В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2022 року смт Магдалинівка

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Магдалинівка кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000066 від 17.05.2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Джанкой АР Крим, громадянин України, не працюючий, має середню освіту, офіційно не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, раніше притягувався до кримінальної відповідальності 20.04.2021 року за ст.. 185 ч. 1, 15 ч. 3, 185 ч. 2 КК України, кримінальне провадження направлено до суду з обвинувальним актом, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України,

В С Т А Н О В И В:

17 травня 2021 року близько 10.00 год. ОСОБА_4 перебуваючи за місцем свого проживання в житловому будинку розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , в якому також проживає гр.. ОСОБА_5 , коли останній залишив приміщення житлового будинку, помітив на столі коробку з мобільним телефоном, який належить ОСОБА_5 .. В ході раптово виниклого умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки, достовірно знаючи, що за його дiями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 повторно таємно, шляхом вiльного доступу, викрав мобільний телефон «REDMI 9с», оперативної пам`ятi 3 Гб, пам`ять телефону 64 Гб., чим спричинив матеріальний збиток на суму 3423 грн. 04 коп. 3аволодiвши викраденим, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд в корисливих для себе цілях.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.. 185 ч. 2 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

17 травня 2021 р. близько 10.00 год. ОСОБА_4 перебуваючи за місцем свого проживання в житловому будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , в якому також проживас ОСОБА_5 , коли останній залишив приміщення житлового будинку, помiтив на столi коробку з мобiльним телефоном, який належить ОСОБА_5 . Вирішивши викрасти мобiльний телефон ОСОБА_4 вiдкрив коробку та помiтив разом з телефоном паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий мiським в/м Дніпровського РВ Днiпродзержинського МУ УМВС України в Дніпропетровській областi 30.06.1999 року на ім?я ОСОБА_5 . В ходi раптово виниклого умислу, напpавленого на заволодiння паспорта, переслідуючи корисливий мотив, усвiдомлюючи протиправнітъ своєї поведiнки, достовiрно знаючи, що за його дiями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 шляхом вiльного доступу, викрав паспорт на iм`я ОСОБА_5 з метою послiдуючого збуту. Незаконно заволодівши паспортом, ОСОБА_4 з мiсця скоєння злочину зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд в корисливих для себе цілях.

Своїми умисними дiями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 357 ч.3 КК України, тобто незаконне заволодiння будь-яким способом паспортом.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в інкримінованому йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю. В ході судового розгляду він розповів про обставини кримінального правопорушення та щиро розкаявся у його вчиненні, не піддавши сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не прибув, надав суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за його відсутності, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.

За думками прокурора та обвинуваченого проведення засідання можливе без участі потерпілого, не вважали його явку необхідною, тому суд, відповідно до ст. 325 КПК України розглядає справу за відсутності потерпілого.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його вина підтверджується зібраними по справі доказами, дійсність та достовірність яких учасниками судового розгляду не оспорюється.

З`ясувавши думку прокурора, обвинуваченого, які не заперечували проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши учасникам процесу правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими останні погодилися, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, та застосувати при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України, у зв`язку з відсутністю сумнівів в правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій. При цьому обвинуваченому роз`яснено, що у випадку визнання таких обставин він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в суді апеляційної інстанції.

Відтак, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 185 КК України та незаконне заволодiння будь-яким способом паспортом ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення передбачене ст. 357 ч.3 КК України.Вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч. 3 ст. 357 КК України, доведена в повному обсязі.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, згідно ст. 66 КК України, суд визнає, щире каяття у вчиненому та сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, згідно ст. 67 КК України, не встановлено.

Крім цього, при обранні обвинуваченому міри покарання, судом враховується його відношення до вчиненого, матеріали, що його характеризують.

Так, в матеріалах справи міститься довідка-характеристика на ОСОБА_4 з якої вбачається, що останній характеризується посередньо, не працює, на диспансерному обліку у лікарів психіатра та нарколога не знаходиться.

При вирішенні питання про вид та міру покарання, суд враховує характер та ступень тяжкості скоєних обвинуваченим кримінальних правопорушень, данні про його особистість, обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, те, що щиро розкаюється у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочинів, а тому, з огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах, передбачених санкціями ч.2 ст. 185 КК України у вигляді обмеження волі та ч.3 ст. 357 КК України у вигляді обмеження волі. Саме таке покарання суд вважає необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України суд призначає покарання обвинуваченому за сукупністю кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 357 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Крім цього, суд вважає, що відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, остаточне покарання обвинуваченому, необхідно призначити з врахуванням вироку Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області від 13 вересня 2021 року, оскільки за правилами частин першої - третьої цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.

Враховуючи те, що обвинувачений визнав себе винним та щиро розкаявся у вчиненому, суд, приходить до висновку про те, що його виправлення та перевиховання можливе в умовах без ізоляції від суспільства і вважає за можливе відповідно до положень ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, поклавши на обвинуваченого обов`язки передбачені ст.76 КК України, що буде справедливим, достатнім та необхідним для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 суд не обирає, оскільки останній не був обраний під час досудового розслідування.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Тому, витрати пов`язанні із залученням експерта в розмірі 150,00 грн. слід стягнути з обвинуваченого.

Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності зі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.349, 369 - 371, 373 - 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчинені кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.2 ст. 185 КК України у вигляді обмеження волі строком на 2 (два) роки;

-за ч.3 ст. 357 КК України у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за цим вироком, більш суворим покаранням, призначеним за вироком Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 13 вересня 2021 року, та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробовуванням строком на 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно до п. 1, 2, ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід до засудженого не обирати.

Стягнути з ОСОБА_6 в рахунок відшкодування витрат за проведення судової експертизи експертом ОСОБА_7 : 150 грн.

Речові докази:

- мобільний телефон «REDMI 9с», оперативної пам`ятi 3 Гб, пам`ять телефону 64 Гб та паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 - залишити останньому як законному володільцю.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1