Справа № 712/1370/19
Номер провадження 1-кп/711/99/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2021 року м.Черкаси Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого: судді ОСОБА_1
при секретарях - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5
за участі прокурорів - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
потерпілого - ОСОБА_8 ,
захисника - ОСОБА_9
обвинуваченого - ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси кримінальне провадження № 10007347 від 25.10.2018 року за обвинуваченням
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Костянтинівка Смілянського району Черкаської області, громадянина України, українця, освіта середня, одруженого, працюючого на ТОВ «Центр Дерева» на посаді верстатника деревообробних верстатів, депутатом, інвалідом, учасником ліквідації на ЧАЕС, учасником бойових дій не являється, раніше судимого:

1) 21.01.2004 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за ч.2 ст.121 до 5 років позбавлення волі. Звільнений 15.08.2008 року на підставі постанови Придніпровського районного суду м. Черкаси, згідно ст.81 КК України, умовно-достроково з невідбутим строком 2 місяці 9 днів;
2) 25.03.2009 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за ч.1 ст.115 КК України до 9 років позбавлення волі. Звільнений 20.06.2017 року по відбуттю покарання;
3) 01.07.2019 Придніпровський районним судом м.Черкаси за ч. 1 ст.121, ч.4 ст. 296, 70 КК України, до 5 років позбавлення волі;

в скоєнні кримінального праворушення передбаченого ч.1 ст.121 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_10 23.10.2018 року, в період часу з 19 години по 20 годину, перебуваючи в побутовому приміщення ТОВ «Центр Дерева», яке розташоване за адресою: м.Черкаси, вул.14-го Грудня, 6/3, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з потерпілим ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно та цілеспрямовано, реалізуючи свій єдиний умисел, направлений на нанесення тяжких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних дій, підійшов до потерпілого ззаду штовхнув в спину, внаслідок чого ОСОБА_8 впав на коліна. Після чого продовжуючи свій злочинний умисел направлений на нанесення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, ОСОБА_10 лівою рукою взяв потерпілого за голову в ділянці потилиці та близько п`яти разів вдарив головою об бетонну підлогу, після чого правою ногою наніс один удар в ділянку грудної клітки, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток склепіння черепу з крововиливом над лівою півкулею головного мозку (епідуральна гематома), які згідно висновку судово-медичної експертизи № 02-01/47 від 18.01.2019 відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як такі що небезпечні для життя, а також тілесних ушкоджень у вигляді забою головного мозку, перелому лицевого черепа по типу Де Фор II (уламкові переломи передньої та зовнішніх стінок обох гайморових пазух і формування гемосинусу, уламкові переломи зовнішньої стінки обох орбіт, переломи кісток спинки та крил носу), які згідно висновку судово-медичної експертизи №02-01/47 від 18.01.2019 відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинили тривалий розлад здоров`я.
Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушення (злочин) за ч.1 ст.121 КК України, а саме - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження небезпечне для життя в момент заподіяння.
Обвинувачений ОСОБА_10 винуватим себе не визнав і пояснив, що працював офіційно столяром в ТОВ «Центр дерево». Свою вину та заявлений цивільні позови потерпілим не визнає в повному обсязі. Надав покази, що потерпілий ОСОБА_8 також працював в ТОВ «Центр дерева», проте останній постійно випивав. Працювали вони в різні зміни, він в нічну, а ОСОБА_8 у денну, тому вони не пересікалися. 22.10.2018 року він працював в нічну зміну. Відпрацювавши до ранку 23 числа, після зміни викликав таксі та поїхав додому. Того ж 23.10.2018 року йому зателефонував майстер ОСОБА_11 і сказав, що немає кому надати матеріалів, так як ОСОБА_8 знову на робочому місці п`яний, в зв`язку з чим його вигнали з території, а тому нема кому зробити роботу. Він повідомив начальнику, що тільки-но з нічної зміни, але його почали вмовляти вийти на роботу на пару годин, подати пару кубів дерева на піддони. 23.10.2018 року він мав відсипатися, а 24.10.2018 року у нього було призначено судове засідання по першій справі. Проте після умовлянь начальника він викликав таксі і близько 16-17 години, можливо на початку 18 години приїхав на роботу. А тому твердження потерпілого про те, що він разом в обідній час з іншими робітниками вживав алкогольні напої це знущання та наклеп. Наголошує, що 23.10.2018 року вийшов на роботу лише на пару годин. ОСОБА_8 не бачив, бачив лише столяра. Йому казали, що ОСОБА_8 десь лежить п`яний, проте, це йому було зовсім не цікаво, оскільки йому треба було виконати роботу. Він неодноразово заходив до битовки по воду, оскільки пив то чай то каву, проте ОСОБА_12 він не зустрічав. Бачив останнього лише за пару днів до 23.10.2018 року. До якої години того дня працював, точно не помне, десь до 22.00-23.00 години вечора. Ввечері йому зателефонувала дружина і сказала, щоб він не забував, що у нього на завтра суд. Він повідомив, що все пам`ятає, після чого закінчив роботу, викликав таксі ОСОБА_13 і поїхав додому. Наступного дня йому зателефонували з роботи і спитали, чи знає він, що до ОСОБА_8 приїжджала поліції, на що він сказав, що йому нічого не відомо. Після цього до нього зателефонувала дружина потерпілого і сказала, що він побив її чоловіка. ОСОБА_14 почала вимагати з нього 50 тисяч гривень. Він вважає, що це все вирішили «повісити» на нього, оскільки всі знають, що відносно нього розглядається справа в суді. Заперечує, проти своєї причетності до побиття потерпілого ОСОБА_8 .
Також ОСОБА_10 суду вказував, що ніяких конфліктів між ним та потерпілим не було. Лише одного разу, за пару днів до 23.10.2018 року, між ними виникло непорозуміння, під час якого потерпілий в п`яному вигляді чіплявся до нього. При цьому ОСОБА_12 був п`яний та пошкрябаний. Вважає, що потерпілий його оговорює, оскільки йому немає чого сказати колишній дружині де він отримав ушкодження. Так як, ОСОБА_8 доправили до лікарні і він тривалий час перебував на лікуванні, за що прийшлося платити кошти, а тому його дружині зручно щоб він був винуватий. Крім того, заяву до поліції писав не сам ОСОБА_12 , а його дружина. І при зустрічі гроші з нього вимагала також дружина останнього.
Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, про винуватість останнього у скоєні даного кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, свідчать наступні докази, що ретельно перевірені та оцінені з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та взаємозв`язку для ухвалення даного процесуального рішення, які суд враховує та бере до уваги.
В судовому засіданні допитаний потерпілий ОСОБА_8 , який показав, що обвинуваченого ОСОБА_10 знає, так як раніше працював з ним в ТОВ «Центр Дерева». Так, 23.10.2018 року вони сіли обідати. Перебували в стані алкогольного сп`яніння. Посиділи до 18 годин вечора, після чого він заснув за столом. Близько 19.00 години обвинувачений ОСОБА_10 його розбудив, щось говорив йому, проте він його не сильно слухав, та так як він втомився та мав намір піти до тапчана, до якого треба було пройти три метра. Але обвинувачений ОСОБА_10 ударив його ззаду і він упав на коліна. ОСОБА_10 взяв його за голову і ударив п`ять разів об бетонну підлогу, потім правою ногою наніс один удар у груди. У нього розпочалася сильна кровотеча, він постійно витирав кров. Через деякий час ОСОБА_10 викликав таксі і запропонував відвезти його додому. Він відмовився. З ранку він переодягнувся, все це зафіксували камери. І через чорний хід пішов додому. Він жалкує, що одразу не викликав швидку,так як думав, що нічого серйозного не сталось. Він прийшов додому. Рідні побачивши його стан посадили його в машину та відвезли в третю лікарню 24.10.2018 року. Потім до нього прийшли три слідчих і почали брати у нього покази, вони все записували на відеокамеру. Виявилося, що так як обвинувачений бив його обличчям об підлогу, то на ньому залишилися сліди від нерівностей підлоги. Внутрішні обстеження показали значно серйозніші пошкодження. 25.10.2018 року ввечері до нього прийшли ОСОБА_15 (начальник виробництва) та ОСОБА_16 (їх бухгалтер). Зайцев попросив розповісти, що і як було. Він їм розповів. Вони сказали, що обвинувачений зізнався у скоєному, коли його питали, але казав, що бив в такій легкій формі. Цивільний позов підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.
В судовому засіданні допитана свідок ОСОБА_17 , яка показала, що потерпілий це її колишній чоловік, з яким вони розлучені, проте вони проживають в одній квартирі. Її колишній чоловік прийшов додому вранці, близько пів на сьому годину ранку. Вона ще перебувала в ліжку. Тобто вона не бачила в якому вигляді він прийшов. Чула, що пішов в кімнату. Близько півгодини ОСОБА_18 перебував в своїй кімнаті. Вона якраз встала приготувала сніданок сину, який встав поснідав. Син запитав, чи прийшов батько, на що вона сказала, що так проте вона його не бачила і з ним не розмовляла. Син поснідав та пішов на роботу. Через деякий час потерпілий почав харкати, після чого почав ходити із туалету в кімнату, з кімнати в туалет. Коли вона зайшла в туалет, то побачила на унітазі кров. Тому вона зайшла до потерпілого в кімнату і побачила жахливу картину. У ОСОБА_19 було розбите все обличчя та мали місце кров`яні виливи. На питання: «Що трапилося?», він сказав, щоб не чіпала його, оскільки у нього сильно болить голова. Побачена картина її сильно вразила, а тому вона почала допитуватися у потерпілого, що трапилося. Він сказав, що після роботи вони з працівниками розпивали спиртні напої в каптерці, яка була розташована на території цього ж підприємства. Оскільки він відчув, що йому через випите важко іти додому, а тому вирішив відлежатися саме в цій кімнаті, вирішив, що поспить пару годин і потім піде додому. В подальшому у вказане приміщення прийшов ОСОБА_20 . Між ними відбулася якась розмова, в результаті якої вони посварились. Після чого ОСОБА_21 штовхнув потерпілого зі спини, від чого він не втримався на ногах та впав обличчям на бетонну підлогу. Бетон в цьому місці, зі слів ОСОБА_15 який є начальником виробництва, дуже старий та має вибоїни. В той час, як ОСОБА_18 опинився внизу обличчям донизу, то ОСОБА_21 сів зверху та бив його обличчям об вказану бетонну підлогу. У потерпілого на обличчі від бетону залишилися сліди. Спочатку вони думали, що це сліди від кросівок. Загалом виявилося, що ОСОБА_21 декілька разів ударив потерпілого обличчям об бетон. В подальшому розповів, що оскільки він не міг встати, а тому на карачках якось заліз на тапчан де ліг, хотів відлежатися. В подальшому відчув, що кров заливає вказаний тапчан, встав та пішов спробувати умитися. В цей час до нього зайшов ОСОБА_21 та сказав, що він викликав собі таксі, а тому, якщо він бажає, то може і його підвезти додому. Проте він вирішив залишитися на роботі, оскільки переймався, щоб вдома не було скандалу. ОСОБА_21 вийшов сів в таксі і поїхав. Хоча потерпілому треба б було викликати швидку допомогу. Після цього, потерпілий трохи відлежався, дочекався ранку і прийшов додому. Вона просила його поїхати в лікарню, проте він відмовлявся. Вона дочекалася сина з яким вони примусово посадили ОСОБА_17 в машину та відвезли в травмпункт, де останньому зробили повний огляд та виявили значні ушкодження. Гематома головного мозку, декілька переломів щелепи, численні забої. ОСОБА_22 одразу ж поклали в нейрохірургічне відділення. Після чого лікарі одразу ж викликали працівників поліції, які взяли пояснення у потерпілого, у неї і у сина. ОСОБА_18 пройшов курс лікування в лікарні. В подальшому їм дали направлення в щелепно-лицьову хірургію. Оскільки у ОСОБА_22 мали місце переломи щелепи зі зміщенням, де йому накладали скоби і він більше місяця споживав все через трубочку. Наступного дня після госпіталізації чоловіка, в той час як вона відлучилася і пішла додому, щоб щось приготувати йому повечеряти, то до неї підійшли ОСОБА_15 (начальник виробництва) та ОСОБА_16 (їх бухгалтер). Це було в лікарні. Вони сказали, що хочуть поговорити. Їх раніше не знала. Вони сказали, що ОСОБА_21 зізнався, що дійсно у виховних цілях побив потерпілого, який перебував у несвідомому стані через алкоголь та мав намір помочитися у невстановленому для цього місці. Проте, що відбулося на справді не відомо нікому, але наносити такі пошкодження потерпілому обвинувачений не мав права. Зайцев та бухгалтерша почали казати, що мали розмову з директором, який погодився надати гроші на лікування потерпілого, які в подальшому вирахують із заробітної плати ОСОБА_23 , а тому попросили щоб вони назвали суму грошей, яка їм необхідна для лікування. Вона їм сказала, що не може повідомити цього, оскільки не знає яке саме лікування буде потрібне, як поведе себе гематома. Крім того, вони повідомили, що ОСОБА_21 хоче з нею зустрітися. Не зважаючи на те, що вона з чоловіком розлучені, а останній не має ніяких родичів, то їй прийшлося взяти на себе все піклування про колишнього чоловіка, оскільки йому не можна було навіть тривалий час вставати з ліжка. Тому вона переступаючи себе, взяла на себе ці обов`язки, оскільки більше допомогти ОСОБА_24 не було кому. І в той час, як їй повідомили, що ОСОБА_21 хоче з нею зустрітися, то вона сказала, що не хоче його взагалі ні бачити, ні чути і щоб він до неї не підходив. Зайцев і ОСОБА_25 сказали, що коли вона вирішить, то хай їм подзвонить. В подальшому, коли гематома в голові ОСОБА_22 почалася зменшуватися і тоді десь 11 чи 12 числа їй подзвонив ОСОБА_21 та попросив про зустріч, щоб обговорити ситуацію, що склалася. Вони домовилися про зустріч, на яку вона поїхала з сином. Коли приїхали на зустріч, то ОСОБА_21 був ще з якимось молодим чоловіком, якого вона не знає. Коли вона побачила ОСОБА_23 , то здивувалася, що останній міг побити її чоловіка, який має досить високий зріст, навпроти Короп був невеликим. На емоціях її син гримнув на ОСОБА_23 , в результаті чого останній почав говорити, щоб вирішити конфлікт без поліції, а тому попросив назвати суму грошей, яку їм необхідно для лікування. На це вона йому повідомила скільки вони витратили на лікування, при цьому надаючи йому чеки. Розповіла, що і куди возили ОСОБА_22 , які маніпуляції йому робили, крім того повідомила, що лікар їм сказав, що мінімум як пів року ОСОБА_24 не можна працювати. А тому враховуючи середню зарплату, яку б міг отримувати чоловік, за пів року які йому не можна буде працювати, враховуючи витрати понесені на лікуванням останнього вона назвала суму близько 60000 гривень. На це ОСОБА_21 повідомив, що не має таких грошей, проте до вечора він подумає і зателефонує їй. Також він запитав, які він матиме гарантії, що в разі отримання грошей вони заберуть заяву, на що сказала, що ці питання вирішать після вирішення фінансових питань. Ні цього вечора, ні в подальшому ОСОБА_21 їй не зателефонував. Лише сьогодні в засіданні вона повторно побачила обвинуваченого.
В судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_26 , який показав, що працює пилорамщиком на ТОВ «Центр Дерева». Потерпілий ОСОБА_18 та обвинувачений ОСОБА_21 також працювали пилорамщиками на цьому ж підприємстві. Про обвинуваченого може сказати, що він дуже гарний працівник та хороша людина, а потерпілий завжди всіх провокував та зловживає спиртними напоями. Безпосередньо під час конфлікту між ОСОБА_18 та ОСОБА_27 , який мав місце 23.10.2018 року він не був, а знає про ситуацію лише зі слів свого брата ОСОБА_28 . Брат йому казав, що в той час як він перебував на робочому місці. Відомо, що потерпілий та обвинувачений завелися між собою.
В судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_29 , який показав, що працює начальником дільниці на ТОВ «Центр Дерева». Знає і потерпілого і обвинуваченого, це його працівники. Що стосується справи, то 23.10.2018 року він безпосередньо не був очевидцем події. Зокрема, близько 20 години вечора йому зателефонував його працівник ОСОБА_21 і повідомив, що інший працівник ОСОБА_18 перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Він сказав ОСОБА_30 не допускати потерпілого до роботи та випроводити його з території підприємства. Як йому відомо, то ОСОБА_21 повідомив ОСОБА_24 , про те щоб він не приступав до роботи через свій стан, в результаті чого між ними виникла сварка. Наскільки йому відомо, то ОСОБА_21 на ОСОБА_22 руку не піднімав. Наступного дня, ОСОБА_21 до нього телефонував з робочих справах та повідомив, що роботу виконано. Всього на зміні з ОСОБА_27 працює декілька осіб. Потерпілий ОСОБА_18 неодноразово прибував на роботу в стані алкогольного сп`яніння, через що неодноразово не допускався до роботи. Коли вранці він прийшов на роботу то ні потерпілого, ні обвинуваченого не було.
В судовому засіданні допитана свідок ОСОБА_31 , яка показала, що працює менеджером по персоналу на ТОВ «Центр Дерева». Знає і потерпілого і обвинуваченого, це працівники підприємства де вона працює. Щодо події, яка мала місце 23.10.2018 року, то безпосередньо свідком вона не була. Наступного дня вранці, коли вона прийшла на роботу, то взнала про конфлікт, який відбувся між ОСОБА_27 та ОСОБА_32 . Після чого вона зібрала очевидців, а саме працівників ОСОБА_33 та ОСОБА_34 та разом з ними поїхала в райвідділ на вул. Пастерівська. Саме від цих працівників дізналася про бійку, яка сталася між обвинуваченим та потерпілим, в результаті чого останній потрапив до лікарні. Окрім того, в день конфлікту ОСОБА_18 прийшов на роботу в нетверезому стані, в зв`язку з чим його зняли зі зміни. В подальшому, під час перегляду відео з камер огляду території встановлено, що на підприємстві в цей час перебували працівники, а саме: ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , охоронець ОСОБА_37 , ОСОБА_20 і ОСОБА_38 . На відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_18 зайшов в роздягалку близько 16.00 год., проте коли він вийшов вона не бачила, оскільки не додивилася відео. Під час того, як потерпілий перебував в роздягалці то туди як заходили так і виходили звідти люди. Хто саме це був вона не знає, оскільки відео було дуже поганої якості. На наступний день після події ОСОБА_21 перебував на робочому місці. Взагалі обвинувачений постійно перебував на роботі, та ніколи не пропускав свою зміну. Після самої події розмовляла і з потерпілим і з обвинуваченим, проте вони повідомляли різні версії події того дня.
В судовому засіданні досліджені письмові докази, що ретельно перевірені та оцінені з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та взаємозв`язку для ухвалення даного процесуального рішення, які суд враховує та бере до уваги, а саме:
-довідку КЗ «Третя Черкаська міська лікарня ШМД» ЧМР від 24.10.2018 року виданої УПП, згідно якої до приймального відділення третьої міської лікарні ШМД було доставлено ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 59 років, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , о 19.05 год., діагноз: ЗЧМТ? (а.м.к.п. 25 т.2);
-протокол огляду предметів від 10.11.2018 року згідно якого, під час огляду предмету виявлено: диск лазерної системи зчитування диску мається напис «DVD-R» Після огляду диск було поміщено до приводу комп`ютеру Dеsktop-Ntuhitu для перегляду. Під час відкриття диску було встановлено, що на ньому наявні два файли: «192.168.0.19_zabor_main_ Видео с 17.00 по 19.00», «192.168.0.19_zabor_main_ Видео с 21.00 по 23.00». При відкриті відеофайлу «192.168.0.19_zabor_main_ Видео с 17.00 по 19.00» на екрані монітору з`являється відеопрогравач, котрий відображає відеозапис з камер спостереження, що розташовані на території ТОВ «Центр дерева» з датою 23.10.2018 та часом 17 год. 00 хв. На тривалість відео становить 01 год. 58 хв, 39 сек. На даному відео зображено територію внутрішнього двору ТОВ «Центр дерева», що за адресою м.Черкаси, вул.14 грудня, 6. (Фото №1). З правого боку кадру знаходиться лісопильна установка, котра на відео була обведена чорною рамкою та позначена цифрою «1». В лівому верхньому краю даного кадру знаходиться вхід до підсобного приміщення, даний вхід був обведений чорною рамкою та позначений цифрою «2». По центру вищевказаного кадру знаходиться ОСОБА_10 ,, котрий для його позначення був обведений чорною рамкою та позначений цифрою «3» (час на відео 17 год. 03 хв.). В подальшому ОСОБА_10 підходить до входу підсобного приміщення (час на відео 17 год. 06 хв.) та спілкується з іншими робітниками вищевказаного підприємства. Розмова ОСОБА_10 триває декілька хвилин, після чого він йде в сторону виходу з території підприємства (Фото 2). На даному фото ОСОБА_10 позначений чорною рамкою. Після цього ОСОБА_10 повертається з невідомим чоловіком до входу в підсобне приміщення та заходить до нього (час на відео 18 год. 10 хв.) (Фото № 3). ОСОБА_10 знаходиться з лівого боку від невідомого чоловіка (на фото він позначений чорною рамкою). Через декілька хвилин ОСОБА_10 виходить з підсобного приміщення та йде до лісопильного обладнання і починає на ньому працювати. (Фото 4, час на відео 18 год. 11 хв.) Па відео ОСОБА_10 працює до завершення відеозапису (до 19 год. 00 хв.) та нікуди не відлучається.
При відкритті відеофайлу «192.168.0.19_zabor_main_ Видео с 21.00 по 23.00» на екрані монітору з`являється відеопрогравач, котрий відображає в іде відеозапис з камер спостереження, що розташовані па території ТОВ «Центр дерева» з датою 23.10.2018 Тривалість відео становить 02 год. 00 хв. 02 сек. Згідно з часом на відео ОСОБА_10 з`являється на відео о 21 год. 10 хв., він йде зі сторони виходу з території підприємства та направляється до лісопильного обладнання (Фото 5 на якому ОСОБА_10 позначений чорною рамкою). На наступному зображенні (час на відео 22 год. 28 хв. ) ОСОБА_10 направляється до підсобного приміщення та заходить до нього (Фото 6 па якому ОСОБА_10 позначений чорною рамкою). На наступному фото зображено (час на відео 22 год. 32 хв.) як ОСОБА_10 виходить з підсобного приміщення та біжить в сторону виходу з території підприємства, після чого через 1 хвилину знову повертається до підсобного приміщення. (Фото 7 на якому ОСОБА_10 позначений чорною рамкою). В подальшому ОСОБА_10 0 22 год. 39 хв. виходить з підсобного приміщення, та розмовляю біля нього з невідомим чоловіком, після розмови о 22 год. 46 хв. ОСОБА_10 вимикає світло біля лісопильного обладнання та відразу йде до підсобного приміщення. В кінці відеозапису (час на відео 22 год. 55 хв.) ОСОБА_10 направляється в сторону виходу з території підприємства (Фото 8). (а.м.к.п.30-35).
-протокол слідчого експерименту від 06.11.2018 року, проведений за участю потерпілого ОСОБА_8 , в присутності понятих ОСОБА_39 , ОСОБА_40 . Згідно якого, потерпілий вказує на те, що 23.10.2018 року близько 20:00 год. перебуваючи в кімнаті відпочинку,що розташована на території підприємства ТОВ «Центр дерева» в ході конфлікту з ОСОБА_10 , останній користуючись моментом, коли потерпілий стояв до нього спиною, штовхнув його в спину, чим саме було завдано поштовх потерпілий вказати не може. Після цього поштовху потерпілий впав на коліна, а ОСОБА_10 підійшовши до нього взяв його лівою рукою за голову (потилицю) та силою почав нагинати голову потерпілого до бетонної підлоги. В наслідок таких рухів ОСОБА_10 п`ять разів вдарив голову потерпілого об бетонну підлогу. Під час нанесення таких ударів ОСОБА_10 стояв з правого боку від потерпілого. В подальшому після нанесення вищевказаних ударів, коли потерпілий стояв на колінах, ОСОБА_10 наніс потерпілому удари правою ногою в область грудей при цьому ОСОБА_10 стояв з правого боку від потерпілого. (а.м.к.п.37-40);
-судово-медичну експертизу № 02-01/47 від 14.01.2019 року, згідно висновку якої встановлено, що у ОСОБА_8 , згідно даних наданих медичних документів, мали місце ушкодження: перелом кісток склепіння черепа з крововиливом над лівою півкулею головного мозку (епідуральна гематома), забоєм головного мозку; перелом кісток лицевого черепа по типу Ле Фор II (уламкові переломи передньої та зовнішньої стінок обох гайморових пазух і формуванням гемосинусу, уламкові переломи зовнішньої стінки обох орбіт, переломи кісток спинки та крил носу). Вказані ушкодження виникли від дії тупих предметів, по давності виникнення можуть відповідати часу вказаному в ухвалі суду та відносяться: перелом кісток склепіння черепа з крововиливом над лівою півкулею головного мозку (епідуральна гематома), забоєм головного мозку до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень як такі, що небезпечні для життя; забоєм головного мозку; перелом кісток лицевого черепа по типу Ле Фор II (уламкові переломи передньої та зовнішньої стінок обох гайморових пазух і формуванням гемосинусу, уламкові переломи зовнішньої стінки обох орбіт, переломи кісток спинки та крил носу) до категорії тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я. Виявлені у ОСОБА_8 тілесні ушкодження могли виникнути за обставин на які він вказав в протоколі проведення слідчого експерименту від 06.11.2018 р. Тілесні ушкодження виявлені у ОСОБА_8 не могли виникнути внаслідок самоушкоджень, в результаті падіння з положення стоячи чи з висоти близько 2 метри, падаючи на площину чи виступаючу поверхню. (а.м.к.п.53-54);
-протокол обшуку від 01.11.2018 року, проведеного за участі понятих ОСОБА_41 та ОСОБА_42 , згідно якого, обшук проведено за адресою: АДРЕСА_2 .за місцем проживання ОСОБА_10 . На запитання слідчого гр.. ОСОБА_10 добровільно видав речі в яких він перебував 23.10.2018 року в проміжку часу з 14.00 год. до 00:00 год. А саме, ОСОБА_10 видав пару кросівок темно-синього кольору з написом «Puma», куртку сірого кольору, футболку синього кольору в смужку, джинси синього кольору. Вказані речі були поміщені до сейф пакетів. (а.м.к.п.59-61);
Судом досліджені характеризуючі данні обвинуваченого ОСОБА_10 .
При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.
Судом також врахована позиція ЄСПЛ, викладена у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 «…що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».
Дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_10 в скоєнні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом. У суду не має сумнівів щодо об`єктивності та правдивості показань потерпілого, свідків, оскільки ці покази підтверджені дослідженими безпосередньо в судовому засіданні іншими доказами.
Дії обвинуваченого ОСОБА_10 суд кваліфікує за ч.1 ст.121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження небезпечне для життя в момент заподіяння.
Твердження обвинуваченого надані в судовому засіданні про те, що він не завдавав потерпілому ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, суд оцінює критично та розцінює їх як обраний ним спосіб захисту від пред`явленого йому обвинувачення, так як його покази в цій частині повністю спростовуються дослідженими судом доказами, які не викликають сумнівів у суду, оскільки вони в своїй сукупності доповнюють один одного та підтверджують пред`явлене обвинувачення.
Так, потерпілий ОСОБА_8 надав послідовні свідчення про характер та механізм, згідно яких обвинувачений наніс йому тілесні ушкодження. Аналогічні йому свідченням надав свідок ОСОБА_17 .
Вказані свідчення також узгоджуються з проведеними слідчим експериментом, в ході якого потерпілий детально вказав на кількість, послідовність та механізм нанесення обвинуваченим ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, тому у суду не має підстав сумніватися в їх правдивості. Механізм отриманих тілесних ушкоджень потерпілим також підтвердився висновком судово-медичної експертизи № 02-01/47 від 14.01.2019 року, згідно якої виявлені у ОСОБА_8 тілесні ушкодження могли виникнути за обставин на які він вказав в протоколі проведення слідчого експерименту від 06.11.2018 р. Тілесні ушкодження виявлені у ОСОБА_8 не могли виникнути внаслідок самоушкоджень, в результаті падіння з положення стоячи чи з висоти близько 2 метри, падаючи на площину чи виступаючу поверхню.
Доводи обвинуваченого ОСОБА_10 , що того дня він взагалі не бачив потерпілого спростовуються свідченнями свідків ОСОБА_26 , ОСОБА_29 , ОСОБА_43 .
Щодо доводів сторони захисту про визнання доказів недопустимими, а саме протоколу огляду місця події від 26.10.2018 року, суд зазначає наступне.
Згідно зі ст. 62 Конституції та ст. 17 КПК обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом (недопустимих доказах), а також на припущеннях.
Відповідно до ст.86 КПК доказ визнається допустимим, якщо його отримано в порядку, установленому КПК. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення. Згідно зі ст.87 КПК докази, отримані внаслідок проведення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу є недопустимими.
За змістом стст.223, 237 КПК, огляд є слідчою (розшуковою) дією, спрямованою на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, яка проводиться в межах досудового розслідування кримінального провадження. Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи, який згідно зі ст.234 КПК проводиться на підставі ухвали слідчого судді.
Також у ст.233 КПК встановлено, що ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді. Винятком із цього правила є невідкладні випадки, пов`язані з урятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються в скоєнні злочину, у разі чого прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після вчинення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді, а останній, розглядаючи таке клопотання згідно з вимогами ст.234 КПК, зобов`язаний перевірити, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, установлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню.
Згідно з матеріалами кримінального провадження інкримінований ОСОБА_10 злочин вчинено 23.10.2018. Огляд місця події проведений 26.10.2018. Під час проведення вказаного огляду слідчим відкривалися дверцята речових шаф, що на момент початку огляду були зачиненими, тобто проведений органами досудового розслідування 26.10.2018 огляд місця події фактично був обшуком, який згідно з приписами ч.2 ст.234 КПК проводиться лише на підставі ухвали слідчого судді.
Судом встановлено, що із клопотанням про проведення обшуку прокурор, слідчий до слідчого судді не зверталися, тому відповідно до згаданих положень отримані внаслідок такої слідчої дії докази є недопустимими й не можуть бути використані судом при прийнятті рішення.
Крім того, згідно відеозапису, долученого до протоколу огляду місця події від 26.10.2018, під час проведення вказаної дії відсутній власник приміщення або уповноважена особа, хоча згідно записів у протоколі на місці мав перебувати начальник виробництва. Не оголошено залучення спеціаліста.
На підставі вищевикладеного, суд визнає протокол огляду місця події від 26.10.2018 року недопустимим доказом. Під час даного огляду місця події, слідчим було вилучено ряд речових доказів, а саме: рушник, кепку, светер, штани та куртку з наявними на них плямами з речовиною бурого кольору, та проведено судово-медичну експертизу зразків крові. Оскільки вищезазначений протокол визнано недопустимим доказом, то і всі похідні від нього докази суд визнає недопустимими доказами, а саме:
висновок судово-медичної експертизи № 05-5-06/213 від 25.10.20218 року, згідно якого встановлено, що згідно судово-медичної експертизи зразків крові проведеної у відділенні судово-медичної імунології група крові потерпілого ОСОБА_8 . AB(IV) ізосерологічної системи АВО (висновок експерта №05-1 -09/659 від 12.12.2018 року). При судово-медичній експертизі плям коричневого кольору з бурим відтінком на рушнику (об. 1), кепці (об.2), светрі (об.3-6), штанах (об.7-12) та куртці (об.13-16) виявлено кров людини, на рушнику (об.1), светрі (об.3-6), штанах (об.7-12) та куртці (об.13-16), що належить особі чоловічої генетичної статі. На кепці (об.2) визначити статеву приналежність не можливо у зв`язку з відсутністю клітинних елементів крові. При серологічному дослідженні даної крові виявлено антигени А та В ізосерологічної системи АВО. Таким чином, враховуючи отримані результати, групу крові та стать потерпілого, можна прийти до висновку, що кров у плямах на кепці (об.2) може походити від особи (осіб), а в плямах на рушнику (об.1), светрі (об.3-6), штанах (об.7-12) та куртці (об.13-16) від чоловіка (чоловіків) з групою AB(IV) ізосерологічної системи АВО хоча не виключається і за рахунок змішування крові осіб з групою крові А(ІІ), В (ІІІ), та АВ (ІV). Походження крові від потерпілого ОСОБА_8 не виключається. (а.м.к.п.45-47);
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_10 суд, згідно з вимогами ст.ст.65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_10 є рецидив злочинів.
При обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_10 відповідно до ст.65 КК України суд враховує: суспільну небезпечність вчиненого ним злочину, ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, який згідно ст.12 КК України, є тяжким злочином; дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення умисного злочину; характеризується по місцю роботи в ТОВ «Центр дерева» позитивно; його відношення до скоєного; наявність обставини, що обтяжує покарання; те, що не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, поведінку обвинуваченого після скоєння злочину, і на підставі викладеного суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_10 покарання у вигляді реального позбавлення волі.
Враховуючи суспільну небезпеку скоєного обвинуваченим ОСОБА_10 злочину суд не знаходить підстав для звільнення його від покарання з випробуванням. Суд не застосовує до обвинуваченого ОСОБА_10 положення ст.69 КК України, оскільки відсутні декілька обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину підсудним, щоб дало можливість суду призначити йому основне покарання нижче від найнижчої межі або перейти до іншого більш м`якого виду основного покарання, на підставі ст.69 КК України.
Призначаючи покарання суд виходить з вимог ч.4 ст.70 КК України, оскільки встановлений судом злочин обвинувачений вчинив до ухвалення вироку Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01.07.2019 року, яким ОСОБА_10 було засуджено за ч.1 ст.121, ч.4 ст.296 КК України до позбавлення волі строком на 5 років.
Суд вважає вказане покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, що повністю узгоджується із принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Таке покарання обвинуваченому, на думку суду, буде відповідати принципу пропорційності обмеження прав та легітимної мети покарання, який передбачений Європейською конвенцією захисту прав людини і основоположних свобод та відповідатиме його особі.
Цивільний позов прокурора Черкаської місцевої прокуратури заявлений в інтересах КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» Черкаської міської ради про стягнення з ОСОБА_10 6554 грн. 55 коп., які витрачені на лікування потерпілого ОСОБА_8 у КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» Черкаської міської ради підлягає до задоволення, оскільки підтверджується належними письмовими доказами.

Крім того, потерпілим ОСОБА_8 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_10 65937,00 грн. моральної шкоди та матеріальної шкоди.
Цивільний позов ОСОБА_8 до відповідача ОСОБА_10 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, суд вирішує відповідно до вимог ст.ст.128, 129 КПК України. Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Згідно ч.1, 2 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а збитками є витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права.
Частиною 1 статті 1166 Цивільного кодексу України, визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
В ході судового розгляду встановлено, що потерпілим надано на підтвердження витрат на лікування товарні чеки аптеки АССПО на загальну суму 3037,05 грн., які суд вважає належним доказом на підтвердження понесених витрат. Решта витрат потерпілим жодним доказом не підтверджено, а тому суд не вбачає правових підстав для задоволення позову на суму 52899 грн. 95 коп.
Таким чином, розмір завданої матеріальної шкоди, яку було заподіяно ОСОБА_8 злочинними діями ОСОБА_10 , становить 3037,05 грн.
При вирішенні питання про задоволення цивільного позову потерпілого в частині стягнення моральної шкоди, суд приймає до уваги постанову Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", де вказано, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при рішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача і вини останнього в її спричиненні.
За змістом ч.ч.1, 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичної болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Таким чином, суд вважає, що потерпілий ОСОБА_8 має право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, оскільки судом встановлено, що йому в результаті протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_10 було заподіяно матеріальну та моральну шкоду.
Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог ч.3 ст.23 ЦК України, згідно яких розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
З урахуванням викладеного, цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 про стягнення моральної шкоди з обвинуваченого підлягає задоволенню частково, оскільки суд дійшов висновку, що підлягає до стягнення сума моральної шкоди в розмірі 5000 грн. яка буде співрозмірною, справедливою і розумною.
Процесуальні витрати відсутні.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Визнати ОСОБА_10 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України і призначити йому покарання за ч.1 ст.121 КК України у вигляді 6 років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання за вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01.07.2019 року більш суворим за даним вироком, остаточно призначити покарання ОСОБА_10 у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_10 рахувати із часу затримання по вироку Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01.07.2019 року, а саме 26.12.2019 року.
Цивільний позов прокурора Черкаської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Черкаської міської ради до ОСОБА_10 , третя особа: комунальний заклад Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги ЧМР про відшкодування витрат на стаціонарне лікування в сумі 6554 грн.55 коп. - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_10 на користь Черкаської міської ради витрати, понесені КЗ Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги ЧМР на лікування ОСОБА_8 в сумі 6554 грн. 55 коп.
Позовні вимоги ОСОБА_8 задовольнити часткового.
Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_8 за завдану матеріальну шкоду в сумі 3037 грн., за завдану моральну шкоду 5000 грн., всього 8037 грн.
Речовий доказ: штани, светр, рушник, кепка, куртка сірого кольору,футболка синього кольору, пара кросівок «Рuma», джинси синього кольору - які здані до кімнати речових доказів Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області повернути власнику, після вступу вироку в законну силу;
Оптичний диск DVDдиск з відеозаписом з камер спостереження з ТОВ «Центр Дерева» за 23.10.2018 року, які знаходяться при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м. Черкаси в установленому законодавством порядку на протязі 30 днів з дня проголошення вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий ОСОБА_1