Провадження № 1-кп/161/1147/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 10 листопада 2021 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001794 від 15.07.2021, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Луцьк, незареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , освіта середня, не працює, неодружений, судимий 24.12.2020 вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт; 27.08.2021 вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області за ч.2 ст.186, ч.2 ст.389, ст.ст. 70, 71 КК України до покарання у виді 5 місяців 12 днів арешту,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В

Обвинувачений ОСОБА_3 , 14.07.2021 близько 14.00год., діючи умисно, з корисливих мотивів, керуючись метою заволодіння чужим майном, перебуваючи на території домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом обману, під приводом здійснення телефонного дзвінка, повторно заволодів мобільним телефоном марки «Samsung A10S», вартість якого відповідно до висновку експерта №СЕ-19/103-21/6479-ТВ становить 2495 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди на вищевказану суму.
ОСОБА_3 інкримінується заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, тобто вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч.2 ст.190 КК України, визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця та часу події, про які зазначено в обвинувальному акті, показав, що дійсно перебуваючи на території домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом обману заволодів мобільним телефоном потерпілого, який згодом здав в ломбард. Повідомив, що суми завданих збитків не оспорює, збитки не відшкодував, у вчиненому щиро розкаявся, просив суд суворо не карати.
Суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 своїми умисними протиправними діями, які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.190 КК України.
Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.
У відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до вимог ст.12 КК України, відносяться до категорії нетяжкого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , у відповідності до ст.66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відсутні.
Обвинувачений ОСОБА_3 раніше судимий, при цьому повністю визнав свою винуватість, інформація про негативну характеристику відсутня, на обліку в нарколога чи психіатра не перебуває.
На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, з огляду на тяжкість кримінального правопорушення, конкретні обставини справи та те, що ОСОБА_3 судимий за вчинення умисних корисливих кримінальних правопорушень проти власності, судимості за які не зняті та не погашені в установленому законом порядку, знову вчинив новий умисний корисливий злочин проти власності, завдану шкоду не відшкодував, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення ч.2 ст.50 КК України, обираючи серед альтернативних видів покарань, передбачених санкцією закону, за якими визнав ОСОБА_3 винуватим, вважає за необхідне призначити останньому покарання у виді позбавлення волі, однак на мінімальний строк.
Підстав для призначення покарання у виді штрафу чи виправних робіт суд не вбачає, оскільки обвинувачений офіційно не працює та не має джерела доходів, а покарання у виді обмеження волі суд не призначає з огляду на особу обвинуваченого, оскільки, на думку суду, таке покарання буде надто м`яким.
Враховуючи те, що ОСОБА_3 вчинив злочин до постановлення вироку Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.08.2021, тому, на підставі ч.4 ст.70 КК України, суд призначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, оскільки підстав для повного чи часткового складання покарань немає.
На думку суду, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення як обвинуваченим, так і іншими особами, нових кримінальних правопорушень.
Процесуальні витрати за проведення експертиз під час досудового розслідування підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави у відповідності до ч.2 ст.124 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання у виді арешту, призначеного вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.08.2021, більш суворим, призначеного за даним вироком суду, визначити до відбуття ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави витрати за проведення експертиз в загальній сумі 514 (п`ятсот чотирнадцять) гривень 86 копійок.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду може бути оскаржений учасниками судового провадження до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий