Справа № 301/3665/21

В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" січня 2022 р. Іршавський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Іршавського районного суду Закарпатської області в місті Іршава кримінальне провадження №0000386 від 01.12.2021, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце народження село Брід, Іршавського району, Закарпатської області, місце проживання АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, освіта середня, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:

01 грудня 2021 року близько 14 години 30 хвилин, ОСОБА_3 знаходячись на вулиці біля будинку №306 в с.Лоза, Хустського району та маючи неприязні стосунки з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцем АДРЕСА_2 , підійшов до останнього та тримаючи в своїй правій руці кухонного ножа, умисно, маючи на меті викликати в останнього реальне побоювання за своє життя та посягаючи на особисту безпеку ОСОБА_5 , почав вголос словесно вигукувати погрози його вбивства, демонструючи перед собою ніж, при цьому наближався до нього скорочуючи відстань. На зауваження припинити не реагував, продовжував вести себе агресивно, демонстративно показуючи ножа ОСОБА_5 , продовжував висловлювати погрози в його сторону вбивством. Такими діями ОСОБА_3 створив реальні підстави побоюватися реалізації свого задуму у потерпілого ОСОБА_5 .

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (кримінальний проступок), передбачене ч. 1 ст. 129 Кримінального кодексу України, а саме погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , вину у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 129 КК України, визнав повністю, підтвердив фактичні обставини справи, які викладені у обвинувальному акті та показав, що через неприязні стосунки з потерпілим з причин, що ОСОБА_5 , який проживає недалеко, вже з пів-року при зустрічі його провокував на конфлікт. 01 грудня 2021 року, близько 15 години, обвинувачений йшов вулицею села Лоза на тимчасову роботу, при ньому був ніж, який він брав з собою на роботу для обрізання дерев. Коли побачив потерпілого, не бажаючи щоб той знову розпочинав конфлікт, взяв в руки ніж, яким хотів тільки злякати потерпілого, при цьому ОСОБА_5 почав голосно кричати, щоб ОСОБА_3 до нього не наближався. В скоєному розкаюється, просить суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву в якій просить справу розглянути у його відсутність, просить суд обвинуваченого ОСОБА_3 суворо не карати.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за ч.1 ст.129 КК України доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним.
На підставі ч.3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, а саме доказів на підтвердження події кримінального правопорушення, часу, місця, способу, мети та мотивів його вчинення, винуватості обвинуваченого. При цьому суд з`ясував, чи вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності їх позиції відсутні, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, та обмежився таким обсягом дослідження доказів: допит обвинуваченого, дослідження матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, дослідження матеріалів справи по речових доказах.

Оцінюючі досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, вину обвинуваченого ОСОБА_3 доведеною за ч. 1 ст. 129 КК України. Його дії правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 129 КК України, як погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
При призначенні покарання обвинуваченому суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація.
В даній справі, суд, призначаючи покарання обвинуваченому, при виборі останньому міри покарання разом зі ступенем тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, враховує дані про особу обвинуваченого та всі інші обставини, які відповідно до положень КК України, у тому числі статей 66, 67 цього Кодексу, впливають на вибір заходу примусу.
Обираючи обвинуваченому покарання суд враховує обставини, які його пом`якшують: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за ч.1 ст.129 КК України, суд врахував характер та ступінь суспільної небезпечності і тяжкість скоєного кримінального правопорушення, яке за класифікацією ст. 12 КК України є кримінальним проступком, дані про особу обвинуваченого: згідно вимоги про судимість ОСОБА_3 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується незадовільно, на обліку у лікарів фтизіатра, психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога, що підтверджується довідкою КП «Іршавська районна лікарня» №1877/27-28 від 03.12.2021. Крім того, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 , повністю визнав свою вину та щиро розкаявся у вчиненому, потерпілий ОСОБА_5 не має до обвинуваченого претензій ні матеріального ні морального характеру, а також те, що потерпілий просив суворо не карати обвинуваченого.
З огляду на перераховані обставини, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України, обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити покарання в межах санкції відповідної статті. Зважаючи на особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, суд вважає, що відносно нього можуть бути застосовані положення ст. 75, 76 КК України, звільнивши ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням. Таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Ухвалою слідчого судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 07.12.2021 в порядку забезпечення кримінального провадження накладено арешт на майно. Відповідно до ст.174 ч.4 КПК України арешт майна підлягає скасуванню.

Долю речового доказу вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений, процесуальні витрати відсутні

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 100,174,370,371,373,374,376,395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку) передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Згідно зі ст.76 КК України протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання/роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Заходи забезпечення кримінального провадження, застосовані ухвалою слідчого судді Іршавського районного суду Закарпатської області про накладення арешту на тимчасово вилучене майно від 07 грудня 2021 року - скасувати.

Речовий доказ:
-кухонний ніж з пластиковою рукояткою зеленого кольору, що знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів ВП №1 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Іршавський районний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Іршавського

районного суду : ОСОБА_1