ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 грудня 2021 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному порядку, без проведення судового розгляду і виклику учасників кримінального провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 201/12395/21 (провадження № 1-кп/201/1011/2021), відомості про яке 19 лютого 2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000409, стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Звенигородка, Дніпропетровської області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з базовою середньою освітою, неодруженого, не працевлаштованого, раніше судимого: 03 лютого 2015 року вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді трьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком один рік; 25 травня 2015 року вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням положень ст. 71 КК України, до покарання у виді чотирьох років позбавлення волі. Звільненого з місць позбавлення волі 14 липня 2017 року умовно-достроково на не відбутий строк один рік чотири місяці два дні; 06 лютого 2020 року вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді трьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком два роки; 12 травня 2020 року вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, із застуванням положень ст. 71 КК України, до трьох років чотирьох місяців позбавлення волі; 11 вересня 2020 року вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді трьох років чотирьох місяців позбавлення волі; 03 грудня 2020 року вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання у виді трьох років чотирьох місяців позбавлення волі, обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_2 , грубо ігноруючи вимоги Постанови Кабінету Міністрів від 06.05.2000 року № 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», Постанови Кабінету Міністрів від 27.07.2011 року № 796 про внесення змін до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року № 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», Наказу № 7 від 23.03.1998 року «Про Затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, що підлягають спеціальному контролю відповідно до законодавства України», Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», Наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих і особливо великих розмірах наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які перебувають у незаконному обороті», із змінами і доповненнями, внесеними Наказом МОЗ України від 15.05.2015 року № 280, 18 лютого 2020 року о 17.00 годині знаходячись в Тунельній балці, яка розташована у південно-східній частині Соборного району міста Дніпра, між вулицею Космічною та проспектом Гагаріна на землі побачив паперовий згорток, в якому знаходилась речовина зеленого кольору, рослинного походження, в сухому та подрібненому стані, ззовні схожу на канабіс, після чого поклав знайдений паперовий згорток у зовнішню праву кишеню куртки, яка була на ньому одягнена, тим самим придбавши особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, після чого пішов пішим ходом до свого місця мешкання.

Далі, 19 лютого 2020 року близько 10.30 годині ОСОБА_2 , маючи злочинний умисел, спрямований на незаконне зберігання наркотичних засобів без мети збуту, пересувався пішим ходом та проходив біля буд. № 6 по вул. Шевченка в м. Дніпрі. В цей час до ОСОБА_2 підійшли працівники поліції Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області та запитали, чи має він при собі наркотичні засоби, психотропні речовини, вилучені з цивільного обігу, ОСОБА_2 повідомив працівникам поліції Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, що він при собі незаконно зберігає наркотичний засіб «марихуана», яка знаходиться при ньому в паперовому згортку, після чого ОСОБА_2 в присутності двох запрошених понятих, дістав з зовнішньої правої кишені куртки, яка була одягнута на ньому паперовий згорток, в середині якого була подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору, масою 9,8649 г., яка є канабісом та відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено канабіс, маса канабісу (в перерахунку на висушену речовину) становить 8,9180 г.

Вищезазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками кримінального провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акта за їх відсутності, при цьому:

- обвинувачений ОСОБА_2 надав письмову заяву, складену в присутності захисника адвоката ОСОБА_3 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні;

А тому суд, за клопотанням прокурора, вважає за доцільне розглянути обвинувальний акт та додані до нього матеріали щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників кримінального провадження на підставі обвинувального акта та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч. 2 ст. 382 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

За таких обставин, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в частині даних про особу обвинуваченого, оцінивши всі обставини у сукупності, суд доходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_2 у незаконному придбані та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особи обвинуваченого ОСОБА_2 , який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, свою вину визнав у повному обсязі та щиро розкаявся у скоєному, при цьому, ці обставини на підставі ст. 66 КК України, суд відносить до таких, що пом`якшують його покарання. Обтяжуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_2 обставин, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_2 слід призначити покарання у виді обмеження волі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії кримінальних проступків, його конкретним обставинам і наслідкам, кількості вилученого у обвинуваченого наркотичного засобу і меті його придбання та зберігання, даним про особу обвинуваченого ОСОБА_2 , який свою вину визнав у повному обсязі і щиро розкаявся у скоєному, в той же час, неодноразово судимий за вчинення інших кримінальних правопорушень, що вказує на небажання останнього стати на шлях виправлення, а також обставинам, що пом`якшують й відсутність таких, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , сукупність яких з вищенаведеними даними, які враховувались при призначенні покарання, свідчить про недоцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_2 іншого покарання, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 309 КК України, при цьому, призначення саме такого покарання у виді обмеження волі буде необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого ОСОБА_2 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також буде відповідати загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, та принципам справедливості, достатності і співрозмірності.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_2 03 грудня 2020 року був засуджений вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання у виді трьох років чотирьох місяців позбавлення волі, при цьому, вчинив інкриміноване йому суспільно-небезпечне діяння у цьому кримінальному провадженні до винесення зазначеного вироку суду, у зв`язку з чим, суд вважає за потрібне визначити ОСОБА_2 остаточне покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Долю речових доказів вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Крім того, на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_2 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у цьому кримінальному провадженні.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376, 381-382 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді одного року обмеження волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, призначити ОСОБА_2 покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення призначеного цим вироком суду покарання, більш суворим покаранням, призначеним вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 грудня 2020 року у виді трьох років чотирьох місяців позбавлення волі, остаточно визначивши ОСОБА_2 покарання у виді трьох років чотирьох місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_2 обчислювати з моменту набрання цим вироком суду законної сили.
На підставі ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України, зарахувати у строк призначеного ОСОБА_2 покарання, строк відбутого ним покарання за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 грудня 2020 року.
Речовий доказ канабіс масою 8,9180 г. (в перерахунок на висушену речовину), поміщений у спец пакеті № 5354530, який зберігається у камері зберігання речових доказів Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області (Відділення поліції № 5 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, (квитанція № 440) знищити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів у розмірі 942 (дев`ятсот сорок дві) гривні 06 коп.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, зокрема, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1