Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/469/22
Провадження №: 1-кс/332/93/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 лютого 2022 р. м.Запоріжжя

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши внесене в кримінальному провадженні0000072 за ч.3 ст. 186 КК України клопотання слідчого СВ ВП № 1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області лейтенант поліції ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, -

ВСТАНОВИВ:
До суду звернувся слідчий з вказаним клопотанням, в якому зазначене наступне.

В провадженні СВ відділення поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області знаходяться матеріали кримінального провадження № 0000072 від 28 січня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 28.01.2022 приблизно о 16 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, та з проникненням у житло, діючи за попередньою змовою з не встановленою під час досудового розслідування особою, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний, суспільно небезпечний характер свого діяння та його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, знаходячись в під`їзді № 2 багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , піднялась на 6 поверх вказаного вище будинку. Після чого з метою проникнення до приміщення квартири АДРЕСА_2 , в які проживає потерпіла ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , подзвонила в двері зазначеної квартири та, з метою полегшення вчинення злочину, повідомила потерпілій ОСОБА_7 завідомо неправдиві відомості про необхідність перевірки внутрішньо-квартирної системи теплопостачання, представившись при цьому останній працівником Концерну «Міські теплові мережі». В свою чергу потерпіла, будучи впевненою, що ОСОБА_6 є працівником Концерну «Міські теплові мережі», надала доступ останній до приміщення своєї квартири. Таким чином, з метою доведення свого злочинного умислу на заволодіння майном потерпілої до кінця, ОСОБА_6 , шляхом застосування інтелектуальних зусиль, ввівши в оману потерпілу ОСОБА_7 про свій статус та наміри, незаконно отримала доступ до приміщення квартири АДРЕСА_2 , за відсутності права перебувати в ній.
Після чого, продовжуючи свій вищеописаний злочинний умисел, ОСОБА_6 , потрапила до приміщення квартири АДРЕСА_2 , та, з метою відволікання уваги потерпілої, почала оглядати розташовані у вказаній квартирі приміщення, після чого направилась до приміщення кухні, де скориставшись неуважністю потерпілої, з метою отримання від потерпілої інформації про місцезнаходження грошових коштів та іншого цінного майна ОСОБА_7 , застосувала до потерпілої насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, а саме приснула у очі потерпілої невстановлену, в ході досудового розслідування рідину, та без розриву в часі, перебуваючи позаду ОСОБА_7 , обхопила останню своєю правою рукою в області грудної клітини, тим самим обмежуючи рухи потерпілої, та скеровуючи при цьому напрям руху останньої з кухонного приміщення в бік приміщення зали квартири АДРЕСА_2 .
Після чого, ОСОБА_6 опинившись в приміщенні зали квартири АДРЕСА_2 разом ОСОБА_7 , застосовуючи до останньої насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, притиснула потерпілу до дивану, який перебував у вказаній вище кімнаті, обличчям донизу, тим самим застосувавши фізичний примус до ОСОБА_7 , який мав нейтралізувати останню. Після чого ОСОБА_6 почала вимагати від ОСОБА_7 надати їй інформацію про місцезнаходження грошових коштів, а також іншого цінного майна, яке перебуває у квартирі та належить потерпілій. Через декілька хвилин, потерпіла повідомила ОСОБА_6 місцезнаходження грошових коштів у розмірі 2900 гривень, які знаходились на полиці шафи, що розташована з лівого боку від входу до приміщення зали в квартирі АДРЕСА_2 . В цей час до приміщення квартири АДРЕСА_2 , скориставшись необачністю потерпілою та залишеними відчиненими вхідними дверима, зайшла невстановлена під час досудового розслідування особа, яка одразу направилась в бік потерпілої та ОСОБА_6 . В подальшому, невстановлена в ході досудового розслідування особа, вважаючи, що в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , знаходяться грошові кошти та інше цінне майно, які належать потерплій ОСОБА_7 , маючи умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, та з проникненням у житло, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний, суспільно-небезпечний характер свого діяння та його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, усвідомлюючи, що ОСОБА_6 застосовано фізичний примус до ОСОБА_7 , який мав нейтралізувати останню, що з метою заволодіння вказаним вище майном, запитала про наявність в потерпілої грошових коштів та іншого цінного майна. На що потерпіла повідомила невстановленій в ході досудового розслідування особі про місцезнаходження грошових коштів у розмірі 2900 гривень, які знаходились на полиці шафи, що розташована з лівого боку від входу до приміщення зали в квартирі АДРЕСА_2 .
Далі, отримавши інформацію про місцезнаходження грошових коштів потерпілої ОСОБА_7 , ОСОБА_6 продовжуючи утримувати потерпілу в положенні та стані що сковує потерпілу та унеможливлює (нейтралізує) їй завадити ОСОБА_6 та невстановленій в ході досудового розслідування особою, довести їх злочинний умисел до кінця, відкрито заволоділи грошовими коштами потерпілої в розмірі 2900 гривень та мобільним телефоном марки «Нокіа» моделі 1280, в корпусі темно-синього кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , вартість якого 400 гривень. Після чого, ОСОБА_6 та невстановлена в ході досудового розслідування особа покинули приміщення квартири з вищевказаним майном, тим самим відкрито заволоділи грошовими коштами у розмірі 2900 гривень та мобільним телефоном марки «Нокіа» моделі 1280, в корпусі темно-синього кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , які належить потерпілій ОСОБА_7 , чим спричинили останній матеріальну шкоду на загальну суму 3300 гривень.
08.02.2022 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці с. Біленького, Запорізького району, Запорізької області, громадянці України, заміжня, яка має на утриманні неповнолітніх дітей, а саме: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , має середню спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованій, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимій,

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення (злочину), повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від потерпілої ОСОБА_7 ;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 ;

- протоколом огляду місця події від 28.01.2022, проведеного за адресою: АДРЕСА_5 ;

- протокол проведення обшуку, за адресою: АДРЕСА_4 , в ході якого було вилучено мобільний телефон «Нокіа» кнопковий синього кольору s/n: НОМЕР_1 , на який в ході провдення допиту потерпіла ОСОБА_7 , вказала як на той, що був в неї відкрито викрадений з квартири;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілої ОСОБА_7 ;

- повідомленням про підозру ОСОБА_6 ;

- протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_6 , яка визнала провину у вчинені даного кримінального правопорушення та пояснила за яких обставин нею було вчинено інкримінований їй злочин.

Таким чином вищевказані матеріали кримінального провадження підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Враховуючи вищевикладене, згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний ОСОБА_11 може:

-переховуватись від органів досудового розслідування та суду;

-незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні;

-вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження та встановленими фактичними обставинами вчиненого кримінального правопорушення, а також матеріалами, що характеризують особу підозрюваної.

Так, ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду обумовлюється тим, що підозрювана ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, який згідно ст. 12 КК України, віднесений до категорії тяжких злочинів. Розуміючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення (злочину), суворість та невідворотність покарання, підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду на початкових етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що потерпілим та свідками підозрюваний проживає у безпосередній близькості, а саме на території Заводського району. Враховуючи вказаний факт, перебування підозрюваної ОСОБА_6 поза межами місця фактичного проживання щодня, негативно впливатиме на психологічний та моральний стан потерпілого та свідків, провокуватиме у них бажання відмовитися від наданих свідчень, що викривають підозрюваного у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, очікуючи на можливу помсту з його боку або відчуваючи співчуття до останнього. Вищевказане може вплинути на швидке, повне та неупереджене проведення досудового розслідування, а також на встановлення обставин, які згідно ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, а саме встановлення мотиву і мети вчинення кримінального правопорушення, виду і розміру завданої шкоди тощо.

Ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що підозрювана ОСОБА_6 , може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, що пов`язано із характеристикою та образом життя підозрюваної, а також відсутністю у останньої постійного місця роботи, тобто джерела доходу.

Відтак, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, такого як особисте зобов`язання, передбачене п. 1 ч. 1 ст. 176 КПК України, свідчить тяжкість вчиненого підозрюваною ОСОБА_6 кримінального правопорушення, у вчиненні якого вона обґрунтовано підозрюється.

До теперішнього часу не надійшли заяви від осіб, які б виявили бажання бути поручителями підозрюваної, що виключає можливість застосування відносно неї запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 176 КПК України.

Підозрювана ОСОБА_6 , офіційно не працевлаштована та не має постійного джерела прибутку і доходу, що свідчить про неможливість обрання їй запобіжного заходу у вигляді застави, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 176 КПК України.

Зважаючи на те, що ОСОБА_6 , має постійне місце проживання, свою вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнає повністю, доцільно застосувати відносно неї запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Крім того, відомості які б унеможливлювали перебування підозрюваної під домашнім арештом у органу досудового розслідування відсутні.

В той же час, менш суворий запобіжний захід аніж домашній арешт не зможе запобігти ризикам, вказаним у п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та гарантувати виконання підозрюваною ОСОБА_6 , процесуальних прав та обов`язків підозрюваного.

Як зазначає Європейський Суд з прав людини, у кожному випадку суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Таким чином, зазначені доводи, а також вік підозрюваного та обставини, які враховуються під час обрання запобіжного заходу, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків, наявність сім`ї та утриманців, дають підстави вважати, що в даному випадку обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу аніж домашній арешт, є недоцільним, адже підозрювана ОСОБА_6 під впливом тяжкості покарання, що йому загрожує у разі доведеності його вини у вчиненому, може на даному етапі проведення досудового розслідування переховуватись від органу досудового розслідування, суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Тому ставиться питання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотанні підтримали. Підозрювана проти клопотання не заперечувала. Захисник вважав за можливе застосувати домашній арешт тільки на нічний час.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників процесу, суд приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з огляду на його обґрунтованість через мотиви, що викладені в клопотанні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-199 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з метою забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків, в межах строку досудового розслідування, а саме до 08.04.2022 року.

2. Заборонити підозрюваній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , цілобово з наступного дня залишати житло за адресою: АДРЕСА_4 .

3. Зобов`язати підозрювану ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

1)З`являтися до слідчого, прокурора та суду за першим викликом та у призначений час;

2)Не залишати цілобово з наступного дня, місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_4 , без дозволу слідчого, прокурора та суду.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 11.02.22 р.

Слідчий суддя ОСОБА_1