Справа № 307/2236/21
Провадження № 1-кс/307/785/21
УХВАЛА

03 вересня 2021 року м.Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , представника власника та володільця майна - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів клопотання слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 ,за погодженням з прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_5 , звернувся до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному 01 листопада 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000783 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що 31.10.2020 о 09 годині 34 хвилини до Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області надійшло повідомлення зі служби 102, про те що в с. Крива сталася ДТП з потерпілими. Під час огляду місця події стало відомо, що водій вантажного автомобіля марки Урал д.н.з. НОМЕР_1 до якого причіплений напівпричіп д.н.з. НОМЕР_2 , їдучи в напрямку с. Терново через с. Крива по вул. Народна неподалік будинку 263, Тячівського району, під час з`їзду з пагорба проявив неуважність та допустив зіткнення заднім лівим колесом вищевказаного причепа з їдучим на зустріч автомобілем марки Мерседес Спринтер д.н.з. НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_6 . В наслідок ДТП водія автомобіля марки Мерседес Спринтер д.н.з НОМЕР_3 було госпіталізовано до Тячівської РЛ. В ході надання медичної допомоги черговим лікарем було надано попередній діагноз ОСОБА_6 , рвана рана лівого передпліччя, вуха, садна обличчя, перелом 2,3,5,8-го ребер з ліва, ЗЧМТ. Транспортні засоби поміщено на майданчик тимчасового утримання при Тячівському ВП.
31 жовтня 2020 року слідчим СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 було проведено огляд дорожньо-транспортної пригоди в с. Крива, вул. Народна, неподалік будинку №263, Тячівського району Закарпатської області в ході якого було вилучено автомобіль марки «MERCEDES-BENZ» моделі «SPRINTER 313 CDI», номерний знак « НОМЕР_3 », яким користувався та володів громадянин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 та автомобіль марки «УРАЛ» моделі «375Д», номерний знак « НОМЕР_1 » з спеціалізованим причепом марки «ТМЗ» моделі «802», номерний знак « НОМЕР_2 », яким користувався та володів громадянин ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешк. АДРЕСА_2 , які в ході огляду вилучено і поміщено на спеціальний майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Тячівського ВП ГУНП в Закарпатський області.01.11.2020 року вище зазначені автомобілі визнано речовими доказами.
Вказаний огляд місця події і подальше вилучення вище вказаних транспортних засобів були вчиненні слідчим з метою виявлення і фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знарядь та предметів кримінального правопорушення, при цьому, зазначені заходи були проведені з дотримання вимог статей 233 та 234 КПК України.
В подальшому вантажний автомобіль марки «УРАЛ» моделі «375Д», номерний знак « НОМЕР_1 » з спеціалізованим причепом марки «ТМЗ» моделі «802», номерний знак « НОМЕР_2 », який належить ТОВ "Вершиина Карпат", повернуто користувачу на відповідальне зберігання, так як всі необхідні слідчі дії з вище зазначеним автомобілем проведено, однак від адвоката ОСОБА_9 , який представляє інтереси потерпілого ОСОБА_6 , надійшло клопотання в якому просить накласти арешт на автомобіль марки «УРАЛ» моделі «375Д», номерний знак « НОМЕР_1 » з спеціалізованим причепом марки «ТМЗ» моделі «802», номерний знак « НОМЕР_2 », який належить ТОВ "Вершиина Карпат", в якому адвокат просить накласти арешт для забезпечення збереження речових доказів, з метою проведення слідчих експериментів з залученням вказаних транспортних засобів, проведення повторних та додаткових експертиз, а також подальшого відшкодування шкоди завданої ДТП.
Однак, в ході досудового розслідування було проведено судову інженерно-транспортну експертизу з дослідження технічного стану транспортного засобу; судову інженерно-транспортну експертизу за експертною спеціальністю "10.4" (Транспортно-трасологічні дослідження) та судову інженерно-транспортну експертизу за експертною спеціальністю "10.1" (Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортної пригоди), висновки яких перебувають в матеріалах кримінального провадження.
Враховуючи викладене, просить накласти арешт на вказаний транспортний засіб, який належить ТОВ «Вершина Карпат» та знаходиться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_8 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним автомобілем, оскільки такий містить на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, є знаряддям вчинення злочину та має значення речового доказу у вказаному кримінальному провадженні.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 , подане клопотання з викладених підстав підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. Також зазначив, що постанова про закриття кримінального провадження від 18 травня 2021 року була скасована та на даний час проводиться досудовое розслідування кримінального провадження та станом на 16 серпня 2021 року у даному кримінальному провадженні було проведено слідчий експеримент та його вихідні дані будуть надані для проведення повторних експертиз.
Представник власника та володільця майна - адвокат ОСОБА_4 , в судовому засіданні заперечила щодо накладення арешту на вказаний транспортний засіб з підстав того, що жодних ризиків приховування, псування, знищення, перетворення чи відчуження даного транспортного засобу не має, а подане клопотання слідчим є тільки порушення права законної власності власника розпоряджатися своїм майном, оскільки вже були проведені всі необхідні слідчі дії, отримано висновок експерта, та вказаний автомобіль було передано на відповідальне зберігання ОСОБА_8 . Крім того, зазначила що для проведення слідчого експеримент 16 серпня 2021 року було надано травнспортний засіб, та у подальшому у разі необхідності транспортний засіб буде надано для проведення слідчого експеременту чи експертизи. Крім того, у даному кримінальному провадженні підозру нікому не вручено, а тому вважає, що в задоволенні клопотання слід відмовити в повному обсязі.
Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст. 7, ст. 16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17.07.1997 р., кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном,зокрема, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно п. 1 ч. 2 цієї ж статті КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Частиною 1 статті 98 КПК України, встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
У ч. 11 ст. 170 КПК України, вказано, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Отже, із витягу з ЄРДР вбачається, що слідчим СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 01.11.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000783 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
Із постанови про визнання предмету речовим доказом від 01 листопада 2021 року відомо, що 31 жовтня 2020 року було проведено огляд дорожньо-транспортної пригоди в с.Крива, вул. Народна, неподалік будинку №263, Тячівського району Закарпатської області в ході якого були вилучені автомобіль марки «MERCEDES-BENZ» моделі «SPRINTER 313 CDI», номерний знак « НОМЕР_3 », яким користувався та володів громадянин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 та автомобіль марки «УРАЛ» моделі «375Д», номерний знак « НОМЕР_1 » з спеціалізованим причепом марки «ТМЗ» моделі «802», номерний знак « НОМЕР_2 », яким користувався та володів громадянин ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_2 , які поміщено на спеціальний майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Тячівського РВП ГУНП в Закарпатський області та якібули визнані речовими доказами у кримінальному провадженні за №0000783 від 01.11.2021 року.
Із свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 встановлено, що власником транспортного засобу марки «УРАЛ» моделі «375Д», номерний знак « НОМЕР_1 » з спеціалізованим причепом марки «ТМЗ» моделі «802», номерний знак « НОМЕР_2 », є ТОВ "Вершиина Карпат", однак як встановлено згідно матеріалів справи вказаний автомобіль перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , який працює на посаді водія лісовозу ТОВ «Вершина Карпат».
Згідно розписки від 23 лютого 2021 року встановлено, що вантажний автомобіль марки «УРАЛ» моделі «375Д», номерний знак « НОМЕР_1 » з спеціалізованим причепом марки «ТМЗ» моделі «802», номерний знак « НОМЕР_2 », який належить ТОВ "Вершиина Карпат", повернуто користувачу ОСОБА_8 , на відповідальне зберігання, як всі необхідні слідчі дії з вище зазначеним автомобілем проведено.
Із клопотання потерпілого ОСОБА_6 від 14 липня 2021 року вбачається, що останній просить звернутися із клопотанням до слідчого судді та накласти арешт на вантажний автомобіль марки «УРАЛ» моделі «375Д», номерний знак « НОМЕР_1 » з спеціалізованим причепом марки «ТМЗ» моделі «802», номерний знак « НОМЕР_2 », який належить ТОВ "Вершиина Карпат", з метою збереження речових доказів, проведення слідчих експериментів з залученням вказаних транспортних засобів, проведення повторних та додаткових експертиз, а також подальшого відшкодування шкоди завданої ДТП.
Також з матеріалів справи вбачається, що у вказаному кримінальному провадженні були проведені інженерно-транспортні експертизи з дослідження технічного стану транспортного засобу, зокрема: судову інженерно-транспортну експертизу за експертною спеціальністю "10.4" (Транспортно-трасологічні дослідження) та судову інженерно-транспортну експертизу за експертною спеціальністю "10.1" (Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортної пригоди), за № СЕ-19/107-21/14-ІТ від 21.01.2021 року та за № СЕ-19/107-21/3449-ІТ від 14.05.2021 року.
З приєднаної в судовому засіданні копії постанови про закриття кримінального провадження від 18 травня 2021 року відомо, що вказане кримінальне провадження було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_8 , складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, однак як встановлено в судовому засіданні вказану постанову слідчого було скасовано прокурором та продовжено проведення досудове розслідування у даному кримінальному провадженні.
У рішеннях ЄСПЛ у справах "Амюр проти Франції", "Колишній король Греції та інші проти Греції", "Малама проти Греції", "Україна-Тюмень проти України", "Спорронг та Льонрот проти Швеції" констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише "на умовах, передбачених законом", а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію "законів". Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням "справедливого балансу" між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України, окрім іншого, повинен врахувати розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Таким чином, матеріалами провадження, які надані слідчому судді в обґрунтування клопотання, не надано достатніх і належних доказів тих обставин, на які слідчий послався у розумінні вимог ст. 132 КПК України, а також не доведено, що майно може бути відчужено, знищено або пошкоджено, хоча призначення та проведення повторних експертиз по даному кримінальному провадженні можливе і без накладеного арешту на вказане майно, а також слідчим не доведено, що накладення арешту на вказаний транспортний засіб є розумним і співмірним завданням даного кримінального провадження, хоча внаслідок накладення такого арешту можуть бути реально, істотно обмежені та порушені права і інтереси правомірних власників чи користувачів майна.
Згідно ч. 1 ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що подане слідчим клопотання є необґрунтованим, безпідставним та не доведеним належними та допустимими доказами, а тому в його задоволенні слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 171-173, 309, 371, 372 КПК України,
П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотання слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000783 від 01 листопада 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.
Повний текст ухвали складено та оголошено о 16 год. 40 хв. 08 вересня 2021 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1