Справа 127/1086/22
Провадження 1-кс/127/480/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 січня 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції №1 Вінницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0000032 внесеного до ЄРДР 14.01.2022, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в м. Вінниця, українець, громадянин України, не працює, не одружений, зі слів працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції №1 Вінницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 ..

Клопотання мотивовано тим, що слідчим провадиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000032 від 14.01.2022, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, в ході розслідування якого виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що в період часу з 09 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. 14 січня 2022 року, відповідно розстановки сил та засобів Роти конвойної служби Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, конвой у складі поліцейського водія відділення № 1 взводу № 1 РКС ГУНП у Вінницькій області старшого сержанта поліції ОСОБА_7 , начальника конвою РКС ГУНП у Вінницькій області старшого сержанта поліції ОСОБА_8 та конвоїра відділення № 2 взводу № 2 РКС ГУНП у Вінницькій області капрала поліції ОСОБА_9 , які згідно з ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів» є працівниками правоохоронного органу, та відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію України», виконували обов`язки щодо конвоювання засуджений до районних-міських судів.

Так, 14 січня 2022 року о 14 год. 20 хв., вищевказаний склад конвою РКС ГУНП у Вінницькій області, слідуючи маршруту конвоювання «СІЗО Вінницької установи виконання покарань №1 Калинівський міськрайонний суд - СІЗО Вінницької установи виконання покарань №1», біля 14 год. 45 хв. на службовому автомобілі «ГАЗ 1430» д.н.з. НОМЕР_1 , прибув до головного контрольного пропускного пункту (в`їзду) ДУ «СІЗО Вінницької установи виконання покарань №1», що розташована за адресою: вул. Брацлавська, 2 м. Вінниця та зупинили автомобіль, очікуючи відкриття воріт.

В цей час ОСОБА_4 , який перебував неподалік в стані алкогольного сп`яніння, побачивши припаркований службовий автомобіль «ГАЗ 1430» д.н.з. НОМЕР_1 неодноразово в усній формі із застосуванням ненормативної лексики, підвищеним тоном та жестикуляцією рук, протягом кількох хвилин висловлював на адресу працівників роти конвою, які знаходились у вказаному автомобілі, образливі вислови, при цьому акцентуючи увагу на їхній приналежності до органів внутрішніх справ.

На таку поведінку ОСОБА_4 відреагував ОСОБА_7 , який перебуваючи в кабіні службового автомобіля зробив йому усне зауваження про недопустимість вказаної поведінки, однак ОСОБА_4 продовжував нецензурно ображати ОСОБА_7 , який являється працівником правоохоронного органу, та в той момент був під час виконання своїх службових обов`язків.

Після чого, ОСОБА_7 , який сидів разом ОСОБА_8 в кабіні службового автомобіля, відкрив дверцята службового автомобіля та знову зробив ОСОБА_4 усне зауваження про недопустимість вказаної поведінки.

У цей момент, ОСОБА_4 , не зважаючи на усні зауваження ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, усвідомлюючи, що ОСОБА_7 являється працівником правоохоронного органу, маючи умисел на заподіяння ОСОБА_7 тілесних ушкоджень працівнику правоохоронного органу у зв`язку з виконанням працівником правоохоронного органу своїх службових обов`язків, підійшов до ОСОБА_7 який продовжував сидіти в кабіні службового автомобіля «ГАЗ 1430» д.н.з. НОМЕР_1 та умисно завдав один удар своєю головою в область голови справа ОСОБА_7 , внаслідок чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді рани правої надбрівної дуги.

14 січня 2022 року о 15 год. 20 хв. на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України ОСОБА_4 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України затримано.

15.01.2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 259 КК України, тобто умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

У вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Вінниця, українцю, громадянину України, не працюючому, неодруженому, на утриманні неповнолітніх дітей не має, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 .

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України підтверджується зібраними на даний час доказами, а саме:

Протоколом прийняття усної заяви ОСОБА_7 про вчинене відносно нього кримінальне правопорушення від 14.01.2022

Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 14.01.2022;

Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 14.01.2022

Протоком допиту свідка ОСОБА_8 від 14.01.2022 р.

Протоком допиту свідка ОСОБА_9 від 14.01.2022 р.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілому ОСОБА_7 від 14.01.2022;

Випискою КНП «ВМКЛ ШМД» №663 від 14.01.2022 р., щодо тілесних ушкоджень спричинених ОСОБА_7 ;

іншими доказами;

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 3 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема:

- п. 1: переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_4 , усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним в інкримінованому кримінальному правопорушенні, а саме позбавлення волі на тривалий строк, а саме до 5 років.

Слід зазначити, що враховуючи практику Європейського суду з прав людини, зокрема, у розумінні практики Суду у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 345 КК України, у зв`язку з чим є достатні підстави вважати, що ризик, визначений п. 1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме - спроба переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду є достатнім для переконання, що жоден з більш м`яких заходів в даному випадку є недоцільним і саме тримання під вартою може запобігти зазначеному ризику.

- п. 3: незаконно впливати на потерпілого чи свідків, оскільки згідно ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Перебуваючи на волі, ОСОБА_4 , матиме можливість незаконного впливу на потерпілих та свідків, частина з яких мешкають разом із ним, з метою створення сприятливих для себе умов або ж їх залякування;

- п. 5 - вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 є раніше судимою особою та неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності

Крім того, застосування до підозрюваного ОСОБА_4 іншого більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вищевказаним ризикам, оскільки:

- особисте зобов`язання, є недостатньо суворим запобіжним заходом, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та міру можливого покарання, особу підозрюваного, його репутацію та соціальні зв`язки;

- домашній арешт може стати можливістю ОСОБА_4 для переховуватися від органів досудового розслідування суду, а також слід враховувати складність контролю за виконанням підозрюваним покладених на нього обов`язків під час такого запобіжного заходу.

За викладених обставин, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та забезпечення запобігання зазначеним ризикам, виникла необхідність в обранні підозрюваному ОСОБА_10 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Беручи до уваги викладене, жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам зазначених у даному клопотанні, оскільки ОСОБА_11 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні. Більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання вищевказаних ризиків та не забезпечать належного виконання покладених на неї обов`язків.

Крім того, інкримінований ОСОБА_4 , злочин, скоєно із застосування насильства, що дає право слідчому судді не визначати розмір застави в разі задоволення даного клопотання.

Так, керуючись вимогами ст. 40, 131, 132, 176-178, 183, 184, 194 КПК України, за наведених підстав слідчий, просив слідчого суддю клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала, слідчому судді пояснила, що по кримінальному провадженні існують ризики, зокрема те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, раніше судимий, на теперішній час притягується до кримінальної відповідальності, тому може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що унеможливлює обрання йому менш суворого запобіжного заходу.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання слідчого, просили слідчого суддю застосувати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі, у виді домашнього арешту.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи вищенаведене, судовий розгляд здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Стаття 177 КПК України, передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Стаття 183 КПК України, передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Відповідно до вимог ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків в даному кримінальному провадженні, продовжити свою злочинну діяльність, а також іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Зокрема, слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_4 раніше судимий, на теперішній час притягується до кримінальної відповідальності та обвинувальний акт по кримінальному провадженні перебуває у Вінницькому міському судді, має постійне місце проживання.

Разом із тим, органом досудового розслідування обґрунтовано наявність низки ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні не тяжкого кримінального правопорушення, враховуючи обставини кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за злочин, особу підозрюваного, те, що відносно нього в рамках кримінального провадження, яке перебуває на розгляді в суді вже був застосований запобіжний захід, а також відсутність у нього соціально стримуючих факторів, тому слідчий суддя під час розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити свою злочинну діяльність, незаконно впливати на потерпілих та свідків в даному кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

При цьому, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_4 , слідчий суддя не вбачає.

На час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України обґрунтована.

З огляду на вищенаведене, враховуючи те, що прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні ризики, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним та не можливим і саме тримання під вартою може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам, а тому дане клопотання слідчий суддя вважає обґрунтованим, доведеним, та таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, який вчинений із застосуванням насильства.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 400 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції №1 Вінницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесяти) днів з моменту затримання ОСОБА_4 , тобто до 15 години 20 хвилини 14 березня 2022 року.

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 14 березня 2022 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя