Провадження № 11-кп/4820/12/21
Справа № 680/943/16-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 1 ст. 115 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2021 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Хмельницького апеляційного суду

в складі: головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

з участю:прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

потерпілої ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 вересня 2016 року за № 0000263 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 на вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 лютого 2019 року, -

в с т а н о в и л а :

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, раніше не судимого,

визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 115 КК України та призначено покарання у виді семи років позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_8 ухвалено обчислювати з моменту приведення вироку до виконання, зарахувавши в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 11 по 13 вересня 2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в ред. Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року).

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 8800 грн. 48 коп. процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експерта.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, застосований щодо ОСОБА_8 , припинив свою дію 16 червня 2018 року та вважається скасованим.

Питання про речові докази вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

За вироком суду, обвинувачений ОСОБА_8 10 вересня 2016 року близько 22 год. 30 хв. на польовій дорозі на відстані орієнтовно 200 м. від с. Мала Стружка Новоушицького району Хмельницької області, на грунті особистих неприязних відносин, які раптово виникли з приводу словесної суперечки між ОСОБА_8 та дружиною потерпілого ОСОБА_11 ОСОБА_10 , реалізовуючи свій злочинний непрямий умисел, спрямований на протиправне заподіяння смерті потерпілого ОСОБА_11 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки у вигляді смерті потерпілого ОСОБА_11 та хоча не бажаючи, але свідомо припускаючи їх настання, навів ствол мисливської рушниці «ІжБ-46», 16 калібру, серії НОМЕР_1 , яка була заряджена мисливськими набоями, спорядженими шротами «00000», в ділянку голови останнього та умисно здійснив із вказаної рушниці постріл, заподіявши таким чином ОСОБА_11 тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, від яких останній помер на місці події.

Непогоджуючись з вироком суду першої інстанції, захисник ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати та ухвалити новий, яким змінити кваліфікацію дій ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, на ч. 1 ст. 119 КК України.
Вважає, що висновок суду в частині кваліфікації дій ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 115 КК України є необґрунтованим, що потягло за собою незаконність вироку.
Судом не враховано показів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 (батько ОСОБА_8 ), ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , батьків потерпілого, які підтвердили, що між обвинуваченим і потерпілим були дружні стосунки. Будь-яких конфліктів між ними не було, а отже відсутні мотиви вбивства.
Не взято до уваги і те, що жоден з тих, хто залишився після пострілу в автомобілі не бачив потерпілого ОСОБА_11 з того моменту, як він вийшов з транспортного засобу і до того, як пролунав постріл.
Ні в судовому засіданні, ні на стадії досудового слідства не встановлено у якому положенні знаходились задні ліві двері автомобіля (закриті, відчинені, частково відчинені), безпосередньо біля яких знаходився обвинувачений в салоні на момент пострілу, що ставить під сумнів висновок суду про умисне здійснення пострілу в ділянку голови потерпілого.
Досудовим слідством не встановлено і не доведено, що ОСОБА_8 саме навів ствол мисливської рушниці в ділянку горови потерпілого.
Не встановлено місце розташування потерпілого ОСОБА_11 щодо транспортного засобу та його положення в момент пострілу.
На досудовому розслідуванні не встановлено, чи є на мисливській рушниці «ІжБ-46», 16 калібру, серії НОМЕР_1 , сліди пальців рук, які б належали ОСОБА_8 , що ставить під сумнів умисне здійснення останнім пострілу, шляхом натискання на спусковий гачок.
Не перевірено спосіб вчинення кримінального правопорушення за версією обвинуваченого ОСОБА_8 без натискання на спучковий гачок, а лише від механічного впливу на інші частини зброї.
Також, органами обвинувачення не встановлено і судом не перевірено з якого саме з двох стволів рушниці було здійснено постріл у потерпілого.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 , які підтримали подану апеляційну скаргу, думку прокурора щодо законності та обґрунтованість вироку місцевого суду, перевіривши матеріали кримінального провадження, частково провівши судове слідство, допитавши потерпілу, свідка та експертів, обговоривши доводи апеляційної скарги, надавши обвинуваченому останнє слово та право виступу в судових дебатах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок без змін.

Згідно з ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як убачається з матеріалів провадження, досудове розслідування, з`ясування обставин справи та перевірка їх доказами, проведено з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, таких порушень цього закону, які були б істотними і тягли за собою скасування судового рішення, у справі не допущено, а висновок суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення при зазначених у вироку обставинах відповідає матеріалам провадження та ґрунтується на досліджених в судовому засіданні доказах.

Обвинувачений ОСОБА_8 в суді першої інстанції вину визнав частково, підтвердивши лише свою причетність до заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_11 , однак виклав свою версію подій.

Показав, що 10 вересня 2016 року разом із потерпілим ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 після святкування дня народження батька на автомобілі марки «Volkswagen Golf», за кермом якого перебував потерпілий ОСОБА_11 , поїхали за межі села Мала Стружка Новоушицького району здійснити декілька пострілів з належної йому мисливської рушниці «ІжБ-46», 16 калібру, серії НОМЕР_1 , яку він тримав у себе на руках.
Під час руху автомобіля між ним та його сестрою ОСОБА_10 (дружиною потерпілого), яка сиділа на передньому сидінні біля водія, виник словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_11 зупинив автомобіль та вийшов із такого. Через декілька секунд відбувся постріл з рушниці, яку він тримав.
Після цього побачив, що ОСОБА_11 лежить біля його пасажирських дверей на землі головою до колеса, а ногами вгору по схилу. Відтягнувши останнього, побачив у нього вогнепальне поранення голови. Зрозумівши, що поранив ОСОБА_11 , який ще подавав ознаки життя, викликав швидку. В подальшому побіг додому та повідомив батькам про вказане.
В процесі розгляду кримінального провадження судом першої інстанції були перевірені доводи обвинуваченого та його захисника щодо їх версій про вчинення злочину з необережності.

Не погодившись з такими, суд привів відповідні докази та аргументи їх спростування, з якими погоджується апеляційний суд.

Обвинувачення, визнане судом доведеним, суд правильно обґрунтував сукупністю належних, допустимих та достатніх доказів.

Так, показаннями потерпілої ОСОБА_10 , наданими апеляційному суду, підтверджується, що 10 вересня 2016 року вона разом із чоловіком ОСОБА_11 , рідним братом ОСОБА_15 та його співмешканкою ОСОБА_12 на автомобілі марки «Volkswagen Golf» поїхали за межі села Мала Стружка Новоушицького району здійснити декілька пострілів з належної ОСОБА_8 мисливської рушниці. За кермом автомобіля перебував її чоловік ОСОБА_11 . Вона сиділа поруч на пасажирському сидінні, позаду водія сидів її брат ОСОБА_8 , а біля нього - ОСОБА_12 .
По дорозі між нею та братом виникла суперечка, в яку втрутився її чоловік ОСОБА_11 . Після слів: «Ні ОСОБА_16 , ти з моєю дружиною не будеш так розмовляти», різко зупинив автомобіль та вийшов з нього. Відразу ж після цього, через декілька секунд пролунав постріл. Вийшовши з автомобіля, побачила чоловіка біля заднього лівого колеса автомобіля. Разом із ОСОБА_8 відтягнули його за автомобіль та виявили у нього поранення голови. Чоловік ще подавав ознак життя. В цей момент брат (обвинувачений ОСОБА_8 ) почав кричати, що він не хотів цього. Згодом на місце події прибули працівники швидкої допомоги, які, оглянувши потерпілого, констатували його смерть.
В яку мить пролунав постріл, в якому положенні перебували в цей час потерпілий та обвинувачений не бачила, оскільки сиділа спиною по відношенню до задніх пасажирських сидінь.
Показаннями свідка ОСОБА_12 підтверджується, що вказаного дня вона перебувала у автомобілі марки «Volkswagen Golf» разом із ОСОБА_11 , який таким керував, його дружиною ОСОБА_10 , яка знаходилась поруч біля ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , який сидів позаду водія. По дорозі з села Мала Стружка Новоушицького району між ОСОБА_8 та його сестрою ОСОБА_10 виникла словесна суперечка. Під час такої ОСОБА_11 зупинив автомобіль, вийшов на вулицю та відчинив біля ОСОБА_8 задні ліві двері, після чого відразу ж відбувся постріл. Вийшовши з автомобіля, виявили ОСОБА_11 біля автомобіля із раною на голові. Остання підтвердила також наявність у ОСОБА_8 мисливської рушниці. Подробиць пострілу, як то: місце, з якого він був здійснений, положення рушниці та обвинуваченого не пам`ятає.
Отже, потерпіла ОСОБА_10 та свідок ОСОБА_12 підтвердили наявність раптово виниклих неприязних відносин між обвинуваченим ОСОБА_8 та потерпілим ОСОБА_11 , які виникли з приводу суперечки між обвинуваченим та сестрою.
Показаннями свідка ОСОБА_8 (батька обвинуваченого) підтверджується, що 10 вересня 2016 року близько 22 год. син (обвинувачений) йому повідомив, що поранив зятя - ОСОБА_11 . Також показав, що наступного дня йому зателефонував син та повідомив, що заховав рушницю під ясенем на полі, а він іде здаватися в поліцію. Підтвердив, що у сина була мисливська рушниця марки «ИЖ-58».
Показаннями потерпілих ОСОБА_17 та ОСОБА_18 батьків потерпілого ОСОБА_11 , підтверджується, що 10 вересня 2016 року до них зателефонувала донька ОСОБА_19 та повідомила про загибель сина. Приїхавши на місце події побачили, що біля автомобіля марки «Volkswagen Golf» лежав мертвий син із вогнепальним пораненням голови. Свати (Сідорові) їм повідомили, що ОСОБА_20 із рушниці спричинив сину вогнепальне поранення, в результаті чого він загинув.
Показаннями свідка ОСОБА_13 , підтверджується, що 10 вересня 2016 року в с. Мала Стружка Новоушицького району в період часу з 22:00 до 23:30 від дружини та матері ОСОБА_21 довідався, що ОСОБА_16 поранив ОСОБА_11 . Пізніше зустрів також і ОСОБА_21 , який був дуже переляканий та повідомив йому, що поранив ОСОБА_11 . Прибувши на місце події, побачив лежачого на спині біля автомобіля ОСОБА_11 із вогнепальним пораненням голови. Підтвердив, що у ОСОБА_21 була мисливська рушниця.
Із показань свідка ОСОБА_14 вбачається, що їй відомо, що ОСОБА_11 вийшов з автомобіля і відбувся постріл. Також їй відомо, що у ОСОБА_21 була мисливська рушниця.
Показаннями свідка ОСОБА_22 фельдшера швидкої медичної допомоги, підтверджується, що о 22 год. 23 хв. 10 вересня 2016 року поступив виклик від жінки, яка дуже кричала. Після цього був дзвінок від обвинуваченого, який повідомив, що неподалік с.Мала Стружка Новоушицького району ненароком поранив чоловіка своєї сестри. Прибувши на місце події, оглянули потерпілого ОСОБА_11 , який лежав позаду автомобіля із вогнепальним пораненням голови, констатувала його смерть. Почувши про смерть ОСОБА_11 , обвинувачений втік з місця події.
Разом з тим, винуватість ОСОБА_8 у вчиненому підтверджується і об`єктивними доказами.
Так, даними протоколу огляду місця події від 11 вересня 2016 року та доданих до нього ілюстративних таблиць підтверджується, що на польовій дорозі сполученням с. Мала Стружка - с. Балабанівка Новоушицького району Хмельницької області на відстані 230 м від крайнього домоволодіння с.Мала Стружка біля автомобіля «Volkswagen Golf» з іноземною реєстрацією РСТ 36105 виявлено труп ОСОБА_11 зі слідами насильницької смерті (Т. 2, а.с. 8?21).
Відомостями із протоколу огляду місця події від 11 вересня 2016 року та доданих до нього ілюстративних таблиць підтверджується, що в урочищі «Ляшків хутір», що розташоване за межами с.Мала Стружка Новоушицького району Хмельницької області, під деревом виявлено та вилучено замотану в балонову куртку мисливську рушницю «ІжБ-46», 16 калібру, серії НОМЕР_1 (Т. 2, а.с. 28-33).
Вказана рушниця згідно з постановою слідчого від 11.09.2016 року визнана речовим доказом у даному кримінальному провадженні (Т. 2, а.с. 34).
Відповідно до висновків експертів № 138-Б від 28 вересня 2016 року та № 7/3.1/3.2:0008-2018 від 22 січня 10 травня 2018 року, рушниця, вилучена під час огляду місця події 11.09.2016 року, належить до категорії вогнепальної зброї є двоствольною гладкоствольною мисливською рушницею 16-го калібру, моделі «ІжБ-46», серії Ф, № 771, виробництва Іжевського механічного заводу та придатна для стрільби, що підтвердили у судовому засіданні експерти ОСОБА_23 та ОСОБА_24 (Т. 2, а.с. 106-111, Т. 3, а.с. 42-58).
Відомостями із власноручно написаної заяви ОСОБА_8 на ім`я начальника Новоушицького ВП Дунаєвецького ВП ГУНП в Хмельницькій області від 11 вересня 2016 року підтверджується, що обвинувачений здійснив постріл у голову ОСОБА_11 . Рушницю залишив у полі під деревом, що узгоджується із відомостями протоколу місця події від 11 вересня 2016 року щодо виявлення рушниці (Т. 2, а.с. 37-39).
Даними висновків судово медичної експертизи трупа ОСОБА_11 № 211 від 11 вересня 05 жовтня 2016 року та комплексної судово медичної експертизи №7/3.1/3.2:0008-2018 від 22 січня 10 травня 2018 року підтверджується заподіяння обвинуваченим ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_11 тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, у вигляді відкритої проникаючої черепно-мозкової травми, а саме: вогнепального проникаючого сліпого поранення голови із вхідною раною в лівій лобно-тім`яній ділянці з дефектом шкіри, одиночним наскрізним розривом та багаточисельними поверхневими надривами, які у вигляді ексцентрично-спрямованих променів відходять від країв цієї рани, із одним поширеним крововиливом на внутрішній поверхні м`яких тканин голови в лобній та тім`яній ділянках справа і зліва, з дірчастим переломом лівої тім`яної кістки та відходженням ліній переломів на задні і передні відділи кісток склепіння та основи черепа, з масивним руйнуванням та забоєм речовини головного мозку по ходу раневого каналу в лівій тім`яній та правій лобній частках, з уламковим переломом верхньої стінки правої очниці та синцем в ділянці правого ока, від отримання яких наступила смерть ОСОБА_11 на місці події (Т. 2 а.с. 95-98, Т. 3 а.с.42-58).
Такі висновки підтвердили в судовому засіданні експерти ОСОБА_25 та ОСОБА_26 .
Даними зазначених висновків та висновку судово медичної експертизи № 120-мк від 03 листопада 2016 року підтверджується і те, що тілесні ушкодження у ОСОБА_11 могли утворитись від однієї пробивної дії компактного (суцільного) дробового заряду, приведеного в рух газами пострілу здійсненого з близької дистанції із гладкоствольної зброї (Т. 2, а.с. 154-157).
Отже, тілесні ушкодження у ОСОБА_11 могли утворитись в результаті одного пострілу з двоствольної гладкоствольної мисливської рушниці 16-го калібру, моделі «ІжБ-46», серії НОМЕР_1 , виробництва Іжевського механічного заводу.
Враховуючи наявність, характер та локалізацію тілесних ушкоджень, виявлених при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_11 , напрямок раневого каналу від вхідної рани лівої лобно-тімяної ділянки голови, дірчастого перелому лівої тімяної кістки з ушкодженням лівої тімяної частки головного мозку, до ушкодження правої лобної частки, в якій виявлено войлочні пижі та металеві сторонні тіла, та перелому верхньої стінки правої очниці, експерти дійшли висновку, що раневий канал має напрямок зліва направо, ззаду наперед та зверху вниз.
Тілесні ушкодження, виявлені при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_27 , які характеризують відкриту проникаючу черепно-мозкову травму, в сукупності, оскільки утворились в єдиному механізмі травми, мають ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, які були небезпечними для життя в момент заподіяння та спричинили настання смерті, а тому мають прямий причинний зв`язок із настанням смерті.
Враховуючи наявність, характер та локалізацію тілесних ушкоджень у ОСОБА_11 , голова потерпілого в момент їх заподіяння мала бути повернута лівою боковою та дещо задньою частиною до травмуючого предмету (вогнепальної зброї).
Відповідно до висновків Хмельницького Науково дослідного експертно криміналістичного центру МВС України № 858 від 27 вересня 2016 року, № 859 від 04 жовтня 2016 року та комплексної судово медичної експертизи № 7/3.1/3.2:0008-2018 від 10 травня 2018 року на наданих на експертизу марлевих тампонах зі змивами з обличчя, лівої та правої руки ОСОБА_8 , а також бриджах та футболці, в яких він був одягнутий в момент події, виявлено продукти пострілу. На марлевих тампонах зі змивами з лівого та правого вух, а також шльопанцях залишків продуктів пострілу на момент дослідження не виявлено. Розташування продуктів пострілу на обох кистях ОСОБА_8 свідчить про те, що вогнепальна зброя розташовувалась перед ОСОБА_8 та ним здійснювався постріл (Т. 2, а.с. 127-134, 138-142, Т. 3, а.с. 42-58).
Із даних довідки інспектора з контролю за обігом зброї у сфері ДС Новоушицького ВП Дунаєвецького ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_28 вбачається, що мисливська рушниця «ІжБ-46», 16 калібру, серії НОМЕР_1 , з якої ОСОБА_8 здійснив постріл в потерпілого ОСОБА_11 , зареєстрована за обвинуваченим (Т. 2, а.с. 193).
Відомостями із висновку експерта № 631 від 09 листопада 2016 року підтверджено ті обставини, що ОСОБА_8 психічним захворюванням не страждає, не страждав таким і на момент вчинення інкримінованого йому злочину, а тому може та міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_8 в період вчинення злочину в стані тимчасового розладу душевної діяльності, іншого психічного розладу не знаходився та застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує. Таким чином, зазначеним висновком експерта підтверджено ту обставину, що відносно скоєного і на теперішній час ОСОБА_8 можна вважати осудним. (Т. 2, а.с. 197-198).
Наведені вище докази отримані у порядку, встановленому КПК України, підтверджують існування обставин, які відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема, подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб, наслідки вчинення кримінального правопорушення) та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, взаємоузгоджуються між собою, а відтак в силу положень ст.ст. 84, 85, 86 КПК України є належними, допустимими, достовірними.
Оцінивши наведені докази у своїй сукупності, колегія суддів дійшла обгрунтовного висновку про те, що ОСОБА_8 саме із мисливської рушниці «ІжБ-46», 16 калібру, серії НОМЕР_1 , яка була заряджена мисливськими набоями, спорядженими шротами «00000», здійснив постріл у голову потерпілого ОСОБА_11 , в результаті чого заподіяв останньому тяжкі тілесні ушкодження, які були небезпечними для життя в момент заподіяння, від отримання яких і наступила смерть ОСОБА_27 на місці події.
Разом з тим, суд обґрунтовано зазначив, що останній, здійснюючи постріл в голову потерпілого, діяв із непрямим умислом.
З урахуванням наведених доказів суд правильно кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 115 КК України, як умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (вбивство).
З такою кваліфікацією дій обвинуваченого погоджується апеляційний суд.

Доводи сторони захисту про те, що суд неправильно кваліфікував дії обвинуваченого, такі слід перекваліфікувати з ч. 1 ст. 115 КК України на ч. 1 ст. 119 КК України, оскільки обвинувачений вчинив вбивство через необережність, на увагу суду не заслуговують та спростовуються наведеними вище доказами, які були досліджені місцевим судом та частково апеляційним судом.

Під час проведення слідчих експериментів 12 вересня 2016 року та 23 листопада 2016 року обвинувачений ОСОБА_8 стверджував, що постріл із рушниці відбувся в той момент, коли ОСОБА_11 схопив її однією рукою за стволи і потягнув на себе. Рушниця склалася і відбувся постіл.

15 грудня 2017 року та 19 січня 2021 року ОСОБА_8 під час слідчих експериментів вказував, що постріл із рушниці відбувся внаслідок її удару об дах автомобіля.

Також, 19 січня 2021 року повідомляв, що спускові гачки могли зачіпитись за підголовник сидіння.

В апеляційному суді ОСОБА_8 показав, що рушниця зачіпилась об мотокосу, яка знаходилась в машині, і могла вистрілити самостійно, без нажиму на спусковий гачок.

Отже, під час проведення слідчих експериментів12 вересня 2016 року, 23 листопада 2016 року, 15 грудня 2017 року та 19 січня 2021 року та наданих показань ОСОБА_8 ствердив, що жодних зусиль для здійснення пострілу не прикладав, на спускові гачки не натискав, такий постріл відбувся випадково.

Однак, такі його пояснення повністю спростовуються дослідженими місцевим судом та апеляційним судом доказами.

Зокрема, даними висновків експертиз № 8 від 28 жовтня 2016 року та № 9 від 28 листопада 2016 року, підтверджується, що утворення вогнепального поранення в ділянці голови ОСОБА_11 за обставинах, на які вказав ОСОБА_8 під час слідчих експериментів 12 вересня 2016 року та 23 листопада 2016 року, із врахуванням напрямку раневого каналу зліва направо, ззаду наперед та зверху вниз, виключається (Т. 2 а.с. 175-180, 217-222).

Такі висновки підтвердив у судовому засіданні експерт ОСОБА_25 .

Із висновку комплексної судової експертизи № 7/3.1/3.2:0008-2018 від 10 травня 2018 року вбачається, що за зазначених у протоколах слідчих експериментів від 12 вересня 2016 року, 15 грудня 2017 року обставин, постріли без натиску на спускові гачки наданої на експертизу мисливської рушниці «ІжБ-46», 16 калібру, серії НОМЕР_1 не відбуваються.

Із висновків комплексних судових експертиз № 7/3.1/3.2:0008-2018 від 10 травня 2018 року та № СЕ-19/123-21/487-БЛ/3 від 31.03.2021 року, проведеної на підставі ухвали Хмельницького апеляційного суду від 12.12.2019 року, вбачається, що за зазначених у протоколах слідчих експериментів від 12 вересня 2016 року, 15 грудня 2017 року та 19 січня 2021 року обставин, постріли без натиску на спускові гачки наданої на експертизу мисливської рушниці «ІжБ-46», 16 калібру, серії НОМЕР_1 не відбуваються, в тому числі - з лівого ствола (Т. 3, а.с.42-58, Т. 4, а.с. 19-32).

Такі висновки експерти ОСОБА_29 , О.Шандига-Глушко, ОСОБА_30 підтвердили у місцевому та апеляційному суді.

Також, в судовому засіданні апеляційного суду 21 вересня 2021 року експерт ОСОБА_29 , роз`яснюючи свій висновок, пояснив, що при вказаних ОСОБА_8 обставинах постріл з рушниці не відбувається, оскільки для того, щоб відбувся постріл необхідно не лише рушницю скласти, а й натиснути на спускові гачки, приклавши до цього зусилля.

Разом з тим, експерт акцентував увагу на тому, що спускові гачки захищені спусковою скобою. Спускова скоба (запобіжна скоба) деталь зброї, що служить для запобігання випадковому натисканню на спусковий гачок, наприклад, при падінні. Отже, для здійснення пострілу необхідно просунути палець руки в отвір між спусковою скобою та спусковим гачком та приклавши немале зусилля, натиснути пальцем руки на спусковий гачок.

А тому, за обставин, які повідомляв ОСОБА_8 , постріл відбутись не міг.

З урахуванням наведених доказів доводи захисника про те, що ОСОБА_8 вчинив злочин з необережності, постріл відбувся без натискання на спусковий гачок, а від удару рушниці об стелю, підлогу, мотокосу, тощо, є необґрунтованими. Така обставина була перевірена як місцевим судом, так і апеляційним судом.

Посилання на те, що суд не первірив з якого саме ствола рушниці (правого чи лівого) було здійснено постріл у потерпілого, на увагу суду не заслуговують, враховуючи таке.

Так, відповідно до даних судової балістичної експертизи № 138-Б від 28.09.2016 року та комплексної судової експертизи № 7/3.1/3.2:0008-2018 від 10 травня 2018 року здійснити постріл з наданої на експертизу мисливської рушниці «ІжБ-46», 16 калібру, серії НОМЕР_1 з правого ствола без натиску на спусковий гачок неможливо. З лівого ствола без натиску на спусковий гачок постріл можливий: при падінні з висоти близько 1 м. на керамічну плитку, деревяну підлогу, грунт, а також при ударі задньою торцевою стороною до твердої амортизкуючої поверхні; при нанесенні ударів по різноманітних частинах зброї (стволах, колодці, ложі з прикладом, спусковій скобі).

Із висновку № СЕ-19/123-21/487-БЛ/3 від 31.03.2021 року вбачається, що за зазначених у протоколах слідчих експериментів від 15 грудня 2017 року та 19 січня 2021 року обставин (в тому числі внаслідок удару прикладом об стелю салону автомобіля) постріли без натиску на спускові гачки, наданої на експертизу мисливської рушниці «ІжБ-46», 16 калібру, серії НОМЕР_1 , в тому числі лівого, не відбуваються.

У судовому засіданні апеляційного суду експерт ОСОБА_31 підтвердив, що дах автомобіля не є твердою амортизуючою поверхнею, тому постріл при ударі прикладом до даху автомобіля самовільно, як вказував ОСОБА_8 , в тому числі лівого ствола, без натиску на спускові гачки, відбутись не міг.

Отже, з наведеного вбачається, що при вказаних ОСОБА_8 обставинах, постріл ні з правого, ні з лівого ствола без натиску на спусковий гачок відбутись не міг.

Доводи захисника про те, що на мисливській рушниці «ІжБ-46», 16 калібру, серії НОМЕР_1 не виявлено слідів пальців рук ОСОБА_8 , тому останній не міг здійснювати постріл шляхом натискання на спусковий гачок, не заслуговують на увагу суду, оскільки вищенаведеними доказами підтверджується, що постріл міг відбутися лише шляхом натискання на спусковий гачок.

Разом з тим, із висновків Хмельницького Науково дослідного експертно криміналістичного центру МВС України № 858 від 27 вересня 2016 року, № 859 від 04 жовтня 2016 року та комплексної судово медичної експертизи № 7/3.1/3.2:0008-2018 від 22 січня 10 травня 2018 року вбачається, що на наданих на експертизу марлевих тампонах зі змивами з обличчя, лівої та правої руки ОСОБА_8 , а також бриджах та футболці, в яких він був одягнутий в момент події, виявлено продукти пострілу. Розташування продуктів пострілу на обох кистях ОСОБА_8 свідчить про те, що вогнепальна зброя розташовувалась перед ОСОБА_8 та ним здійснювався постріл (Т. 2, а.с. 127-134, 138-142, Т. 3 а.с. 42-58).

Твердження про відсутність мотиву вбивства потерпілого, оскільки між між ним та обвинуваченим були дружні стосунки, є безпідставним.

Як вбачається із встановлених місцевим судом обставин, конфлікт між обвинуваченим ОСОБА_8 та потерпілим ОСОБА_11 виник раптово, з приводу словесної суперечки між ОСОБА_8 та дружиною потерпілого ОСОБА_11 ОСОБА_10 .

Це потерпіла ОСОБА_10 та свідок ОСОБА_12 підтвердили в судовому засіданні як місцевого, так і апеляційного суду.

Що стосується того, що під час досудового розслідування не було встановлено взаємного розташування травмуючого предмету, положення тіла потерпілого ОСОБА_11 в момент заподіяння йому тілесних ушкоджень, положення задніх лівих дверей автомобіля, біля яких знаходився обвинувачений, то вказане жодним чином не спростовує факту пострілу, здійсненого ОСОБА_8 в голову ОСОБА_11 при зазначених обставинах. Його вина у вчиненому доведена повністю.

Разом з тим, як вбачається із висновків комплексних судових експертиз № 7/3.1/3.2:0008-2018 від 10 травня 2018 року та № СЕ-19/123-21/487-БЛ/3 від 31.03.2021 року, по даним судово медичної експертизи трупа, за характером та локалізацією тілесних ушкоджень конкретно встановити положення потерпілого ОСОБА_11 в момент заподіяння йому тілесних ушкоджень неможливо. В момент заподіяння таких ОСОБА_11 міг перебувати у вертикальному або горизонтальному чи близьких до них положеннях Враховуючи наявність, характер та локалізацію тілесних ушкоджень у ОСОБА_11 , можна говорити, що в момент їх заподіяння голова потерпілого мала бути повернута лівою боковою та дещо задньою частиною до травмуючого предмету (вогнепальної зброї).

Згідно даних висновку судово медичної експертизи № 53 від 20.04.2018 року на одязі ОСОБА_11 виявлені бризки крові.

Наявність на одязі бризок та крапель, що скочуються, дають підстави вважати, що потерпілий ОСОБА_11 в момент заподіяння тілесних ушкоджень з більшою ймовірністю міг перебувати у вертикальному чи близькому до нього положенні. З урахуванням напрямку раневого каналу зліва направо, ззаду наперед та зверху вниз, голова потерпілого мала б бути нижчою від розташування вогнепальної зброї, що можливо при перебуванні потерпілого в сидячому або напівсидячому положенні, за умови знаходження потерпілого та обвинуваченого на одній площині.

В судовому засіданні апеляційного суду експерт ОСОБА_26 пояснила, що з урахуванням напрямку раневого каналу зліва направо, ззаду наперед та зверху вниз, постріл фактично відбувся зверху вниз, тобто обвинувачений та потерпілий не могли знаходитись на одному рівні, потерпілий мав бути нижче розташування ствола.

Отже, потерпілий перебував у сидячому чи напівсидячому положенні, а обвинувачений над ним. Голова потерпілого була повернута лівою боковою та дещо задньою частиною до травмуючого предмету (вогнепальної зброї).

Також, роз`яснюючи свій висновок, експерти ОСОБА_26 та ОСОБА_32 пояснили, що насправді вістань від рани до ствола була набагато більшою, ніж змодельована обвинуваченим під час слідчих експериментів (30 см та 70 см).

Інші доводи апеляційної скарги не можна визнати переконливими, оскільки вони не містять доказів, які б спростували висновки суду першої інстанції та впливали на законність судового рішення в частині доведеності вини обвинуваченого.

Колегія суддів, оцінивши належні, допустимі та достовірні докази в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, погоджується із висновком місцевого суду про те, що вина ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині (вбивстві), доведена повністю, а тому він підлягає покаранню за вчинене.

Підстав для перекваліфікації його дій на ч. 1 ст. 119 КК України апеляційним судом не встановлено.

Що стосується призначеного ОСОБА_8 покарання, то колегія суддів вважає, що при призначенні такого суд першої інстанції дотримався вимог ст. 65 КК України та визначив таке з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину та особи обвинуваченого.

Зокрема, судом правильно взято до уваги те, що ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні особливо тяжкого злочину, його підвищену суспільну небезпечність, обставини вчинення такого, наслідки, що настали у вигляді смерті ОСОБА_11 .

Враховано і особу винного, який вперше притягуєтьсядо кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні одну малолітню дитину, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, частково визнає вину у вчиненому.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання відсутні.

Потерпілі просили обвинуваченого суворо не карати.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що призначене ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі у мінімальних межах є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, тобто ґрунтується на вимогах закону.

Колегія суддів погоджується із видом та мірою призначеного обвинуваченому покарання.

За таких обставин, колегія суддів вважає вирок суду першої інстанції законним, обґрунтованим та вмотивованим, порушень норм закону, які могли б стати підставою для його скасування, апеляційним судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 426 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 лютого 2019 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника адвоката ОСОБА_9 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Касаційного Кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення апеляційним судом.

Головуюча: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4