ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.10.2021м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, кримінальне провадження № 521/13355/21 відносно:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Святогорівка Покровського (Добропілського) району Донецьої області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 громадянина України, не одруженого, раніше не судимого, з середньою-спеціальною освітою, на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу за контрактом на посаді старшого механіка-водія 2 розрахунку 1 реактивного артилерійського взводу 6 реактивної артилерійської батареї 2 реактивного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший матрос», -

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 410 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_7 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді старшого механіка-водія 2 розрахунку 1 реактивного артилерійського взводу 6 реактивної артилерійської батареї 2 реактивного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший матрос», будучи відрядженим для перевезення речового майна з військової частини НОМЕР_2 , яка знаходиться у АДРЕСА_2 до військової частини НОМЕР_3 , яка розташована у АДРЕСА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, всупереч інтересам військової служби, з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення за рахунок держави в особі військової частини НОМЕР_3 , в порушення вимог ст. ст. 1, 3, 6, 7, 8 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України», ст. ст. 3, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п.п. 13.15. Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України №300 від 16 липня 1997 року, маючи у зв`язку з виконанням обов`язків військової служби у відрядженні вільний доступ до військового майна, закріпленого за військовою частиною НОМЕР_3 , 30 вересня 2020 року приблизно о 22 годині, перебуваючи на території військового містечка № НОМЕР_4 , який знаходиться у АДРЕСА_4 , викрав інше військове майно, а саме: 40 ременів до штанів для військовослужбовців Збройних Сил України, які знаходились у кузові автомобіля КРАЗ моделі 5233 військовий номер НОМЕР_5 - вартістю 13 478, 80 (тринадцять тисяч чотириста сімдесят вісім гривень вісімдесят копійок), після чого, сховав викрадене майно у кабіні автомобіля КРАЗ моделі 5233 військовий номер НОМЕР_5 , а надалі, розпоряджаючись викраденим військовим майном на власний розсуд, 01 жовтня 2020 року, приблизно о 10 годині, виніс викрадене майно за межі вказаної військової частини та намагався його реалізувати через суб`єкта господарської діяльності ФОП « ОСОБА_8 », який здійснює свою діяльність у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_5 .
В подальшому, 12.10.2020 о 14 годині, під час спроби продажу ременів, незаконні дії ОСОБА_7 були зупиненні співробітниками Військової служби правопорядку та Служби безпеки України.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 , свою вину в скоєнні кримінального правопорушення при викладених у обвинувальному акті обставинах визнав повністю та заявив про щире каяття у вчиненому.
Роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що учасники судового засідання, у тому числі і обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин, у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності позиції обвинуваченого щодо визнання вини. Показання обвинуваченого судом визнані достовірними і такими, що узгоджуються з обставинами, викладеними у обвинувальному акті.
Викрадення військовослужбовцем іншого військового майна, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, суд кваліфікує за ч.3 ст.410 КК України.
При призначенні ОСОБА_7 покарання, суд керується загальними принципами призначення покарання, визначеними в ст.ст. 50, 65 КК України.
Суд визнає пом`якшуючою покарання обставиною щире каяття обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, активне сприяння органу досудового слідства у розкритті злочину.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 судом не встановлено.
Крім цього, при призначенні покарання ОСОБА_7 , суд приймає до уваги, що обвинувачений до кримінальної відповідальності притягується вперше, враховує, що він є учасником бойових дій, враховує позитивні дані, які характеризують його при проходженні військової служби.
Враховуючи ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, наведених даних про особу обвинуваченого та інших обставин справи в їх сукупності, враховуючи наявність пом`якшуючої вину обставини та відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також думку учасників судового засідання щодо призначення покарання, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_7 можливо без ізоляції від суспільства, у зв`язку із чим вважає доцільним призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком.
Під час проведення досудового розслідування був залучений судовий експерт, витрати на залучення якого складають 1029 гривень 72 коп. Зазначені витрати у відповідності вимог ст.122 КПК України відносяться до процесуальних витрат.
Частина 2 статті 124 КПК України передбачає, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст.100 КПК України, тому вважає за необхідне повернути їх до військової частини НОМЕР_3 .
Керуючись ст.ст. 369-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.410 КК України, на підставі якого призначити йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 років не скоїть нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього зобов`язання.
Згідно з положеннями ст. 76 КК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 наступні обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Контроль за поведінкою ОСОБА_4 покласти на орган з питань пробації за місцем фактичного проживання обвинуваченого.
Стягнути з ОСОБА_6 судові витрати, пов`язані з проведеною по справі експертизою у сумі 1029 гривень 72 коп.
Речові докази: 40 ременів до штанів для військовослужбовців Збройних Сил України - повернути до військової частини НОМЕР_3 .
На вирок може бути подана сторонами апеляція в Одеський апеляційний суд через Малиновський районний суд міста Одеси протягом тридцяти діб від дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_9