Провадження № 1-кс/638/1955/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді за участю: секретаря судового засідання прокурора захисників- ОСОБА_1 , - ОСОБА_2 , - ОСОБА_3 , - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання старшого слідчого СВ ХРУП № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СВ ХРУП № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_6 звернулася до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного 13 липня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000127, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, в якому просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно під час обшуку, а саме: легковий автомобіль марки «BMW X5», сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_7 , та ключ від даного автомобілю; флеш-носій фірми «Kingston» «Data Treveler 100 G3», об`ємом 64 GB, чорного кольору, коробку чорного кольору з написом «Detector safety protection», всередині якої мається пристрій з кнопками з написом «Profi Plus (BH-08)», інструкцією до нього та антену у вигляді проводу.

Клопотання мотивоване тим, що в провадженні СВ ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного 13 липня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000127, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

19 серпня 2021 року на підставі ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 серпня 2021 року старшим слідчим СВ ХРУП № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_6 було проведено обшук автомобілю марки «BMW X5», сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_8 , в ході якого було виявлено та вилучено зазначене вище майно.

Щодо вказаного майна, яке визнано речовим доказом, існують підстави вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, зважаючи на що, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, відчуження виникла необхідність накладення арешту на майно.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити. В обґрунтування даного клопотання посилався на існування підстав та підозр вважати, що вилучене майно є доказом кримінального правопорушення, та на наявність ризиків, що тимчасово вилучене під час обшуку майно може бути знищене. Арешт флеш-носія обумовлений необхідністю проведення слідчих дій та експертних досліджень з метою відновлення та відтворення інформації, що могла бути пов`язана зі здійсненням кримінального правопорушення, зберігалась на даних носіях та була видалена. Арешт транспортного засобу обумовлений необхідністю його огляду, оскільки в ньому можуть зберігатися докази кримінально провадження засоби телекомунікаційного та комп`ютерного зв`язку, грошові кошти, здобуті злочинним шляхом тощо.

Представники власника майна - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечували. Зазначили, що клопотання прокурора не є належним чином обґрунтованим. Автомобіль не є доказом даного кримінального правопорушення, оскільки обставинами правопорушення є діяльність мережі «Колл Центрів», пов`язана з заволодінням шахрайським шляхом коштами громадян та переведення їх в крипто валюту. ОСОБА_7 підозру не пред`явлено, транспортний засіб належить йому на праві власності та він потребує його для використання у особистих побутових цілях з метою пересування. Під час проведення обшуку автомобіль було повністю оглянуто та з нього було вилучено все майно. Арешт автомобіля створить негативні наслідки для життєдіяльності власника. Щодо накладення арешту на флеш-носій та коробку чорного кольору, в якій міститься пристрій з кнопками, то клопотання також є необґрунтованим, оскільки слідчим під час проведення обшуку було надано доступ до даного майна, зміст якого було досліджено та встановлено, що будь-якої інформації, що може бути використана в якості доказу у кримінальному провадженні, на ній не міститься, а коробка, в якій міститься пристрій з кнопками є ретранслятором відстеження пересування транспортного засобу, який був придбаний ОСОБА_7 для особистих побутових потреб на не є доказом кримінального правопорушення. Таким чином відсутні підстави та розумні підозри вважати, що майно, на яке накладено арешт, є доказом кримінального правопорушення. Крім того обшук проведений з численними порушеннями законодавства, клопотання про арешт майна подане з пропуском строку.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення учасників судового провадження, дійшов висновку про часткове задоволення клопотання, зважаючи на наступне.

Встановлено, що в провадженні СВ ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження, внесене 13 липня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000127, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, за фактом вчинення групою осіб шахрайства, з метою заволодіння коштами громадян України, країн СНД та Європи, які організувала діяльність мережі «Колл Центрів», працівники яких представляючись працівниками тренінгових компаній-спеціалістами в області трейдингової торгівлі на фінансових біржах типу «Форекс» та крипто біржах типу «Бінанс», шахрайським шляхом заволодівають грошовими коштами громадян та переводять дані грошові кошти в крипто валюту, яку в подальшому виводять в готівкові кошти на території України.
Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 серпня 2021 року надано слідчим та прокурору, які входять до складу слідчо-оперативної групи у кримінальному провадженні № 0000127, дозвіл на проведення обшуку в автомобілі марки «BMWX5», сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 , кузов № НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_7 , та яким фактично користується ОСОБА_7 , з метою відшукання та вилучення засобів телекомунікаційного та комп`ютерного зв`язку, які використовуються співробітниками «Колл центру» як засоби або знаряддя вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України, чернових записів, а також грошових коштів, набутих злочинним шляхом, та які можуть мати по справі значення речових доказів.

Під час проведення 19 серпня 2021 року обшуку в зазначеному транспортному засобі було виявлено та вилучено наступне майно: флеш-носій фірми «Kingston» «Data Treveler 100 G3», об`ємом 64 GB, чорного кольору, коробку чорного кольору з написом «Detector safety protection», всередині якої мається пристрій з кнопками з написом «Profi Plus (BH-08)», інструкцією до нього та антену у вигляді проводу.

Відповідно до ч.1, п.7 ч.2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Згідно ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З правового аналізу положень ч.1 ст.173 КПК України вбачається, що обов`язок надання доказів необхідності арешту покладений на особу, яка подає клопотання про арешт майна, а слідчий суддя зобов`язаний відмовляти у задоволенні цього клопотання в разі, якщо доказів про необхідність арешту майна не буде надано особою, яка подала клопотання.
Щодо накладення арешту на автомобіль марки «BMW X5», сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_7 , та коробку чорного кольору з написом «Detector safety protection», всередині якої мається пристрій з кнопками з написом «Profi Plus (BH-08)», інструкцією до нього та антену у вигляді проводу, то суд відмовляє у задоволенні клопотання в цій частині, оскільки дане майно не може містити даних про факти чи обставини, що встановлюються під час даного кримінального провадження, правова кваліфікація якого передбачає відповідальність за ч. 3 ст. 190 КК України, тобто прокурором не доведено, що автомобіль та пристрій з кнопками, антена до нього, коробка та інструкція, були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ обставин, що встановлюються у кримінальному провадженні. Зважаючи на встановлені під час досудового розслідування обставини вчинення кримінального правопорушення, відповідно до яких кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 190 КК України вчинене групою осіб, з метою заволодіння коштами громадян України, країн СНД та Європи, які організували діяльність мережі «Колл Центрів», працівники яких представляючись працівниками тренінгових компаній-спеціалістами в області трейдингової торгівлі на фінансових біржах типу «Форекс» та крипто біржах типу «Бінанс», шахрайським шляхом заволодівають грошовими коштами громадян та переводять дані грошові кошти в крипто валюту, яку в подальшому виводять в готівкові кошти на території України, прокурором не зазначено та не доведено яким саме чином вказаний в клопотанні транспортний засіб, пристрій з кнопками, антена до нього, коробка та інструкція, пов`язані з вчиненим кримінальним правопорушенням. Посилання прокурора як на підставі для накладення арешту на автомобіль, на ймовірність знаходження в ньому доказів кримінально провадження засобів телекомунікаційного та комп`ютерного зв`язку, електронних носіїв, грошових коштів, здобутих злочинним шляхом, слідчий суддя вважає неспроможними, оскільки в транспортному засобі був проведений на підставі ухвали слідчого судді обшук, під час проведення якого було виявлене та тимчасово вилучене майно. Тобто органом досудового розслідування шляхом проведення обшуку, наданого на підставі рішення суду, була реалізована можливість виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, зважаючи на що відсутні достатні підстави вважати, що автомобіль відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Прокурором не зазначена та не доведена необхідність додаткового проведення будь-яких слідчих дій щодо транспортного засобу, коробки чорного кольору з написом «Detector safety protection», всередині якої мається пристрій з кнопками з написом «Profi Plus (BH-08)», інструкцією до нього та антеною у вигляді проводу.

Зважаючи на те, що прокурором не надано даних, що вказане майно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, підстави для задоволення клопотання про арешт автомобіля, пристрою з кнопками, антена до нього, коробки та інструкції, відсутні.
Зважаючи на зазначене, слідчий суддя також відмовляє у накладенні арешту на ключ від даного транспортного засобу, оскільки він є приналежністю до автомобілю, призначений для обслуговування автомобіля та пов`язаний з автомобілем спільним призначенням. Прокурором також не надано даних, що вказаний ключ є предметом, засобом чи знаряддям вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя дійшов висновку, що потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника даного майна, про який йдеться в клопотанні.

Згідно ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.
Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСІ проти Об`єднаного Королівства»). Тобто заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи.
Щодо клопотання про накладення арешту на флеш-носій фірми «Kingston» «Data Treveler 100 G3», об`ємом 64 GB, то слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання в цій частині, оскільки прокурором в судовому засіданні доведено необхідність такого арешту з метою необхідного виявлення та збереження доказової інформації.
Носій електронної інформації - флеш-носій фірми «Kingston» «Data Treveler 100 G3», об`ємом 64 GB, який було тимчасово вилучено з транспортного засобу під час проведення обшуку, може міститься інформацію, яка буде мати доказове значення у кримінальному провадженні.
В судовому засіданні не встановлено, що арешт зазначеного носія електронної інформації може призвести до зупинення або надмірного обмеження будь-якої підприємницької діяльності.
Щодо доводів представників власника майна стосовно того, що ОСОБА_7 не була пред`явлена підозра, то слідчий суддя вважає, що дані обставини не є правовою підставою для відмови у задоволенні клопотання про накладення арешту, з наступних підстав.
З правового аналізу ст.ст. 214, 223 КПК України вбачається, що після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукові) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів. Повідомлення про підозру, відповідно до ст.276 КПК України, здійснюється тільки за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчинені кримінального правопорушення. Зважаючи на що, відсутність повідомлення про підозру у кримінальному правопорушенні не позбавляє права звернутися з клопотанням про арешт майна для забезпечення доказової бази в кримінальному провадженні, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України.
Доводи представника власника майна щодо пропуску прокурором строку подання до суду клопотання про арешт майна є необґрунтованими,зважаючи на наступне.
З доданих до клопотання матеріалів вбачається, що обшук автомобілю марки «BMWX5», сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 , кузов № НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_7 , було проведено 19 серпня 2021 року у період часу з 16 год. 04 хв. до 19 год. 57 хв.
Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якій його було вилучено.
З долучених до матеріалів справи № 638/12837/21 (провадження № 1-кс/638/1954/21) конверту та опису поштового відправлення вбачається, що 21 серпня 2021 року ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області засобами поштового зв`язку було направлено до суду наглядове провадження щодо арешту майна за матеріалами кримінального провадження № 0000127 та два клопотання про арешт майна (справа № 638/12837/21, провадження № 1-кс/638/1954/21 та № 1-кс/638/1955/21), які були розміщені в один конверти та складений загальний опис поштових відправлень.
Зважаючи на те, що оригінал опису поштового відправлення міститься в матеріалах справи № 638/12837/21 (провадження № 1-кс/638/1954/21), секретарем судового засідання, під час оформлення справи, з метою усунення будь-яких сумнівів щодо своєчасності звернення прокурора до суду з клопотанням, було долучено до матеріалів провадження № 1-кс/638/1955/21 копію опису поштового відправлення.
Таким чином, зважаючи на дату проведення обшуку 19 серпня 2021 року та дату направлення до суду клопотання про арешт майна 21 серпня 2021 року, визначений абз. 2 ч.5 ст. 171 КПК України строк звернення до суду з клопотання про арешт тимчасово вилученого під час обшуку майна органом досудового розслідування дотриманий.
Щодо доводів представників власника майна стосовно численних порушень представниками органу досудового розслідування норм закону під час проведення обшуку, то дані доводи не підлягають вирішенню на стадії розгляду клопотання про арешт майна. Слідчий суддя позбавлений процесуальної можливості надавати оцінку діям представників органу досудового розслідування, оскільки вказані доводи сторони захисту на даній стадії підлягають оцінці органами досудового розслідування в ході розслідування кримінального провадження та судом в ході його розгляду по суті.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя задовольняє частково клопотання про накладення арешту на майно.
Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 - 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ ХРУП № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 липня 2021 року за № 0000127, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України - задовольнити частково.
Накласти арешт на тимчасово вилучене під час обшуку, здійсненого 19 серпня 2021 року на підставі ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 серпня 2021 року, майно, а саме на флеш-носій фірми «Kingston», «Data Traveler 100 G3» об`ємом 64 GB, чорного кольору.
У задоволенні клопотання в іншій частині відмовити.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1