Провадження № 1-кс/742/1331/21
Єдиний унікальний № 742/3378/21
У Х В А Л А

13 жовтня 2021 року слідчий суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду клопотання старшого слідчого СВ Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 про арешт майна, -
ВСТАНОВИВ:
До провадження слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 надійшло клопотання старшого слідчого СВ Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області про арешт мобільного телефону «Huawei P-smart» IMEI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який належить у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучений під час проведення обшуку 08.10.2021.
Вказане клопотання обґрунтовує тим, що до Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області надійшов рапорт інспектора ВПК в Чернігівській області ДКП НП України ОСОБА_5 про те, що в ході здійснення аналізу звіту "CiberТір" було виявлено факти розповсюдження матеріалів зі змістом порнографічного характеру користувачем мережі Інтернет, який проживає на території м. Прилуки Чернігівської області, що підтверджується IP адресами входу до мережі.
29.09.2021 отримано ухвалу слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду ОСОБА_1 , за номером №742/3378/21, про дозвіл на проведення обшуку за місцем реєстрації ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .
08.10.2021 за адресою: АДРЕСА_1 , проведено обшук в ході якого у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучено мобільний телефон «Huawei P-smart» IMEI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який в подальшому визнано речовим доказом в кримінальному провадженні № 0000553.
В судове засідання слідчий не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, просив задовольнити.
Дослідивши матеріали, додані до клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Відповідно до копії витягу з ЄРДР №0000553 від 03.06.2021 року до Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області надійшов рапорт інспектора ВПК в Чернігівській області ДКП НП України ОСОБА_5 про те, що в ході здійснення аналізу звіту "СуЬегТір" було виявлено факти розповсюдження матеріалів зі змістом порнографічного характеру користувачем мережі Інтернет, який проживає на території м. Прилуки Чернігівської області, що підтверджується IP адресами входу до мережі.
08.10.2021 на підставі ухвали слідчого судді за адресою: АДРЕСА_1 , проведено обшук в ході якого у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучено мобільний телефон «Huawei P-smart» IMEI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 .
В подальшому зазначене майно визнано речовим доказом по даному кримінальному провадженню.
Одним із заходів забезпечення кримінального провадження являється арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Приймаючи до уваги, що вилучений мобільний телефон має значення для встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з чим необхідно накласти арешт з метою попередження його можливого пошкодження, відчуження чи знищення, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про арешт майна.
Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на мобільний телефон «Huawei P-smart» IMEI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який належить у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучений під час проведення обшуку 08.10.2021.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1