Провадження №: 1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" листопада 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора про застосування обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, у межах кримінального провадження №0000652 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України, -
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
законного представника потерпілої ОСОБА_6 ,
представника потерпілої ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

Із Дніпровської окружної прокуратури міста Києва до Дніпровського районного суду м. Києва надійшов для розгляду вищевказаний обвинувальний акт та додані до нього документи, які ухвалою судді призначені до розгляду у судовому засіданні.
У судовому засіданні прокурор клопотав про застосування обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, оскільки ризики, передбачені ст.177 КПК України, продовжують існувати, захисник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечував, обвинувачений ОСОБА_3 підтримав думку свого захисника, представник потерпілої та законний представник потерпілої підтримали клопотання прокурора.
Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження з питань доцільності застосування обвинуваченому запобіжного заходу у виді домашнього арешту, приходить до наступного.
Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Згідно ст.176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.
Разом із тим, ч.2 ст.177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі /ч.ч. 1,2 ст.181 КПК України/.
Нормою ч.4 ст.194 КПК України передбачено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Суд встановив, що обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, є тяжким злочином, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, також установлено, що обвинувачений одружений, не працює, має постійне місце реєстрації та проживання у Київській області. Крім того, згідно ст.178 КПК України, суд оцінює у сукупності всі обставини, зокрема вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків та його майновий стан, а тому вважає, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, продовжують існувати.
Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.
Аналіз наведених обставин та вимог закону з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини дозволяє суду зробити висновок про можливість застосувати обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у виді домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, що на думку суду буде достатнім і необхідним заходом забезпечення його належної процесуальної поведінки під час судового розгляду кримінального провадження та для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, запобіганню певним ризикам.
При цьому, суд вважає, що обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, за своєю суттю є пропорційними, помірними та такими, що не становитимуть надмірний тягар для обвинуваченого, у зв`язку з чим їх застосування не суперечить п.2 ч.3 ст.132 КПК України, та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) та «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16 жовтня 2008 р.).
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176, 181, 314-316 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора щодо застосування обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді домашнього арешту задовольнити.
Застосувати обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду.
Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:
-прибувати за кожною вимогою до суду;
-цілодобово не залишати місце постійного проживання квартиру АДРЕСА_2 без дозволу суду;
-повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;
-утриматись від спілкування з свідками та потерпілою у даному кримінальному провадженні;
-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт /паспорти/ для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в?їзд в Україну;
-носити електронний засіб контролю.
Визначити строк дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_3 під домашнім арештом обов`язків, строком, що не може перевищувати двох місяців, тобто до 16 січня 2022 року включно.
Роз?яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що у разі невиконання покладених на нього обов?язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.
Виконання ухвали покласти на Дніпровське управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві та орган Національної поліції за місцем перебування обвинуваченого під домашнім арештом, а контроль за її виконанням на прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: