Єдиний унікальний номер 205/2088/18
У Х В А Л А

01 жовтня 2021 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000580 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Так, чергове судове засідання по розгляду даного кримінального провадження було призначено на 30.09.2021 року о 11.00 год., проте обвинувачений ОСОБА_3 не був доставлений до суду. Так, згідно лікарського висновку МЧ Дніпропетровського СІЗО обвинувачений ОСОБА_3 відсторонений від доставки до суду через контакт по Covid -19. Тому судом 30.09.2021 року була направлена до ДУ «Дніпровська установа виконання покарання №4» для участі в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_3 ухвала про проведення 30 вересня 2021 року о 15.30 год. судового засідання в дистанційному режими відеоконференції між Ленінським районним судом м. Дніпропетровська та ДУ «Дніпровська установа виконання покарання №4». Проте, при з`єднанні з ДУ «Дніпровська установа виконання покарання №4» для проведення судового засідання в дистанційному режимі через систему ІзіКон абонент був не в мережі, про що складена довідка.
Далі, 01.10.2021 року судом постановлена ухвала з метою участі в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_3 , яке відбудеться 01.10.2021 року о 12.30 год., щодо проведення судового засідання в дистанційному режими відеоконференції між Ленінським районним судом м. Дніпропетровська та ДУ «Дніпровська установа виконання покарання №4». Проте, згідно повідомлення офіційного представника ДУ «Дніпровська установа виконання покарання №4» обвинувачений ОСОБА_3 відмовився від участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції, про що буде направлена на адресу суду його письмова заява.
В судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_3 посилаючись на те, що ризики, які послужили підставою для обрання йому саме такого запобіжного заходу не змінилися, окрім того, перебуваючи на свободі, ОСОБА_3 може переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, даний злочин вчинив в період іспитового строку.
Крім того, прокурор повідомив суду про те, що згідно інформації начальника медичної частини ДУ обвинувачений ОСОБА_3 знаходиться на самоізоляції через контакт по Covid -19 включно до 15.10.2021 року та просив провести судове засідання у відсутність обвинуваченого, оскільки останній навмисно ухиляється від участі в судовому засіданні.
Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора, зазначивши, що відсутні ризики, які були перелічені прокурором, а тому є всі підстави змінити запобіжний захід на більш м`який, а також заперечував проти проведення судового засідання у відсутність обвинуваченого.
Суд, вислухавши доводи прокурора, заслухавши думку захисника, враховуючи, що строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 спливає 03 жовтня 2021 року, вважає за можливе розглянути клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_3 у його відсутність, оскільки судом були вжиті всі вичерпні заходи для забезпечення участі обвинуваченого в судовому засіданні, проте останній не скористався своїм правом. На думку суду обвинувачений ОСОБА_3 навмисно ухиляється від участі в судовому засіданні, розраховуючи на плив строків тримання під вартою та в подальшому, ухилення від кримінальної відповідальності.
Таким чином, розглядаючи клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_3 суд зазначає наступне.

Суд вирішуючи питання щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 зазначає, що існує достатньо підстав вважати, що опинившись на волі, обвинувачений може переховуватись від суду, адже у нього відсутні міцні соціальні зв`язки та існує обґрунтована підозра у вчиненні ним кримінального правопорушення, за яке у разі доведення його вини може бути призначено покарання до десяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, те, що він раніше неодноразово судимий, вчинив злочин у період іспитового строку, обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити новий злочин, відсутні докази на підтвердження наявності в нього стійких соціальних зв`язків, які стримували би його від намірів переховуватися від суду, оскільки він неодружений та не працевлаштований.

Крім того, медичні документи щодо стану здоров`я обвинуваченого стороною захисту не надавалися, жодного документу про наявність у обвинуваченого постійного місця роботи, та майнового стану до матеріалів кримінального провадження не долучалося.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Саме такий висновок було зроблено під час обрання запобіжного заходу.

Суд вважає реальними, обґрунтованими та такими, що не переставали існувати заявлені прокурором ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування такого запобіжного заходу, а саме, що обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи на свободі, може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також, судом враховано тривалий строк тримання під вартою обвинуваченого, однак за наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, на які посилається прокурор, зміна діючого запобіжного заходу на більш м`який, на переконання суду, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого, що у повному обсязі узгоджується з практикою ЄСПЛ, який у рішенні по справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року зазначив, що обмеження в свободі є виправданим за наявності суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

З огляду на наведене, оцінивши у сукупності всі обставини, з метою запобігти спробам обвинуваченого ухилитися від суду, від виконання процесуальних дій, перешкодити встановленню істини у справі, забезпечення виконання ним процесуальних рішень, з урахуванням цілей п.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу правової визначеності, суд вважає за доцільне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 .

Будь-яких даних про зменшення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено, та на переконання суду, буде недостатнім для запобігання зазначених ризиків.

Керуючись ст.ст.110, 177, 182, 183, 369, 371 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24-00 години 18 жовтня 2021 року включно.
Ухвалу негайно направити до ДУ «Дніпровська установа виконання покарання №4» для вручення обвинуваченому ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до судової палати з кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1