СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/88/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 січня 2022 року м. Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши матеріали скарги заявника ОСОБА_3 , на бездіяльність Святошинського УП ГУНП України в м. Києві та Святошинської окружної прокуратури міста Києва,

ВСТАНОВИВ:
У провадження Святошинського районного суду міста Києва надійшла скарга ОСОБА_3 , на бездіяльність Святошинського УП ГУНП України в м. Києві та Святошинської окружної прокуратури міста Києва, у кримінальному провадженні №0007657 від 28.10.2019, в якій скаржник просить поновити строк на оскарження постанови дізнавача відділу дізнання Святошинського УП ГУНП у м. Києві від 24.09.2021 про закриття кримінального провадження, скасувати дану постанову, та зобов`язати посадових осіб Святошинського УП ГУНП у м. Києві та Святошинської окружної прокуратури м. Києва вчинити певні дії.
В обґрунтування скарги скаржник зазначає, що 01.12.2021 ОСОБА_3 особисто отримав копію постанови дізнавача Святошинського УП ГУ НП у місті Києві ОСОБА_4 від 24.09.2021 про закриття кримінального провадження №0007657 від 28.10.2019.
При розгляді скарги ОСОБА_3 просив скаргу задовольнити з підстав викладених у ній.
Дізнавач СВ Святошинського УП ГУ НП у місті Києві та прокурор Святошинської окружної прокуратури м. Києва в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду скарги повідомлялися належним чином, про поважність причини своєї неявки суд не повідомили, відтак, слідчим суддею визнано можливим розглядати справу у їх відсутності у відповідності до вимог пунктів 2, 3 статті 306 Кримінального процесуального кодексу України.
Вивчивши скаргу, додані до неї матеріали та матеріали кримінального провадження слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 статті 303 Кримінального процесуального кодексу України.
Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 303 Кримінального процесуального кодексу України, на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Відповідно до статті 304 Кримінального процесуального кодексу України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.
Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Дану скаргу подано належною особою та у строки, передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України.
Судовим розглядом встановлено, що у провадженні Святошинського УП ГУ НП у м. Києві здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0007657 від 28.10.2019 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України.
З постанови дізнавача Святошинського УП ГУ НП у м. Києві вбачається, що в ході проведення дізнання встановлено, що до Святошинського УП ГУНП у м. Києві надійшла ухвала Святошинського районного суду з приводу внесення відомостей по заяві ОСОБА_3 про завдання йому побоїв.
Згідно із оскаржуваною постановою в ході проведення дізнання дізнанням встановлено, що здійснювались спроби виклику потерпілого ОСОБА_3 для допиту в якості потерпілого, проте останній до Святошинського УП ГУНП не з`являвся. Також в ході дізнання встановити безпосередніх свідків та очевидців даної події не виявилось за можливе.
При проведенні досудового розслідування слідчий чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають об`єм перевірочних дій, достатній, за їх переконанням, для прийняття вмотивованого рішення.
Відповідно до статей 2, 284 Кримінального процесуального кодексу України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.
Постанова слідчого, дізнавача, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (стаття 110 КПК України).
На слідчого суддю, відповідно до норм Кримінального процесуального кодексу України, покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.
Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Однак, дізнавачем при закритті кримінального провадження зазначених вимог закону не дотримано, постанова є такою, що винесена передчасно на підставі не повно проведеного досудового розслідування без всебічного, повного, об`єктивного дослідження даних.
Згідно постанови про закриття кримінального провадження, в ході проведення дізнання встановлено, що до СВ УП ГУНП у м. Києві надійшла ухвала Святошинського районного суду м. Києва з приводу внесення відомостей по заві ОСОБА_3 про завдання йому побоїв. З постанови дізнавача Святошинського УП ГУ НП у м. Києві вбачається, що в ході проведення дізнання здійснювалися спроби виклику потерпілого ОСОБА_3 , проте останній не з`явився, а отримати відомості які надали б можливість свідчити про злочинне посягання, притягнення осіб до кримінальної відповідальності, встановити відеокамери, які б могли зафіксувати особу причетну до вчинення кримінального проступку виявилось не можливим.
Враховуючи вищевказані обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що під час дізнання не в повній мірі виконано вимоги ст. 9 КПК України щодо зобов`язання всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, дізнання проведено не повно, а постанова про закриття кримінального провадження належно не вмотивована.
Враховуючи викладене, скарга в частині скасування постанови про закриття провадження підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40 КПК України визначено, що прокурор та слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Повноваження слідчого судді при розгляді скарг заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, володільця тимчасово вилученого майна на стадії досудового розслідування зводяться до права на зобов`язання сторони кримінального провадження, якою є слідчий або прокурор, вчинити процесуальні дії, наприклад розглянути клопотання, проте рішення по суті викладеного приймає слідчий (прокурор) самостійно.
У зв`язку з чим скарга ОСОБА_3 на бездіяльність Святошинського УП ГУНП у м. Києві, Святошинської окружної прокуратури міста Києва в іншій частині, крім скасування постанови про закриття кримінального провадження, задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 303, 306, 307, 309 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_3 строк оскарження постанови дізнавача відділу дізнання Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 від 24.09.2021 про закриття кримінального провадження.
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.
Постанову дізнавача відділу дізнання Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 від 24.09.2021 про закриття кримінального провадження - скасувати.
В задоволенні іншої частини скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали проголошено 21.01.2022.

Слідчий суддя ОСОБА_1