Справа № 345/61/20
Провадження № 11-кп/4808/431/21
Категорія ч. 1 ст. 286 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач Малєєв
"02" листопада 2021 р.
У даній справі апеляційний суд скасував ухвалу Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13.09.2021, якою ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК, на підставі п. 2 ч.1 ст. 49 КК у зв`язку з закінченням строків давності, та постановив призначити повторний судовий розгляд у суді першої інстанції.
З цим рішенням не згідний і мотиви такі.
По-перше. Подія кримінального правопорушення відбулась 14.04.2018; справа надійшла до суду 09.01.2020; розглянута 13.09.2021.
У ній був затверджений порядок дослідження доказів: допит потерпілої, свідків, обвинуваченого, а потім дослідження письмових матеріалів. Про затвердження саме такого порядку, зокрема, клопотав апелянт (т. 1 а.п. 154), тоді як захист вважав, що першою чергою належить дослідити письмові докази.
Тільки 25.05.2021, після закінчення строку давності, апелянт направив у суд письмове клопотання про призначення повторної комісійної судово-медичної експертизи. Після цього 02.07.2021 відбулось лише одне судове засідання, в якому прокурор надав письмові докази. Журнал цього судового засідання не містить даних про їх дослідження і те, що потерпіла сторона заявила клопотання про призначення експертизи, хоч таку можливість мала.
Самостійно суд не мав ні підстав, ні обов`язку ставити і вирішувати питання призначення експертизи, це упущення потерпілої сторони, яка так розпорядилась своїм правом заявляти клоптання в суді відповідно до правил ст. 350 КПК.
У наступному засіданні 13.09.2021 захисник обвинуваченого заявив клопотання про застосування щодо останнього положень п. 2 ч. 1 ст. 49 КК (а.п. 122, 130 т. 2).
За цих умов, висновок колегії суддів про те, що суд першої інстанції порушив процедуру судового розгляду, не розглянувши, в першу чергу, клопотання потерпілої сторони, не відповідає фактам провадження і засадам диспозитивності, змагальності та усності.
По-друге. Звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є безумовним правом обвинуваченого, яке розглядається судом невідкладно (ч. 4 ст. 286 КПК).
Суд так і вчинив - невідкладно розглянув і задовольнив це клопотання, позаяк іншого зробити не міг, адже після спливу давності, про застосування якої клопотав обвинувачений, всі судові кримінальні процедури мають бути припинені.
Мотиви рішення колегії суддів щодо того, що суд мав спочатку розглянути клопотання про призначення експертизи, а вже потім вирішувати питання застосування положень п. 2 ч. 1 ст. 49 КК, виглядають надуманими.
По-третє. Тепер уже розгляд питання призначення експертизи перед розглядом клопотання щодо застосування давності неможливе в силу закону і орієнтує суд першої інстанції на невиконання приписів ч. 4 ст. 286 КПК.
Це підриває авторитет рішення апеляційного суду, позаяк його реалізація суперечить закону.
Питання матеріальної сатисфакції потерпілій стороні можна вирішити і цивільно-правовим порядком.
Вважаю, що рішення суду першої інстанції належало залишити без змін.
Суддя ОСОБА_3