Справа №295/818/22
УХВАЛА
Іменем України

21.01.2022 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 (місце знаходження: м. Житомир, вул. Донцова, 20, тел. 47-03-66),
розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання про надання дозволу на затримання ОСОБА_4 , внесене слідчим другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_5 , погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження № 0000075 від 08.08.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, та додані до нього матеріали, -
в с т а н о в и в:
Слідчий звернувся з клопотанням, в якому просить дозвіл на затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У клопотанні вказано, що в ході досудового розслідування встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 211 від 20.09.2013 року ОСОБА_4 було зараховано до списків особового складу військової частини, на всі види військового забезпечення та призначено на посаду старшого механіка - водія 1-го розвідувального відділення 3-го розвідувального взводу 1-ї розвідувальної роти.
ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем строкової служби військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_1 , в порушення ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 17, 30, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, та ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 22.07.2014 року, діючи з прямим умислом та з метою ухилення від військової служби , знаючи про те, що він повинен проходити військову службу, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, суверенітету і територіальної цілісності України шляхом самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 та проводить час на власний розсуд.
30.09.2014 року старшим слідчим військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_6 складено та заочно повідомлено про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України.
ОСОБА_4 оголошено в розшук та прийнято рішення про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні, та оскільки на даний час ОСОБА_4 переховується від органів досудового розслідування та/або суду слідчий вказує на наявність підстав для затримання підозрюваного.
В судовому засіданні прокурор Житомирської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив задовольнити.
Заслухавши прокурора, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Частиною 1 ст. 188 КПК України встановлено, що прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У відповідності до ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Згідно вимог ч. 3 ст. 111 КПК України, повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.
Главою 11 КПК України встановлюється порядок здійснення виклику слідчим, прокурором, здійснення судового виклику і приводу.
Згідно з ч. 1 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.
У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи (ч. 2 ст. 135 КПК України).
Відповідно до ч.1 ст. 136 КПК України належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.
Отже, належним підтвердженням вручення повідомлення про підозру або ознайомлення особи з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повідомлення про підозру, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення повідомлення про підозру, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повідомлення про підозру або ознайомлення з її змістом та вручення підозри під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем роботи.
Встановлено, що в рамках кримінального провадження № 0000075 від 08.08.2014 року, 30.09.2014 року старшим слідчим військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_6 складено повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України.
Проте, до клопотання про надання дозволу на затримання слідчим не долучено належних та допустимих доказів про вручення ОСОБА_4 повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України.
Крім того, досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється з 08.08.2014 року, повідомлення про підозру складено 30.09.2014 року, розшук ОСОБА_4 оголошено з 30.09.2014 року. При цьому, до клопотання не долучено доказів того, що протягом 2014 - 2022 років органом досудового розслідування вживались заходи для встановлення місця перебування підозрюваного, звідси, відсутні підстави стверджувати, що станом на день звернення до слідчого судді з даним клопотанням місце перебування ОСОБА_4 не можливо встановити.
Враховуючи, що слідчим не надано доказів щодо повідомлення особи про підозру у відповідності до вимог КПК України, доказів переховування ОСОБА_4 від органу досудового розслідування, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав, встановлених ст. 188, 189 КПК України, для надання дозволу на затримання ОСОБА_4 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Керуючись ст. ст. 188-190 КПК України слідчий суддя, -
п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання про надання дозволу на затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити.
Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1