Провадження №1-кп/761/3226/2021
В И Р О К
іменем України

28 грудня 2021 року м. Київ

Шевченківський районний суд м. Києва у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження у кримінальному провадженні , внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 квітня 2018 року за №0004428 ,

за обвинуваченням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Вишково, Хустського району, Закарпатської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого в силу ст. 89 КК України,

- у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок за наступних обставин.
Так, 23 квітня 2018 року, о 10 годині 00 хвилин, ОСОБА_2 , перебуваючи в приміщенні магазину «Фуршет», що розташований за адресою : м.Київ, вул. Жилянська, 107, вирішив таємно викрасти з приміщення магазину чуже майно.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливим мотивом , ОСОБА_2 23 квітня 2018 року , о 10 годині 00 хвилин, знаходячись в супермаркеті «Фуршет», який розташований за адресою : м.Київ, вул.Жилянська, 107, у відділу з продажу солодощів підійшов до прилавку з шоколадом та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає , з прилавку взяв дванадцять плиток білого пористого шоколаду марки «Millennium» (артикул 23) вартістю 221 гривна 50 коп. (без ПДВ), чотири плитки молочного шоколаду марки «Millennium» (артикул 47) вартістю 73 гривні 67 коп. (без ПДВ), одну плитку чорного пористого шоколаду марки «Millennium» (артикул 61) вартістю 18 гривень 42 коп. (без ПДВ) та з метою приховування кримінального проступку помістив їх під свою футболку, в яку був одягнений і направився до виходу з магазину, з метою в подальшому розпорядитися викраденим на власний розсуд , однак довести свій умисел до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки пройшовши розрахункові каси, при виході з магазину «Фуршет» дії ОСОБА_2 були помічені працівниками магазину , які зупинили останнього за касами та затримали до приїзду працівників поліції.
А всього ОСОБА_2 намагався таємно викрасти чуже майно, що належить ДП «Рітейл Центр» на загальну суму 313 гривень 59 копійок.
Таким чином, ОСОБА_2 вчинив закінчений замах (виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі) на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тобто кримінальний проступок , передбачений ч.2 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України.
Частинами 2,3 ст.381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч.1 ст.302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст.185 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
До обвинувального акта долучено письмову заяву підозрюваного ОСОБА_2 , яка складена за участі захисника ОСОБА_3 , в якій ОСОБА_2 зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку він беззаперечно визнає, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами.
Також, у вказаній заяві підозрюваний зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Крім того, у цій заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.
Окрім того, до обвинувального акту надано письмову заяву представника потерпілого ДП «Рітейл Центр» ОСОБА_4 , в якій представник потерпілого зазначає, що не заперечує проти розгляду обвинувального акта за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.15,ч. 1 ст. 185 КК України, у спрощеному провадженні.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.
Враховуючи викладене, те, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву ОСОБА_2 , в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, заяву представника потерпілого ДП «Рітейл Центр» ОСОБА_4 ,в якій він зазначає, що згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого та представника потерпілого, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.
При цьому, у відповідності до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 15, ч.1 ст.185 КК України, а саме, закінчений замах (виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі) на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.
ОСОБА_2 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт вчинення ОСОБА_2 кримінального проступку та кваліфікує дії обвинуваченого за ч.2 ст. 15, ч.1 ст.185 КК України, як закінчений замах (виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі) на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При вирішенні питання про обрання виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_2 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_2 суд визнає щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_2 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Також, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком, що обвинувачений ОСОБА_2 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, офіційно не працює, має постійне місце реєстрації та проживання,є не судимим в силу ст. 89 КК України, щиро розкаюється у вчиненому.
З урахуванням вищевикладеного, конкретних обставин вчинення кримінального проступку, особи обвинуваченого, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_2 покарання у виді штрафу ,в межах санкції , передбаченої ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України.

При цьому суд враховує і те, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIIІ від 22 листопада 2018 року, який набрав чинності з 01 липня 2020 року, внесено зміни до Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України, які в даному випадку, щодо розміру штрафу, посилюють кримінальну відповідальність обвинуваченого.
З огляду на викладені обставини, а також враховуючи положення ст. 5 КК України, суд вважає, що в даному випадку підлягає застосуванню закон про кримінальну відповідальність, який діяв на час вчинення кримінального правопорушення, оскільки він пом`якшує кримінальну відповідальність обвинуваченого.
Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_2 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 381-382, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят ) гривень .

Речові докази : дванадцять плиток білого пористого шоколаду марки «Millennium» (артикул 23) , чотири плитки молочного шоколаду марки «Millennium» (артикул 47) , одну плитку чорного пористого шоколаду марки «Millennium» (артикул 61) , які зберігаються у представника ДП «Рітейл Центр» ОСОБА_5 повернути за належністю ДП «Рітейл Центр» ; диск з відеозаписом з камер відеоспостереження магазину «Фуршет», що розташований за адресою : м.Київ, вул.Жилянська,107, за 23 квітня 2018 року, який зберігається в матеріалах судового провадження зберігати в матеріалах судового провадження.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1