Справа №519/953/21
У Х В А Л А

21.09.2021 року м. Южне

Слідчий суддя Южного міського суду Одеської області ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на дії співробітників СПД№2 Одеського районного управління №2 відділу поліції №1 ГУНП в Одеській області,

В С Т А Н О В И В:

До Южного міського суду Одеської області надійшла скарга ОСОБА_2 на дії співробітників СПД№2 Одеського районного управління №2 відділу поліції №1 ГУНП в Одеській області.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.218 КПК України досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до Наказу №1033 від 24.12.2020 Голови Національної поліції України «Про організаційно штатні зміни в Головному управлінні Національної поліції в Одеській області» з 01.01.2021 Ліманське ВП ГУНП реорганізовано (скорочено всі посади), визначено штат Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області (вул.Успенська, 2 м.Біляївка), в складі якого визначено відділ поліції №1 (вул.Грубника, 33 смт.Доброслав), в якому визначено сектор поліцейської діяльності №2 (м.Южне), в складі якого відсутні посади слідчих.

Встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати кримінальне провадження щодо конкретного кримінального правопорушення. Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна кримінальна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним, незалежним і неупередженим, як того вимагають ст. 7 Загальної декларації прав людини та ч.1 ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.

Таку правову позицію висловив Верховний Суд у своєму рішенні від 22.04.2020 року у справі №51 - 1901 впс 20.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція) «кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом». А відповідно до ч. 1 ст.8Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2червня 2016року №1402-VIII ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

За допомогою правил про підсудність забезпечується також рівність всіх громадян перед законом і судом (ст.24 Конституції України та ст.10 КПК України). Будучи одним з проявів цієї конституційної засади, чітко встановлена законом підсудність набуває ознак суб`єктивного права людини на законного суддю, тобто права будь-якої людини знати наперед, який саме суд і в якому складі відповідно до закону правомочний здійснювати стосовно нього судове провадження, якщо така необхідність виникне.

Важливість суворого дотримання правил про підсудність доводиться і практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). Зокрема, як порушення вимог пункту 1 ст.6 Конвенції ЄСПЛ розглядає порушення правил територіальної підсудності внаслідок передання справи з одного суду до іншого без належного законного обґрунтування, незважаючи на наявність чітких підстав зміни територіальної підсудності, встановлених у КПК України (див. пункт 98 рішення ЄСПЛ у справі «Фельдман проти України»).

Діючим КПК України, зокрема п.2 ч.2 ст.304 передбачено повернення скарги, яка не підлягає розгляду в цьому суді, при цьому не передбачено, які саме випадки вказують на неможливість розгляду саме в цьому суді.

Тому, слідчий суддя вважає, що у даному випадку необхідно звернутись до загальних засад кримінального провадження, а саме - законності, що регламентована ч.6 ст.9 КПК України, якою визначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 цього Кодексу. Тому слідчий суддя, слідчий та прокурор мають керуватися виключно положеннями КПК України та нормативно-правовими актами, які йому не суперечать.

Виходячи з того, що законодавець у більшості випадків прямо зазначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що здійснює досудове розслідування (ч. 7 ст. 100, ч. 2 ст. 132, ч. 1 ст. 184, ч. 1 ст. 192, ч. 2 ст. 199, ч. 1 ст. 201, ч. 3 ст. 244), то, з урахуванням положень ч.6 ст.9 КПК України, вірним є застосування зазначеного правила й до розгляду скарг, клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (зокрема ч. 1 ст. 306 КПК України).

Отже, скарги на рішення, дії або бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Аналогічна правова позиція викладена у інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ „Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження від 05.04.2013 № 223-538/0/4-13, згідно якого судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування. Отже, правильним є застосування зазначеного правила й до розгляду інших клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом, у тому числі й скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування.

Тобто, оскільки сектор поліцейської діяльності №2 (м.Южне) відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області не є органом досудового розслідування, то визначення підсудності за її місцезнаходженням, не відповідає приписам КПК України про підсудність скарг, що подаються в порядку ст.303 КПК України.

Враховуючи викладене, скарга ОСОБА_2 на дії співробітників СПД№2 Одеського районного управління №2 відділу поліції №1 ГУНП в Одеській області повинна бути подана до місцевого суду за фактичною адресою місця знаходження органу досудового розслідування, який має право розслідувати злочини чи кримінальні проступки.

Враховуючи викладене, зазначена скарга підлягає поверненню.

Керуючись ст.ст.32-33, 218, 303-304 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_2 на дії співробітників СПД№2 Одеського районного управління №2 відділу поліції №1 ГУНП в Одеській області - повернути особі, яка її подала.

Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя Южного міського суду
Одеської області ОСОБА_1