УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2022 року м. Володимир

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

представника потерпілої особи - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Володимир-Волинського міського суду кримінальне провадження № 0000110 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Грушвиця, Рівненського району, Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, з професійно-технічною освітою, одруженого, громадянина України, українця, не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190, ч.1, 4 ст. 358 КК України,

встановив:
Досудовим розслідуванням встановлено, що 30.11.2015, точного часу не встановлено, ОСОБА_4 , знаходячись у приміщенні Управління соціального захисту населення Володимир-Волинської районної державної адміністрації, що по вул. Ковельській, 173, м. Володимир-Волинський, умисно, шляхом внесення неправдивих відомостей та завірення їх особистим підписом, підробив офіційний документ - декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, затверджену постановою Кабінету Міністрів України № 848 від 21.10.1995, в котрій у розділі 3 "Інформація про витрати на придбання майна, товарів або оплату послуг на суму, що перевищує 50 тис. гривень, які здійснені протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням житлової субсидії" особисто, письмово зазначив завідомо неправдиву інформацію про те, що протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням житлової субсидії, будь-яких витрат на придбання майна, товарів або оплату послуг на суму, що перевищує 50 тис. не здійснювалось, при цьому в дійсності, одним із зареєстрованих у житловому будинку членів сім`ї, а саме ОСОБА_6 , було 21.04.2015 придбано автомобіль марки ВАЗ 217030 (2008), вартістю 141540 грн.

Окрім цього, 30.11.2015, точного часу не встановлено, ОСОБА_4 , знаходячись у приміщенні Управління соціального захисту населення Володимир-Волинської районної державної адміністрації, що по вул. Ковельській, 173, м. Володимир-Волинський, діючи умисно, з корисливих мотивів, подав до даної установи з метою подальшого отримання субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, завідомо неправдивий документ - декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, затверджену постановою Кабінету Міністрів України № 848 від 21.10.1995, в котрій містилися завідомо неправдиві відомості про те, що протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням житлової субсидії, будь-яких витрат на придбання майна, товарів або оплату послуг на суму, що перевищує 50 тис. не здійснювалось, при цьому в дійсності, одним із зареєстрованих у житловому будинку членів сім`ї, а саме ОСОБА_6 , було 21.04.2015 придбано автомобіль марки ВАЗ 217030 (2008), вартістю 141540 грн, тобто свідомо використано завідомо підроблений документ.

Окрім цього, що 30.11.2015, ОСОБА_4 , з метою незаконного отримання субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення, керуючись єдиним продовжуваним умислом, ввівши в оману працівників Управління соціального захисту населення Володимир-Волинської районної державної адміністрації, шляхом приховування обставин, які відповідно до вимог п.п. 2 п. 14 м «Положення про порядок призначення та надання населенню субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 848 від 21.10.1995 року впливають на призначення і виплату субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, знаходячись у приміщенні Управління соціального захисту населення Володимир-Волинської районної державної адміністрації, що по вул. Ковельській, 173, м. Володимир-Волинський, при заповненні декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії від 30.11.2015, достовірно знаючи про те, що одним із зареєстрованих у житловому будинку членів сім`ї, а саме ОСОБА_6 , було 21.04.2015 придбано автомобіль марки ВАЗ 217030 (2008), вартістю 141540 грн., завідомо вказав неправдиві відомості, не зазначивши у розділі 3 даної декларації відомості про придбання вказаного транспортного засобу, внаслідок чого, шляхом обману, незаконно отримав субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг за період з 01.11.2015 по 31.10.2017 на загальну суму 34 644 грн. 95 коп., завдавши державі, в особі Управління соціального захисту населення Володимир-Волинської районної державної адміністрації, майнової шкоди на вказану суму.

Органом досудового розслідування вказані умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані, як підроблення іншого офіційного документа, який видається чи посвічується особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права з метою використання його підроблювачем, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України.

Також дії ОСОБА_4 кваліфіковані, як використання завідомо підробленого документа, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Крім того, дії ОСОБА_4 кваліфіковані, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Обвинувачений подав письмове клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження відносно нього за ч. 1 ст. 190, ч. 1, 4 ст. 358 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений клопотання підтримав повністю та просив клопотання задовольнити з підстав викладених у ньому.
Прокурор та представник потерпілої особи не заперечили щодо задоволення даного клопотання.
Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт та матеріали надані до нього, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності (п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України).
Згідно із п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд вправі прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, зокрема передбачених п. 1 ч. 2 ст. 284 цього Кодексу.
Пункт 2 ч. 1 ст. 49 КК України передбачає, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.
Разом із тим, у ч. 2 ст. 49 КК України передбачено, що перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду.
Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років (ч. 3 ст. 49 КК України).
Отже, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ст. 49 КК України та за наявності її згоди на закриття справи з відповідної підстави.
В підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє і не оспорює формулювання та характер пред`явленого йому обвинувачення, правову кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 190, ч. 1, 4 ст. 358 КК України відсутні будь-які сумніви у добровільності його позиції, а відтак діяння, яке поставлено обвинуваченому у провину, дійсно мало місце, вчинене ним, і отримало правильну кримінально-правову оцінку, що визнано самим обвинуваченим.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 190, ч. 1, 4 ст. 358 КК України, вчинені ОСОБА_4 30.11.2015 року.
Судом не було здобуто доказів щодо ухилення обвинуваченим від досудового слідства чи суду по даній справі, а також вчинення ним протягом цих строків, а саме з 2015 року по даний час нового кримінального правопорушення (злочину), а відтак перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності у розумінні ст. 49 КК України не зупинявся і не переривався.
Кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 190, ч. 1, 4 ст. 358 КК України, відповідно до ст. 12 КК України у редакції до 01 липня 2020 року відносилися до злочинів невеликої тяжкості, а після 01 липня 2020 року кримінальних проступків.
Таким чином, оскільки з часу вчинення обвинуваченим зазначених кримінальних правопорушень пройшло більше трьох років, то на час розгляду справи в суді закінчилися строки давності, визначені п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, після спливу яких настають наслідки, що передбачають звільнення обвинуваченої особи від кримінальної відповідальності.
Обвинуваченому судом відповідно до вимог ч. 3 ст. 285 КПК України були роз`яснені суть обвинувачення, підстави звільнення від кримінальної відповідальності та право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. Також йому роз`яснено судом, що закриття кримінального провадження з цих підстав не є закриттям кримінального провадження з реабілітуючих підстав.
В свою чергу, обвинувачений пояснив, що він цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень дав свою згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності і закриття кримінального провадження відносно нього з цих підстав.
З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що клопотання обвинуваченого слід задовольнити та звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі п.2 ч.1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінчення строків давності, а дане кримінальне провадження закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 284, 372, 376 КПК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, суд,
постановив:
Клопотання задовольнити.
Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190, ч.1, 4 ст. 358 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності.
Кримінальне провадження, внесене 18.03.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000110 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190, ч.1, 4 ст. 358 КК України закрити, у зв`язку із його звільненням від кримінальної відповідальності на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Речовий доказ матеріали справи про призначення житлової субсидії ОСОБА_7 залишити у матеріалах кримінального провадження.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий:/підпис/
Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.
Суддя ОСОБА_1