Провадження № 1-кп/947/1246/21
УХВАЛА
29.12.2021 м.Одеса

Колегія суддів Київського районного суду м.Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду питання доцільності подальшого тримання під вартою обвинуваченої у кримінальному провадженні №0000511 від 01.07.2021 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м.Київа, громадянка України, українка, з середньо-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштована, не одружена, позбавлена батьківських прав, раніше судима 27.01.2021 Святошинським районним судом м.Києва за ч.2 ст.309 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнена від відбуття покарання з випробуванням іспитовий строк 1 рік, зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора Київської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 та її захисника адвоката ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченої під вартою.
Прокурор звернувся до суду із письмовим клопотанням про продовження строків тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_5 , оскільки щодо неї є обґрунтоване обвинувачення у вчиненні в період іспитового строку особливо тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає позбавлення волі на строк до 12 років, а також наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачена може здійснити дії, спрямовані на спроби переховуватися від суду з метою уникнення покарання, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню або вчинити новий злочин, оскільки обвинувачена офіційно не працевлаштована, не має стійких соціальних зв`язків, притягувався до відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, не має постійного місця мешкання в Одесі та Одеській області.

Адвокат ОСОБА_7 заперечила проти продовження запобіжного заходу у виді триманні під вартою, оскільки ризики не доведені, обвинувачення не обґрунтоване, ОСОБА_5 має дитину, постійне місце мешкання, а отже соціальні зв`язки та не має намірів ухилятися від суду. Тому, запобіжного заходу у виді домашнього арешту буде достатньо.
Обвинувачена ОСОБА_5 підтримала позицію свого захисника.

Прокурор заперечив проти задоволення клопотання захисника.

Суд вислухавши думку учасників кримінального провадження дійшов висновку про те, що необхідно продовження щодо обвинуваченої ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою. При цьому суд виходить з наступного.

Під час досудового розслідування та розгляду справи в суді щодо ОСОБА_5 був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою із правом внесення застави.

З обвинувального акту і доданих до нього матеріалів вбачається, що на обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк, зібрані певні докази, які суд ще не досліджував.

Відповідно до ст.177 КПК України суд вважає доведеною наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачена, з огляду на тяжкість покарання, яке їй загрожує у випадку доведеності її вини:

може здійснити дії на спроби переховування від суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки вона не має офіційного джерела прибутку, міцних соціальних зв`язків, оскільки шлюб розірваний, вона позбавлена батьківських прав, раніше судима за умисне кримінальне правопорушення;

може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, з огляду на тяжкість покарання, яке їй загрожує у випадку доведеності її вини, оспорювання обвинувачення;

може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки раніше притягувалася до кримінальної відповідальності за вчинення умисного кримінального правопорушення, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення в період іспитового строку, а також через суспільну небезпечність розповсюдження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів.

Суд, обговоривши з учасниками кримінального провадження можливість застосування інших менш суворих запобіжних заходів, враховуючи доведені ризики, обставини кримінального провадження, його суспільний інтерес, данні про особу обвинуваченої, дійшов висновку про те, що інші менш суворі види запобіжних заходів, окрім застави, не зможуть забезпечити мети заходів забезпечення кримінального провадження, досягнення якої вимагається Національним законодавством, що узгоджується з Рішенням ЄСПЛ «Лопатін і Медведський проти України».

Враховуючи положення ч.3 ст.183 КПК України, а також обставини вчиненого кримінального правопорушення, беручи до уваги, що злочин вчинено без застосування насильства, суд вважає за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченою обов`язків, передбачених КПК України, в розмірі визначеному ухвалою слідчого судді.

З огляду на викладене підстав для зміни запобіжного заходу на даний час не вбачається.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.331, 182, 183, 194, 197, 369-372 КПК України, ст.29 Конституції України, ст.ст.5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, суд -

ПОСТАНОВИВ:
Продовжити строки тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_5 на строк 60 днів. Строк дії запобіжного заходу закінчується 27.02.2022.
Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченою ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 100000 (Сто тисяч) грн.

Обвинувачена або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу. Обвинувачена звільняються з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на обвинувачену ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України строком на 2 місяця після її звільнення:

1) прибути до суду на виклик;

2) не відлучатися з м.Одеси без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця мешкання, роботи, навчання та номерів телефонів.

Роз`яснити обвинуваченій, що відповідно до ч.ч.8, 10, 11 ст.182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачена, будучи належним чином повідомленою не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на неї при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу. Застава внесена обвинуваченою, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за згодою заставодавця.

Відмовити стороні захисту в задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт з мотивів викладених в описовій частині ухвалі.

Копію ухвали після її оголошення негайно вручити обвинуваченій та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Копію ухвали щодо обвинуваченої відправити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Головуючий ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_3

ОСОБА_2

ОСОБА_1