ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №610/700/20 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11кп/818/1551/21 Доповідач: ОСОБА_2 Категорія: ч.2 ст.186 КК України

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

-при секретарі ОСОБА_5 ,

-за участю прокурора ОСОБА_6 ,

-захисника ОСОБА_7 ,

-обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Харкові в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 28 грудня 2020 року, -

УСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Савинці Балаклійського району Харківської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз:

-04.07.2019 року Балаклійським районним судом Харківської області за ч.1 ст.185 КК України на 1 рік позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком на 1 рік,

засуджено за ч.2 ст.186 КК України на 4 роки 3 місяці позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 04.07.2019 року та визначено остаточне покарання 4 роки 6 місяців позбавлення волі.

Як установив суд, 28 лютого 2020 року, приблизно о 19 год. 40 хв., в АДРЕСА_1 , на території двору житлового будинку, вдома у потерпілої, ОСОБА_8 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, з корисного мотиву і мети заволодіння чужим майном шляхом грабежу, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, умисно штовхнув в спину ОСОБА_9 , від чого вона впала, однією рукою закривав їй рота, щоб не могла кликати на допомогу, а іншою рукою забрав з її руки і відкрито, повторно, заволодів її мобільним телефоном марки «HOPE» моделі «6700» вартістю 218 грн., заподіявши їй 2 садна на спинці носу, садно в носо-губному трикутнику справа, 2 садна на правій щоці, 3 садна на лівій щоці, садно на верхній губі справа, тобто легкі тілесні ушкодження.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , не оспорюючи доведеності винуватості ОСОБА_8 та правильності кваліфікації його дій, просить пом`якшити призначене останньому покарання, посилаючись на те, що він свою вину за ч.2 ст.186 КК України визнав та розкаявся; за місцем проживання характеризується позитивно; має хвору матір похилого віку, цивільну дружину та трьох малолітніх дітей; на обліку в психіатричному та наркологічному диспансерах не перебуває; відсутність претензій з боку потерпілої, яка просила звільнити ОСОБА_8 з-під варти та призначити йому мінімальне покарання.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Фактичні обставини кримінального правопорушення і кваліфікація дій ОСОБА_8 ч.2 ст.186 КК України в апеляційній скарзі не оспорюються, тому згідно положень ч.1 ст.404 КПК України висновки суду першої інстанції щодо цих обставин в апеляційному порядку не перевірялися.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_8 призначено згідно з вимогами ст.65 КК України.

При цьому враховано ступінь тяжкості кримінального правопорушення, який згідно ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, не перебуває на обліках у психіатра та нарколога, офіційно не працевлаштований, не одружений, відсутність пом`якшуючих покарання обставин.

Разом з тим враховуючи, що ОСОБА_8 в період іспитового строку знову вчинив кримінальне правопорушення за обтяжуючої покарання обставини вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення останньому остаточного покарання за правилами ст.71 КК України у виді та розмірі, який колегія суддів вважає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів.

Таким чином, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_8 покарання є справедливим і підстав для його пом`якшення, як про це просить сторона захисту, не вбачає.

Що стосується посилання захисника на наявність у ОСОБА_8 трьох малолітніх дітей, цивільної дружини та хворої матері похилого віку, а також відсутність претензій з боку потерпілої, то це само по собі, за наявності вищевказаних обставин, не є підставою для пом`якшення призначеного покарання.

Що ж стосується клопотання обвинуваченого про застосування до нього положень закону України «Про амністію у 2020 році», то воно задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього закону.

Відповідно до приписів п.3 ч.1 ст.85, ч.3 ст.93, ст.94 Конституції України амністія оголошується прийнятим Верховною Радою України законом, який спочатку підписує Голова Верховної Ради України, потім Президент України та офіційно оприлюднює його.

На даний час Закон України «Про амністію у 2020 році» офіційно не оприлюднено, а тому він чинності не набрав.

З огляду на наведене, підстави для скасування або зміни вироку, за доводами апеляційних скарг, відсутні.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 28 грудня 2020 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим,- у той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий:

Судді: