ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1471/21 Справа № 212/7261/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 серпня 2021 року про відмову в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000596 стосовно
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Бистриця Надвірнянського району Дніпропетровської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України,
за участю:
захисника ОСОБА_8
в режимі відеоконференції:
прокурора ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
захисника ОСОБА_9

ВСТАНОВИВ :
Обставини, встановлені рішенням слідчого судді та короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 серпня 2021 року у задоволенні клопотання слідчого СВ відділення поліції №3 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 , погоджене з прокурором ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 відмовлено та застосовано стосовно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною цілодобово залишати житло за адресою місця проживання до 18 жовтня 2021 року включно з покладенням на нього відповідних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України, що підтверджується долученими до клопотання, зібраними під час досудового розслідування процесуальними документами у їх сукупності.
Також, на думку слідчого судді, доведеним є зазначений у клопотанні ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, з огляду на встановлені фактичні обставини злочину, тяжкості інкримінованого йому злочину, обґрунтовано зазначено про те, що останній може вчинити нове кримінальне правопорушення.
В той же час, слідчий суддя вважав недоведеним наявність ризиків того, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування або суду чи здійснювати незаконний вплив на свідків, оскільки будь-яких доказів на підтвердження зазначених ризиків не надано.
При цьому, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного та характер інкримінованого йому кримінального правопорушення, а саме те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання, має на утриманні неповнолітніх дітей.
З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово з покладенням певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, буде цілком достатньо для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 .
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою клопотання слідчого задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів.
В обґрунтування апеляційних вимог, прокурор посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Вважає, що слідчий суддя не врахував, що підозрюваному інкримінується вчинення тяжкого злочину за додаткової кваліфікуючої ознаки, що, на його думку свідчить про існуванні ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Зазначене, на думку прокурора, свідчить про те, що запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту буде недостатньо для запобігання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Позиції учасників судового провадження.
Прокурор в судовому засіданні підтримав подану ним апеляційну скаргу та з підстав, викладених у ній, просив її задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави.
Підозрюваний та його захисники заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, посилаючись на її безпідставність та необґрунтованість, у зв`язку з чим просили ухвалу слідчого судді залишити без змін.
Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши суддю-доповідача, думки сторін кримінального провадження, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора, апеляційний суд доходить наступних висновків.
Згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.
Частина 2 статті 177 КПК України передбачає, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Положеннями ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Під час апеляційного перегляду оскарженого судового рішення встановлено, що при обранні запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 ці вимоги процесуального закону були дотримані у повному обсязі.
Так, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України, при цьому обставини, що дають підстави підозрювати його у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання та позицією самого підозрюваного який апеляційну скаргу з цього приводу не подавав.
Перевіряючи клопотання слідчого, ухвалу слідчого судді та доводи апеляційної скарги щодо наявності відповідних ризиків, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про доведеність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Так, ризик, того, що ОСОБА_7 може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення підтверджується зокрема тим, що об`єктом правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_7 є коноплі, який останній вирощував у власному домоволодіння у кількості п`ятдесят і більше рослин, а тому апеляційний суд вважає, що останній може продовжити вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення.
Разом з цим, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді щодо тієї обставини, що прокурором не доведено наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки, як видно з матеріалів справи, підозрюваний ОСОБА_7 має постійне місце реєстрації та проживання, на його утриманні перебуває троє неповнолітніх дітей, що, в свою чергу свідчить про наявність у нього достатніх соціальних зв`язків, які у даному випадку є стримуючим фактором, який запобігатиме ризику переховування. Крім цього ризик незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні слідчим у своєму клопотанні та прокурором у апеляційній скарзі також не доведений, оскільки в обґрунтування наявності вказаного ризику стороною обвинувачення не долучено жодного доказу, а тому апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді в цій частині.
Відтак, доводи прокурора, щодо невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання та наявність в нього постійного місця роботи або навчання; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.
Наданими матеріалами клопотання, а також прокурором в судовому засіданні в суді першої та апеляційної інстанції не доведено обставини, передбачених ч. 3 ст. 176, ч. 1 ст. 183 та п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 .
За змістом ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, до яких відносяться і запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби та виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.
Європейський суд з прав людини, зокрема, у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року п. 80 рішення, неодноразово наголошував, що при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Крім цього, апеляційний суд враховує, що ЄСПЛ у справі «Манчіні проти Італії», зазначив, що за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 п. 1 (с) Конвенції.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що на даному етапі досудового розслідування, застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, буде цілком достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання ним покладених обов`язків.
Будь-яких порушень КПК України при постановленні ухвали слідчим суддею апеляційним переглядом не встановлено, а тому за наслідками апеляційного розгляду колегія суддів вважає необхідним ухвалу слідчого судді залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.
Керуючись ст. ст. 181, 183, 194, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 серпня 2021 року про відмову в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4