ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/579/21 Справа № 705/3098/21 Категорія: 537 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 вересня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:
прокурора засудженого в режимі відеоконференції з ДУ «Старобабанівська ВК № 92» представника ДУ «Старобабанівська ВК № 92»ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21 липня 2021 року про відмову у задоволенні клопотання ДУ «Старобабанівська виправна колонія № 92» про умовно - дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 ,-

в с т а н о в и л а :

Начальник ДУ «Старобабанівська ВК № 92» за погодженням з головою спостережної комісії при Уманській районній державній адміністрації звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 у якому зазначив про те, що останній своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а тому заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі.

21.07.2021 ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області відмовлено в задоволенні клопотання начальника ДУ "Старобабанівська ВК № 92" про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 .

Не погоджуючись з ухвалою суду, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просив переглянути ухвалу місцевого суду та ухвалити нову ухвалу.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що за період відбування покарання він став на шлях виправлення, працевлаштувався, сумлінно відносився до поставлених завдань, мав позитивну характеристику та два заохочення, і в нього відсутні стягнення. Крім того, отримані ним кошти було відраховано в рахунок погашення заборгованості, які було стягнуто по вироку суду, а тому вважає, що його можливо звільнити умовно-достроково.

Заслухавши суддю-доповідача, думку засудженого ОСОБА_7 та представника ВК №92 ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу, та просили її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги засудженого, вивчивши матеріали клопотання, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 - умовно-дострокове звільнення має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених, а також - для попередження здійснення нових злочинів. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст. 81 КК України). Рішення в питанні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання можна приймати лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого, з`ясування питання про ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, про його участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його намірів на майбутнє, зокрема, наявності бажання і реальної можливості залучення до праці при поверненні додому, тощо.

Сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, порушень правил внутрішнього розпорядку, а й активна форма його поведінки: активна участь у суспільному житті колективу і сумлінне ставлення до громадських доручень, підвищення свого загальноосвітнього рівня, сумлінне ставлення до навчання, праці, визнання вини у вчиненому злочині, тощо.

Дослідивши обставини справи, колегія суддів приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_7 , відбуваючи покарання у виді позбавлення волі, поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення.

Так, ОСОБА_7 засуджений за ч.1 ст. 121 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано до покарання за цим вироком невідбуте покарання за вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 01.03.2016 та призначено йому остаточне покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання: 10.02.2018, кінець 10.03.2023.

ОСОБА_7 відбув 2/3 строку покарання. Під час перебування в ДУ «Київський слідчий ізолятор» м. Київ характеризувався посередньо, до суспільно-корисної праці не залучався, заохочень не мав. Режим утримання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався.

Відбував покарання в БВК № 85, за період відбування покарання характеризувався посередньо. До суспільно-корисної праці не залучався, заохочень не мав. Режим утримання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався.

З 11.12.2020 відбуває покарання в ДУ «СВК № 92». За період відбування покарання характеризується позитивно. Режим відбування покарання не порушує, стягнень не має. Працевлаштований на виробництві установи каменотесом на виїзному об`єкті «Граніт», до праці ставиться сумлінно та старанно. Один раз заохочувався правами начальника установи. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом, спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має завжди охайний зовнішній вигляд, дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням, виконує законні вимоги персоналу установи. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок, до виконання робіт по благоустрою установи відноситься з розумною ініціативою, не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу за напрямком «Творчість» та самодіяльних організацій. Бере активну участь у суспільно-корисному житті відділення. За характером спокійний, врівноважений.

Має заборгованість за вироком суду на користь держави витрати за проведення судових експертиз у розмірі 12322, 83 грн, але з державної виконавчої служби документи про примусове стягнення коштів не надходили.

Має передбачені законодавством заохочувальні норми законодавства:

- ДСР 20.10.2019. комісією від 20.03.2020 відмовлено в переведенні до дільниці соціальної реабілітації (ДСР);

- заміна покарання більш м`яким 25.08.2020. Комісією від 27.08.2020 відмовлено в переведенні до ДСР.

Наведене дає підстави вважати, що поведінку засудженого ОСОБА_7 в період відбування покарання в ДУ "Старобабанівська виправна колонія №92» не можна назвати в цілому сумлінною.

Як вбачається з матеріалів справи, в період відбування покарання в ДУ «СВК № 92» ОСОБА_7 мав лише одне заохочення, інших даних про заохочення матеріали справи не містять, а тому доводи апелянта про те, що він мав два заохочення є неприйнятними.

В матеріалах справи відсутні дані про відшкодування процесуальних витрат у сумі 12322,83 грн., як про те зазначає апелянт в своїй апеляційній скарзі.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, двічі звільнявся від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, однак в період іспитового строку вчиняв нові кримінальні правопорушення, 04.07.2014 звільнявся від відбування покарання на підставі ЗУ «Про амністію у 2014 році» та 14.09.2011 - умовно достроково, однак належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та продовжив вчиняти кримінальні правопорушення, що свідчить про відсутність підстав для його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що на даний час ОСОБА_7 не довів свого виправлення, оскільки його сумлінна поведінка та ставлення до праці за весь період відбутого покарання не носять системного характеру та не дають правових підстав для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не погоджується з доводами засудженого про те, що він поведінкою довів своє виправлення і заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, оскільки це спростовується наведеними вище фактичними даними.

Колегія суддів вважає, що підстави для скасування ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21 липня 2021 року, яка є законною та обґрунтованою, - відсутні.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. 404, 407, 537 КПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а :

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21 липня 2021 року про відмову у задоволенні клопотання ДУ «Старобабанівська виправна колонія № 92» про умовно - дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 , залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді