Березівський районний суд Одеської області
10.11.2021
Справа № 494/269/20
Провадження № 1-кс/494/768/21
У Х В А Л А
10 листопада 2021 року м. Березівка
Заявник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про розгляд його клопотання.
Представник заявника ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_3 , з`явився в судове засідання, надав пояснення на підтримку поданого клопотання про скасування арешту майна.
Слідчий, будучи належним чином повідомлений про час, дату і місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, заперечив щодо зняття арешту, зазначив, що на даний час тривають слідчі дій та остаточне рішення по справі не прийнято.
Прокурор в судове засідання не з`явився, подав заяву в якій зазначив, що досудове розслідування не завершене, остаточне процесуальне рішення не прийняте, а відтак заперечив проти задоволення клопотання про скасування арешту майна.
Встановлено згідно матеріалів кримінального провадження, що в ході проведення досудового розслідування була проведена трасологічна експертиза ідентифікаційних номерів кузова та двигуна автомобіля марки «КІА» моделі «CARNIVAL» н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, 2002 року випуску, з надання висновку експерта №21-4178 від 18.08.2021 року та судово-технічна експертиза документів, а саме свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на вказаний автомобіль з наданням висновку експерта №20-2127/2128 від 19.05.2020 року. Вказані експертизи були проведені за дорученням начальника сектору дізнання Березівського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 експертами Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.
Відповідно до положень ч.1ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Статтею 1 протоколу 1Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Згідно зіст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Обмеження права користування, володіння чи розпорядження власністю може бути лише обмежене Законом і має бути виправданим для кожного випадку окремо.
Будь-яке втручання у те чи інше право особи право повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи, зокрема необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу, бо необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52), тобто іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98), оскільки у справі "Бакланов проти Росії" (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі "Фрізен проти Росії" (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу "законності" і воно не було свавільним, а у справі "Ізмайлов проти Росії" (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) ЄСПЛ встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має не становити "особистий і надмірний тягар для особи".
Таким чином, гарантія від втручання з боку держави та інших (третіх) осіб у здійснення власником своїх повноважень, перешкоджання перспективі протиправного позбавлення власника його майна, недопустимість дій, які суперечать інтересам власника, можливість захисту зазначеного права становить зміст принципу недоторканності (непорушності) права власності.
За змістом положень ст.2 КПК України, при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Окрім того, статтями 7,16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Враховуючи, що у кримінальному провадженні, в рамках якого було накладено арешт на автомобіль та на оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, фактичним володільцем якого є ОСОБА_4 , вже проведено ряд необхідних слідчих дій з автомобілем та оригіналом свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, будь-які слідчі дії з зазначеним майном з 18.08.2021 року не проводяться, а відтак слідчий суддя дійшов висновку, що є підстави для задоволення клопотання та скасування арешту автомобіля марки «КІА» моделі «CARNIVAL» н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, 2002 року випуску, без зазначення номеру рами та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на вказаний автомобіль.
Керуючись ст.174 КПК України,
Клопотання задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1