УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.09.2021 року

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в місті Одесі клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0001192 від 08.09.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України
ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, досудовим розслідуванням встановлено, що на початку вересня 2021 року, точна дата та час слідством не встановлено, у ОСОБА_5 ,., з метою незаконного збагачення, виник протиправний умисел на незаконний збут бойових припасів та вибухових пристроїв які він, при невстановлених слідством обставинах, без передбаченого законом дозволу, придбав та зберігав у невизначеному місці.
З метою реалізації свого протиправного плану, ОСОБА_5 на початку вересня 2021 року, точна дата та час слідством не встановлені, розпочав поширювати інформацію через знайомих про те, що він може незаконно збути бойові припаси, вибухові речовини, вибухові пристрої у різній кількості.
Так, ОСОБА_6 , отримавши від ОСОБА_5 пропозицію на придбання у останнього бойових припасів, а саме осколкових ручних гранат Ф-1, усвідомлюючи суспільно небезпечність дій ОСОБА_7 , прийняв рішення про повідомлення правоохоронним органам про цей факт та у подальшому вирішив сприяти у розкриті вказаного правопорушення в ролі оперативного закупника.
В подальшому ОСОБА_5 продовжуючи свої протиправні наміри, 10.09.2021 приблизно о 17 годині 00 хвилин, в ході телефонної розмови у Інтернет-месенджері «Телеграм», повідомив ОСОБА_6 , про те, що він може продати йому гранати Ф-1 у кількості 10 одиниць на загальну суму 4000 гривень, які після отримання переказу грошових коштів, з використанням заходів конспірації, він залиште у визначеному ним місці та в подальшому надасть координати місця схову.
Отримавши від ОСОБА_6 , якому була відведена роль оперативного закупника, згоду на придбання 10 одиниць гранат Ф-1 ОСОБА_5 надіслав номер банківської карти «Приват Банк» № НОМЕР_1 , яка зареєстрована на ім`я ОСОБА_5 для перерахування грошових коштів.
В подальшому, 10.09.2021, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , отримавши грошовий переказ та впевнившись в намірах покупця придбати бойові припаси, усвідомлюючи суспільно небезпечність своїх дії проти громадської безпеки, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді створення сприятливих умов для вчинення злочинів із використанням бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв, і бажаючи їх настання, без передбаченого законом дозволу та маючи намір на незаконний збут бойових припасів, в лісосмузі за координатами: НОМЕР_2 АДРЕСА_1 , залишив мішок білого кольору, в якому знаходились металева банка циліндричної форми, темно-зеленого кольору, на верхній частині міститься напис «вскрывать только здесь», на нижній частині міститься напис «П-25» на боковій частині міститься напис «УЗРГМ для Ф-1, РГД-42 386-П-25-70 10 шт.», після чого у Інтернет-месенджері «Телеграм» відправив ОСОБА_6 зазначені координати та фотознімок місцевості, де він сховав вищевказані речі.
В подальшому, 11.09.2021 приблизно о 08 год. 30 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи за вказаними ОСОБА_5 координатами, встановив місце схову та забрав мішок білого кольору який ОСОБА_6 , в присутності двох понятих добровільно видав співробітникам УСБУ в Одеській області мішок білого кольору, в якому знаходились металева банка циліндричної форми, темно зеленого кольору, на верхній частині міститься напис «вскрывать только здесь», на нижній частині міститься напис «П-25» на боковій частині міститься напис «УЗРГМ для Ф-1, РГД-42 386-П-25-70 10 шт.» та 10 предметів, схожих на корпуси гранат Ф-1 з транспортувальними пробками, які йому збув ОСОБА_5 .
В ході досудового розслідування встановлено, що предмети, які знаходились у металевій банці є уніфікованими запалами ручної гранати УЗРГМ (відносяться до бойових припасів); 10 предметів схожих на гранати Ф-1 є корпусами осколкової ручної гранати Ф-1 (відносяться до вибухової речовини в металевому корпусі). Зазначені вище предмети безперешкодно з`єднуються між собою та становлять десять гранат Ф-1 вибухові пристрої дистанційної дії, промислового виробництва, військового призначення та відносяться до бойових припасів. Уніфіковані запали ручної гранати УЗРГМ (10 одиниць), корпуси осколкової ручної гранати Ф-1 (10 одиниць) придатні до використання за цільовим призначенням та до здійснення вибуху.
Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого, ч. 1 ст. 263 КК України, тобто у зберіганні, придбанні, збуті бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Крім того, ОСОБА_5 продовжуючи свої протиправні наміри маючи на меті налагодити систематичний канал збуту бойових припасів та вибухових пристроїв 26.09.2021 в ході телефонної розмови у Інтернет-месенджері «Телеграм», повідомив ОСОБА_6 , який виконував роль оперативного закупника, про те, що він може продати йому гранати 5 одиниць РПГ-22 (реактивна протитанкова граната) та 10 одиниць РГД-5 (ручна граната дистанційна), які після отримання переказу грошових коштів, з використанням заходів конспірації, він залиште у визначеному ним місці та в подальшому надасть координати місця схову.
Отримавши від ОСОБА_6 , якому була відведена роль оперативного закупника, згоду на придбання 10 одиниць гранат РГД-5 та ручної гранати РПГ-22 в кількості 5 одиниць ОСОБА_5 надіслав номер банківської карти «Приват Банк» № НОМЕР_1 , яка зареєстрована на ім`я ОСОБА_5 для перерахування грошових коштів.
В подальшому, 27.09.2021, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , отримавши грошовий переказ та впевнившись в намірах покупця придбати бойові припаси та вибухові пристрої, усвідомлюючи суспільно небезпечність своїх дії проти громадської безпеки, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді створення сприятливих умов для вчинення злочинів із використанням бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв, і бажаючи їх настання, без передбаченого законом дозволу та маючи намір на незаконний збут бойових припасів, в лісосмузі за координатами: НОМЕР_3 Пн 31° 5934Зх Миколаївська область, м. Миколаїв, залишив мішок білого кольору, в якому знаходились картонні згортки та металева банка з боєприпасами та вибуховими пристроями, після чого у Інтернет-месенджері «Телеграм» відправив ОСОБА_6 зазначені координати та фотознімок місцевості, де він сховав вищевказані речі.
В подальшому, 27.09.2021 приблизно о 11 год. 00 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи за вказаними ОСОБА_5 координатами, встановив місце схову та забрав мішок білого кольору, в якому знаходилось 5 одиниць РПГ-22 (реактивна протитанкова граната), 5 одиниць РГД-5 та 10 одиниць УЗГМ, які ОСОБА_6 , в присутності двох понятих добровільно видав співробітникам УСБУ в Одеській області.
Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого, ч.1 ст.263 КК України, тобто у зберіганні, придбанні, збуті бойових припасів, вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.
27.9.2021 ОСОБА_8 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.
28.09.2021 у вказаному кримінальному провадженні повідомлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , який проходить військову службу на посаді начальника сховища ракетно-артилерійського озброєння (РАО) ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_4 ) з дислокацією у АДРЕСА_4 , раніше не судимого, про те, що він підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 263 КК України, за кваліфікуючими ознаками: носіння, зберігання, придбання, збут бойових припасів, вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.
27.09.2021 після затримання ОСОБА_5 на підставі ст. ст. 42, 220 КПК України добровільно надав та долучив до матеріалів вказаного кримінального провадження належну йому банківську картку банку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яку використовував для отримання грошових коштів за збут бойових припасів, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме: протоколами допитів свідка, матеріалами НСРД, матеріалами виконаного доручення оперативним підрозділом УСБУ в Одеській області, заявою підозрюваного ОСОБА_5 .
У зв`язку із викладеним, оскільки наявні достатні підстави вважати, що грошові кошти, які містяться на банківському рахунку, відкритому у АТ КБ «Приват Банк», до якого прив`язана банківська платіжна картка із № НОМЕР_1 , отримані ОСОБА_5 злочинним шляхом, а сама картка є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, виникла об`єктивна необхідність у накладенні арешту на банківську платіжну картку із № НОМЕР_1 та на грошові кошти, які містяться на банківських рахунках, відкритих у АТ КБ «Приват Банк», яким володіє ОСОБА_5 .
До суду надійшла заява про розгляд клопотання у відсутність слідчого.

Відповідно до рапорту слідчого власник майна повідомлений належним чином про дату та розгляд клопотання.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до п.п.1, 2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Розглянувши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпечення збереження речових доказів. В свою чергу не накладення арешту на тимчасово вилучене майно може призвести до його знищення, приховання, що в свою чергу призведе до втрати доказів в рамках кримінального провадження та суттєво ускладнить процес встановлення істини по кримінальному провадженні.

Відповідно до матеріалів клопотання, постановою слідчого від 27.09.2021 року вищевказане майно визнано речовим доказом по даному кримінальному провадженню.

Таким чином, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на тимчасово вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, й, відповідно захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає застосуванню.

Керуючись ст.ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0001192 від 08.09.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на банківську платіжну картку із № НОМЕР_1 та на грошові кошти, які містяться на банківських рахунках, відкритих у АТ КБ «Приват Банк», якими володіє ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Виконання ухвали про арешт майна покласти на слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Відповідно до ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1