КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_8 на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 07 липня 2021 року щодо ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000934,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 07.07.2021 клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження задоволено; кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 05.10.2018 за № 0000934 щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, закрите на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Своє рішення суд мотивував тим, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000934 не продовжувався, а досудове розслідування не зупинялося, доступ до матеріалів досудового розслідування ОСОБА_6 та його захиснику ОСОБА_7 був наданий 28.12.2018, обвинувальний акт складено та затверджено прокурором 21.01.2019, його копія була вручена обвинуваченому ОСОБА_6 та його захиснику ОСОБА_7 28.01.2019, а до суду обвинувальний акт був направлений прокурором 31.01.2019.

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 07.07.2021 скасувати, ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання захисника та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, мотивуючи тим, що рішення суду постановлене з істотним порушенням вимог КПК, оскільки сторона захисту вживала заходи щодо затягування часу для направлення обвинувального акту до суду, зокрема 28.12.2018 відмовилися ознайомлюватися з матеріалами кримінального провадження; обвинувальний акт направлено до суду 31.01.2019, що підтверджується супровідним листом; не відкриття стороні захисту матеріалів кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України не свідчить про те, що строк досудового розслідування пропущено.
Захисник ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 подав заперечення на апеляційну скаргу прокурора.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, захисника і обвинуваченого, які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги та обговоривши їх доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ст. 113 КПК України процесуальні строки це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу (частина 2 статті 113 КПК України).

За своєю юридичною природою процесуальні строки виступають умовами реалізації суб`єктивних прав і юридичних обов`язків учасників кримінальних процесуальних правовідносин, а суд в межах визначених повноважень здійснює відповідний контроль за дотриманням цих строків.

Законом України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року частину першу статті 284 КПК України було доповнено пунктом 10, згідно з яким кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Внесені зміни кореспондують загальній засаді кримінального провадження, закріпленій у статті 28 КПК України, відповідно до якої розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень, і співвідносяться з практикою Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ).
Так у справі «Іванов проти України» зазначено, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в кримінальному провадженні застосовується у такий спосіб, щоб особа, яку звинувачено, не залишалася тривалий час у стані невизначеності щодо своєї долі (пункт 71). Аналогічні позиції ЄСПЛ висловив у справах Карт проти Туреччини (пункт 68), Вемхофф проти Німеччини (пункт 18). При цьому ЄСПЛ у справі «Іванов проти України» вказав, що період, який має прийматися до уваги повинен відраховуватися саме з порушення кримінальної справи проти особи (пункт 63).

В інтерпретації ж до чинного КПК України цей період необхідно відраховувати з дня притягнення до кримінальної відповідальності як стадії кримінального провадження, яка згідно з пунктом 14 частини 1 статті 3 КПК України починається з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до частини 1 статті 219 КПК строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Згідно з частиною 5статті 294 КПКстрок досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.

Відповідно до статті 283 КПК України прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: (1) закрити кримінальне провадження; (2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; (3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Як неодноразово зазначав Верховний Суд, кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду. Тому в межах строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду (постанови Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі № 556/1381/18, від 01 липня 2021 року у справі № 752/3218/20, ухвали Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі № 712/6375/18, від 15 березня 2021 року у справі № 676/6116/18, від 05 квітня 2021 року у справі № 676/804/20, від 21 квітня 2021 року у справі № 991/6516/20).

Як убачається із обвинувального акта, реєстра матеріалів досудового розслідування, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000934 не продовжувався, досудове розслідування не зупинялося, доступ до матеріалів досудового розслідування ОСОБА_6 та його захиснику ОСОБА_7 надано 28.12.2018, у зв`язку з відмовою ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 від ознайомлення з матеріалами досудового розслідування 29.12.2018 слідчий ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва з клопотанням про встановлення строку стороні захисту для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, яке було задоволено і встановлено строк ознайомлення до 18.01.2019 включно, обвинувальний акт складено та затверджено прокурором 21.01.2019, його копія була вручена обвинуваченому ОСОБА_6 та його захиснику ОСОБА_7 28.01.2019, а до суду обвинувальний акт був направлений прокурором 31.12.2019.
17.12.2018 слідчий ОСОБА_9 повідомив підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 про завершення досудового розслідування, а також про право на доступ до матеріалів досудового розслідування, зазначивши, що для цього необхідно прибути у робочі дні з 09 год. до 18 год., попередньо узгодивши дату та час зі слідчим.
При цьому із поштових копій конвертів, у яких до обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 надійшли листи про завершення досудового розслідування, а також про право на доступ до матеріалів досудового розслідування, убачається, що вони містять штампи поштового відділення про прийняття для відправки зазначених поштових відправлень із датами: 23.12.2018 поштове відправлення адресоване ОСОБА_6 та 27.12.2018 поштове відправлення адресоване ОСОБА_7 .
Тобто, зазначені листи (повідомлення) були направлені після 19.12.2018, - дати коли строк досудового розслідування закінчився, станом на яку ні підозрюваний ОСОБА_6 , ні його захисник ОСОБА_7 не знали і не могли дізнатися про їх існування та зміст цих поштових відправлень. Відомостей про те, що сторону захисту повідомлено про зміст вказаних листів (повідомлень) іншим чином, прокурором не надано.
Доводи прокурора про те, що складання письмових повідомлень на ім`я ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 про завершення досудового розслідування і можливість доступу до матеріалів досудового розслідування, свідчить про те, що таким чином було розпочато ознайомлення з матеріалами досудового розслідування в порядку ст. 290 КПК України, строк якого не зараховується до строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України, колегія суддів вважає безпідставними.
За змістом ч. 5 ст. 219 КПК України строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею.

Тобто, повідомлення є окремою процесуальною дією, суть і мета якої полягає у повідомленні учасників кримінального провадження про певні факти та(або) дії/події, що вже відбулися або мають відбутися у майбутньому, зокрема, прийняті процесуальні рішення або заплановані чи вже проведені процесуальні дії.

Повідомлення про завершення досудового розслідування та роз`яснення права на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування в порядку ст. 290 КПК України не завершує таке досудове розслідування. Таке повідомлення не надає доступу до матеріалів досудового розслідування і не розпочинає ознайомлення з вказаними матеріалами в порядку ст. 290 КПК України, оскільки ознайомлення з матеріалами досудового розслідування є окремою процесуальною дією, яка не може бути підмінена складанням слідчим повідомленням про можливість її проведення.

Таке повідомлення жодним чином не впливає на перебіг строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України, оскільки відповідно до даної норми лише строк ознайомлення, як процесуальної дії,не зараховується до строку досудового розслідування,результати, початок і кінець якої має бути зафіксованим у відповідному протоколі.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала Солом`янського районного суду міста Києва від 07 липня 2021 року єзаконною, обґрунтованою та вмотивованою і відсутні законні підстави для її скасування, а відтак апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 405, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 07 липня 2021 року, якою задоволено клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження; кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 05.10.2018 за № 0000934 щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, закрите на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, - без зміни.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ______________ ________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-кп/824/520/2022
Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_10
Доповідач: ОСОБА_1