печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при скретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання директора ПрАТ «Троянівське» ОСОБА_3 про скасування арешту у кримінальному провадженні № 0000047,-

В С Т А Н О В И В:

До провадження слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання директора ПрАТ «Троянівське» ОСОБА_3 про скасування арешту у кримінальному провадженні № 0000047.
У вимогах даного клопотання суб`єкт звернення просить, скасувати арешт накладений ухвалою Рівненського міського суду, справа № 569/9385/20 від 02.12.2020 року у кримінальному провадженні № 0000047, а саме: на безготівкові грошові кошти в розмірі 2671539, 20 грн., які знаходяться на рахунку ПрАТ «Троянівське».
В обґрунтування вказаного клопотання особа, яка його заявила вказує, що у кримінальному провадженні № 0000047 відсутні підозрювані, обвинувачені, засуджені або юридичні особи, щодо яких здійснюється провадження. Крім того, матеріали не містять доказів розміру збитків завданих державним інтересам та стороною обвинувачення не надано жодного доказу того, що безготівкові грошові кошти на які накладено арешт можуть підлягати конфіскації як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи. Безготівкові кошти не відповідають вимогам речового доказу, відтак клопотання підлягає задоволенню, оскільки відсутні підстави для продовження заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт грошових коштів ПрАТ «Троянівське».
У судове засідання особа, яка звернулася із клопотанням не з`явилась, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлялась належним чином. Проте, адвокат подав заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги клопотання підтримав, просив задовольнити.

Прокурор у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Проте, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення клопотання заперечив, просив відмовити.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали, якими воно обґрунтовується, приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що постановою заступника Генерального прокурора ОСОБА_4 від 15.02.2021 року, здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000047 від 08.04.2020 за ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 357, ч. ст. 191 КК України доручено Головному слідчому управлінню Національної поліції України.
Ухвалою Рівненського міського суду, справа № 569/9385/20 від 02.12.2020 року у кримінальному провадженні № 0000047 накладено арешт, який полягає у забороні права розпорядження та користування на безготівкові грошові кошти в сумі 2671539, 2 грн., які знаходяться на рахунку ПрАТ «Троянівське», відкритому в ПАТ «Альфа-Банк».
Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Оскільки, при накладенні арешту колегія суддів вказувала на достатність підстав вважати, що майно, відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, та з метою збереження речових доказів, наявні підстави для накладення арешту на майно.

Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст. ст. 170-174 КПК України, та згідно ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Крім того, слідчий суддя вказував на те, що вищевказане майно є предметом вчинення кримінальних правопорушень та щодо нього може бути застосована конфіскація як вид покарання, оскільки санкція ч. 5 ст. 191 КК України передбачає обов`язкове покарання у виді конфіскації майна.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно з ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

З урахуванням наведеного слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про скасування арешту, оскільки він накладений обґрунтовано з метою забезпечення збереження речових доказів та з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Доказів, що в органу досудового розслідування відпала потреба у накладеному арешті, слідчому судді не надано.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-175, 309, 392, 532 КПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання директора ПрАТ «Троянівське» ОСОБА_3 про скасування арешту у кримінальному провадженні № 0000047 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1