримання

13 вересня 2021 року м. Костянтинівка

Слідчий суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Пенза, РФ, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, який не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

ВСТАНОВИВ:

13 вересня 2021 року до слідчого судді надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Костянтинівської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що станом на листопад та грудень 2014 року частина території Донецької області була захоплена членами злочинної (терористичної) організації так званої «ДНР», задля насильницького підтримання влади злочинної (терористичної) організації «ДНР» на вказаній території також діяли та продовжують діяти не передбачені Законами України збройні формування, члени яких з вогнепальною зброєю незаконно утримують захоплені населені пункти.

Так, приблизно 15.09.2015 ОСОБА_5 , знаходячись у м. Донецьку Донецької області, діючи з прямим умислом, з метою участі у діяльності не передбаченого законом збройного формування, прийшов до військового комісаріату так званої «ДНР», розташованому у Куйбишевському районі вказаного населеного пункту. Пройшовши військово-медичну комісію, ОСОБА_5 приблизно 01.10.2015 був направлений до військової частини № НОМЕР_1 незаконного збройного формування «Оплот», який розташовувався у м. Макіївці Донецької області. Наступного дня ОСОБА_5 у супроводі одного з керівників вказаного збройного формування виїхав до місця проходження служби, а саме у район між населеними пунктами м. Докучаєвськ та АДРЕСА_3 , що знаходяться на окупованій незаконними збройними формуваннями території.

Ознайомившись з встановленими правилами поведінки, правами та обов`язками члена вказаного збройного формування, ОСОБА_5 надав свою згоду на їх дотримання та виконання. Усвідомлюючи протиправність своїх дій, ОСОБА_5 добровільно вступив до незаконного збройного формування «Оплот», так званого Міністерства оборони «ДНР», будучи достовірно обізнаним, що це формування не відноситься до збройних формувань, передбачених Законами України. В подальшому ОСОБА_5 призначено бійцем так званого Міністерства оборони «ДНР» та передано йому у використання вогнепальну зброю, а саме - автомат Калашникова із набоями до нього. Таким чином ОСОБА_5 , отримавши зброю, підтвердив свої наміри на участь у вищевказаному незаконному збройному формуванні та виконання його цілей і завдань, поділяючи мету створення та функціонування злочинної (терористичної) організації «ДНР», а саме: зміну меж території та державного кордону України в спосіб, що суперечить порядку, встановленому Конституцією України, маючи злочинний намір на участь у складі не передбачених законом збройних формувань.

У подальшому, виконуючи накази керівництва незаконного збройного формування «Оплот» ОСОБА_5 озброєний автоматом Калашникова, перебував в якості вартового на посту де здійснював охорону території розташування його військового підрозділу, а також виконував функції водія вантажного автомобіля, що знаходився у розпорядженні його взводу. Приблизно з початку листопада 2015 року ОСОБА_5 разом із своїм незаконним збройним підрозділом був направлений до м. Докучаєвська, де перебуваючи у складі непередбаченого законами України збройного формування «Оплот», так званого Міністерства оборони «ДНР», систематично виконував протиправні накази, які отримував від своїх безпосередніх командирів.

Дії ОСОБА_5 , які полягали в участі у не передбаченому законом збройному формування так званої «ДНР», мали тривалий характер, продовжувалися з жовтня 2015 року по січень 2016 року та виразились у активній участі в діяльності не передбаченого законами України збройного формування та всілякій підтримці членів злочинної (терористичної) організації «ДНР», дії яких супроводжувались застосуванням насильства відносно громадян, представників влади та правоохоронних органів, захопленням адміністративних будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, терористичними актами, пов`язаними з нападами на військовослужбовців ЗСУ та членів інших військових формувань України, які беруть безпосередню участь в антитерористичній операцій на території Донецької та Луганської областей та вчинення інших тяжких та особливо тяжких злочинів, що призвело до дестабілізації суспільно-політичної ситуації у державі.

У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

14.06.2016 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, 28.02.2017 вказане повідомлення вручене адвокату підозрюваного ОСОБА_5 ОСОБА_7 .

У зв`язку із не встановленням місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 21 червня 2016 року його оголошено у розшук, оскільки досудовим розслідуванням встановлено, що останній ухиляється від явки до органу досудового розслідування, що перешкоджає проведенню із ним слідчих і процесуальних дій та унеможливлює своєчасне прийняття законною процесуального рішення по даному кримінальному провадженню у розумні строки.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме, протоколом огляду флешкарти з фотознімками, де ОСОБА_5 в військовій формі зі зброєю. Підозрюваний вчинив тяжкий злочин, який відповідно до ч. 2 ст. 260 КК України карається позбавленням волі на строк від 3 до 8 років.

Просить надати дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного для участі його у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, і вирішення питання про обрання запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою, оскільки згідно ст. 193 КПК України його участь є обов`язковою.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Заслухавши думку прокурора, вивчивши копії матеріалів, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до положення п. 8 ч. 2 ст. 131 КПК України до заходів забезпечення кримінального провадження належить затримання особи.

Частиною 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Частиною 1 ст. 188 КПК України передбачено право прокурора, слідчого за погодженням з прокурором на звернення з клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Таким чином, сторона обвинувачення має право на звернення з таким клопотанням лише щодо особи, якій у передбачений КПК України спосіб повідомлено про підозру, або щодо особи, обвинувальний акт стосовно якої направлений до суду.

Відповідно до положення ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст. ст. 276-279 КПК України повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

За змістом ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно з ч. 1 ст. 135 КПК України, особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 КПК України належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

Отже, належним підтвердженням вручення повідомлення про підозру або ознайомлення особи з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повідомлення про підозру, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення повідомлення про підозру, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повідомлення про підозру або ознайомлення з її змістом та вручення підозри під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем роботи.

Згідно з витягу Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження №0000454 від 02 червня 2016 року вбачається внесення відомостей стосовно ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

З доданого до клопотання повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України від 14.06.2016, вбачається, що ОСОБА_5 зазначене повідомлення не було вручене, його отримав захисник ОСОБА_7 28 лютого 2017 року.

Разом з цим, постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Донецькій області ОСОБА_8 від 21 червня 2016 року у вказаному кримінальному провадженні оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Крім того, постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Донецькій області ОСОБА_8 від 29 червня 2016 року зупинено кримінальне провадження №0000454 від 02 червня 2016 року до встановлення місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 .

Таким чином, ОСОБА_5 не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, у порядку, передбаченому КПК України, тому він не набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000454 від 02 червня 2016 року.

Враховуючи, що слідчим не надано доказів щодо повідомлення особи про підозру у відповідно до вимог КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав, встановлених ст. 188, 189 КПК України, для надання дозволу на затримання ОСОБА_5 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 42, 111,135,136, 187,188,189, 276-279 КПК України,-

ПО С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання слідчого ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 по кримінальному провадженню № 0000454 від 02 червня 2016 року відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1