Справа № 289/2107/20
Номер провадження 1-кп/289/9/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2022 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1
секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю прокурора - ОСОБА_4
потерпілого - ОСОБА_5
обвинуваченого - ОСОБА_6
захисника - адвоката ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Радомишль кримінальне провадження №0000371 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 жовтня 2020 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нова Борова Володарськ-Волинського району Житомирської області, українця, громадянина України, освіта середня-технічна, одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, офіційно не працює, зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , в силу статті 89 КК України раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, висунуте ОСОБА_6 визнане судом доведеним
02 жовтня 2020 року близько 21 години 00 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в будинку по АДРЕСА_1 , з мотивів особистих неприязних відносин, в ході раптово виниклого конфлікту, на ґрунті спільного розпивання спиртних напоїв з ОСОБА_8 , маючи умисел на спричинення йому тяжких тілесних ушкоджень, взявши зі столу кухонний ніж, умисно наніс ОСОБА_9 в ділянку розташування життєво важливих органів та черевну порожнину два удари.
В результаті умисних злочинних дій ОСОБА_10 заподіяв ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення грудної клітки зліва, рани нижньої долі лівої легені, пошкодження міжреберного м`яза, артерій на рівні 7,8 міжребер`я, які мають ознаки тяжкого ступеню важкості, що є небезпечними для життя і знаходяться в прямому причинному зв`язку зі смертю.
Таким чином, ОСОБА_6 діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи настання особливо тяжких наслідків та свідомо бажаючи їх настання, протиправно заподіяв тяжкі тілесні ушкодження, що спричинило смерть ОСОБА_11 .
Вказані встановлені судом обставини підтверджуються показами потерпілого, свідків, письмовими доказами, дослідженими безпосередньо судом в судовому засіданні, які є належними та допустимими.

Пояснення учасників кримінального провадження
Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав у повному обсязі.

Будучи допитаним в судовому засіданні пояснив, що із потерпілим був в дружніх відносинах, оскільки дружили з дитинства. ОСОБА_8 багато разів просив його взяти на роботу. ОСОБА_6 02.10.2020 року зателефонував ОСОБА_8 і запропонував роботу. В цей день вони їздили до дочки ОСОБА_6 щоб допомогти зробити ремонт і протягом дня постійно вживали спиртні напої. Однак, дочка не дозволила робити ремонт та попросила приїхати іншим разом. ОСОБА_6 разом з ОСОБА_8 повернулися в с. Потіївка до домівки ОСОБА_6 , де в той час дружина накрила їм на стіл і сама пішла з дому, а вони продовжили вживати спиртні напої. В подальшому в ОСОБА_8 задзвонив телефон і після розмови він кудись поїхав на велосипеді. Далі ОСОБА_6 задрімав, проснувся тоді коли до нього підійшов ОСОБА_12 . Що робив потім не пам`ятає. Через деякий час прокинувся, дістав з холодильника ковбасу і почав нарізати її, а в цей час на нього хтось навіс зі спини, в нього підкосилися ноги і все те що він нарізав впало на підлогу. Як виявилось це був ОСОБА_8 , який навіс над головою ОСОБА_6 , який злякався і не зрозумівши на той час, що це, почав відштовхувати його, як він це робив не пам`ятає. Після цього ОСОБА_8 посміхнувшись, вийшов на вулицю. Ударів ножем потерпілому не заподіював. В той час ОСОБА_6 продовжив вживати спиртне. Через деякий час вийшовши на вулицю він побачив, що в дворі лежав ОСОБА_8 з велосипедом. Підійшовши до нього побачив, що ОСОБА_8 сопів і його рука була в крові. Злякавшись він побіг викликати швидку допомогу і поліцію. Від поліції він дізнався, що в ОСОБА_8 було два ножових поранення.

Відповідаючи на запитання учасників процесу, пояснив, що пояснення дані ним на нагрудну камеру працівника поліції давав під тиском самих працівників поліції. Так само під тиском був проведений і слідчий експеримент за його участі.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що його покійний брат ОСОБА_8 в той день поїхав до ОСОБА_6 десь біля 15:00 год., потім вони вдвох поїхали до сусіднього села Моделів, де проживає дочка ОСОБА_6 , начебто робити ремонт. Зі слів дочки вони розпивали спиртні напої і сперечалися. Коли повернулися до дому до ОСОБА_6 то брат хотів на своєму велосипеді їхати до себе дому, а ОСОБА_6 , по розповідям людей, не випустив ОСОБА_8 із подвір`я та вдарив його ножем 2 рази.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснила, що 02 жовтня 2020 року ОСОБА_6 та ОСОБА_8 приїхали до неї до дому, щоб прорізати в будинку вікно, але приїхали вони вже пізно і були в стані алкогольного сп`яніння, тому в цей день нічого не робили. Також свідок ОСОБА_13 пояснила, що у неї ніхто спиртних напоїв не розпивав. ОСОБА_8 з приводу того, що вони не будуть робити того дня ремонт виразився нецензурними словамиі чоловік свідка попросив ОСОБА_8 вийти з будинку щоб не лякати дітей. Суперечок між ОСОБА_6 і ОСОБА_8 , як стверджує свідок, не було. Вони повідомили, що приїдуть завтра робити ремонт та залишивши свої інструменти поїхали до дому.

Аналогічні покази надав свідок ОСОБА_14 .

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показав, що проживає у ОСОБА_6 протягом трьох років. На той час у свідка була травма ноги тому він більшість часу лежав у літній кухні, де і проживав. В будинку проживав ОСОБА_6 з дружиною. Того дня ОСОБА_6 приблизно в 10 годин ранку дзвонив до ОСОБА_8 з проханням прийти до нього. Коли ОСОБА_8 прийшов то він з ОСОБА_6 поїхали в с.Моделів. Коли вони приїхали вже було темно. Вони на протязі 2 годин сиділи в будинку. Жінка ОСОБА_6 пішла і в будинку залишився ОСОБА_6 та ОСОБА_8 . Через деякий час ОСОБА_8 з велосипедом пішов до дороги. Після того свідок на костилях пішов з літньої кухні до будинку, він побачив, що ОСОБА_6 сидів на стільцю в стані сильного алкогольного сп`яніння. Приблизно через дві години свідок розповів, що почув як впав велосипед з ОСОБА_8 на подвір`ї, і він почув стогін. Пізніше ОСОБА_6 підійшов до літньої кухні і покликав свідка, просив допомогти по телефону викликати чи швидку, чи поліцію. Свідок показав, що ОСОБА_6 був переляканий, з його слів, як побачив на ОСОБА_8 кров. На запитання свідка, ОСОБА_6 відповів, що не знає чи це він його вдарив чи не він.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 надала суду наступні покази. 02 жовтня 2020 року її чоловік ОСОБА_6 попросив ОСОБА_8 поїхати з ним до дочки в с. Моделів та допомогти прорізати в її будинку вікно. Вони поїхали десь о п`ятій вечора до дочки. ОСОБА_6 та ОСОБА_8 були в стані алкогольного сп`яніння. По їх приїзду від дочки свідок приготувала їм вечерю і пішла з дому. Десь через 10 хв. ОСОБА_8 вийшов з подвір`я з велосипедом і поїхав в напрямку центру села. Коли свідок повернулася до дому то побачила, що біля їх дому була «швидка допомога», а ОСОБА_8 лежав на подвір`ї біля гаража і йому надавали допомогу. Коли ОСОБА_8 повернувся до їхнього будинку їй не відомо. ОСОБА_6 повідомив їй, що не знає, що саме трапилось із ОСОБА_8 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 пояснила, що вона поживала в одній квартирі з ОСОБА_8 приблизно дев`ять місяців. Про те, що сталося, і де був на той час ОСОБА_8 свідок дізналася віл працівників «швидкої допомоги».

Докази, які підтверджують висунуте ОСОБА_6 обвинувачення
Не зважаючи на не визнання ОСОБА_6 своєї вини його вина у інкримінованому злочині, окрім показань потерпілогота показань свідків повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Витягом з ЄРДР зі змісту якого слідує, що на підставі заяви ОСОБА_17 , згідно якої він наніс один удар ножем ОСОБА_8 внаслідок якого останній помер у лікарні, відомості про вчинення злочину було внесено 02.10.2020 року з правовою кваліфікацією дій за ст.121 ч.2 КК України (а.с. 76).

Згідно протоколу затримання ОСОБА_6 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення від 03.10.2020 року ОСОБА_6 був затриманий 03.10.2020 року о 00 годині 20 хвилин в порядку ст.208 КПК України, як підозрюваний у вчиненні кримінального правопорушення, заяв та зауважень з приводу свого затримання не заявляв. (а.с.85-86).

Протоколом огляду господарства ОСОБА_6 в с.Потіївка від 02.10.2020 року (а.с.174-186, 201) із фототаблицею до нього, в ході якого оглянуто місце події та вилучено одяг потерпілого, а саме светр з двома отворами в районі грудей та живота, чоловічу куртку чорного кольору та три кухонні ножі.

Постановою слідчого від 03.10.2020 року вилучені речі визнані по справі речовими доказами (а.с.82).

Лікарським свідоцтвом про смерть №2058 від 04.10.2020 року, згідно якого причиною смерті ОСОБА_8 є травматичний гемопневматоракс (а.с.78-81).

Висновком експерта № 149 від 04.10.2020 року (а.с.79-81), яким встановлено, що причиною смерті ОСОБА_8 згідно записів медичної документації та судово-медичної експертизи трупа, являється проникаюче колото різане поранення грудної клітини з пошкодженням лівої легені, яке ускладнилось внутрішньою кровотечею, що зумовило зупинку серцевої діяльності, дихання та функцій центральної нервової системи.

При судово-медичному дослідженні трупа виявлено тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення грудної клітки зліва, рани нижньої долі лівої легені, пошкодження міжреберного м`яза, артерій на рівні 7,8 міжребер`я, які мають ознаки тяжкого ступеню важкості, що є небезпечними для життя і знаходяться в прямому причинному зв`язку зі смертю.
Дані ушкодження виникли від проникаючої дії колюче-ріжучого предмету.
При судово-токсикологічному дослідженні у крові виявлено спирт етиловий в концентрації 3,34 % що відносно до живої особи відповідало би тяжкому ступеню алкогольного отруєння.
Відеозаписом з нагрудної камери інспектора сектора реагування патрульної поліції Радомишльського ВП Коростишівського ВП ГУ НП у Житомирській області, ОСОБА_18 , на якому зафіксовано пояснення ОСОБА_6 безпосередньо після вчинення злочину, в яких він неодноразово повторює про те, що двічі завдав ударів ножем ОСОБА_8 в область грудної клітини та живота.

Відеозапис згідно рапорту (а.с.188) від 03.10.2020 року долучено до матеріалів кримінального провадження на CDR диску та постановою слідчого від 03.10.2020 року визнано по справі речовим доказом.

Вказаний доказ є належним та допустимим в силу положень ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», згідно якої, поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, фото- і відеотехніку, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, з метою запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 03.10.2020 під час якого ОСОБА_6 показав яким чином він заподіяв потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження, зазначивши що удар не наносив, а лише намагався відштовхнути останнього від себе, і поранення заподіяв випадково, оскільки ніж був у нього в руці.

Суд як доказ винуватості ОСОБА_6 враховує протокол проведення слідчого експерименту за його участю, в присутності захисника, оскільки матеріали провадження містять достатні підстави для висновку про те, що протокол слідчого експерименту від 03 жовтня 2020 року відповідає вимогам кримінального процесуального закону, зокрема статей 104, 105 КПК, а саму слідчу дію проведено за правилами, передбаченими ст. 240 КПК України.

Безпідставними є твердження, викладені в клопотанні захисника про те, що протокол слідчого експерименту є недопустимим доказом через те, що зазначена слідча (розшукова) дія проведена з порушенням вимог ст. 233 КПК України, а саме за відсутності одного з понятих та під тиском на ОСОБА_6 працівників поліції.

За встановленим кримінальним процесуальним законом порядком, належна правова процедура проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного містить низку процесуальних гарантій, дотримання яких виключає обґрунтовані сумніви щодо правомірного отримання відомостей від суб`єкта за відсутності протиправного тиску на підозрюваного, обвинуваченого, за його волею та вільним волевиявленням, за умов усвідомлення ним права мовчати і не свідчити проти себе, забезпечення права на захист і правову допомогу, справедливості кримінального провадження в цілому.

До системи таких гарантій належить також участь понятих, здійснення безперервного відеозапису слідчої (розшукової) дії, як складові судового контролю за дотриманням засад кримінального провадження, детальне і ґрунтовне роз`яснення прав та процесуальних наслідків участі особи в проведенні слідчого експерименту тощо.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису слідчого експерименту видно, що відеозапис відбувався безперервно. В проведенні слідчого експерименту приймав участь захисник, ОСОБА_6 були роз`яснені його права, покази він давав послідовно та вказав ніж, яким він заподіяв удар потерпілому. За результатами проведеного слідчого експерименту складено протокол, який підписано без зауважень учасниками та двома понятими.

Така позиція в повній мірі узгоджується з правовим висновком Об`єднаної палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 14 вересня 2020 року у справі № 740/3597/17.

Вина ОСОБА_6 також доводиться Постановою слідчого про визнання об`єктів, вилучених під час огляду, речовими доказами від 03.10.2020 року з якої вбачається, що було проведено слідчий експеримент з ОСОБА_6 в ході якого він добровільно видав кухонний ніж. Зі слів ОСОБА_6 даним ножем він наносив удари по тілу ОСОБА_8 (а.с.103).

Висновком судово-медичної (медико-криміналістичної) експертизи №198-МК від 23.10.2020 року встановлено, що на верхньому одязі потерпілого ОСОБА_8 , виявлено по два наскрізних пошкодження, які утворилися від неодноразової проникаючої дії колючо-ріжучого предмету, який мав лезо та обух. Дані пошкодження могли утворитися від дії клинка ножа №1, який був представлений на дослідження та наданий ОСОБА_6 під час слідчого експерименту. (а.с.154-160).

Висновки судово-медичної (медико-криміналістичної) експертизи узгоджуються із поясненнями ОСОБА_6 щодо кількості та локалізації ударів заподіяних потерпілому ОСОБА_8 зафіксованими на нагрудну камеру поліцейського та під час слідчого експерименту і підтверджують, що ножові поранення були заподіяні ножем, на який ОСОБА_6 вказав під час проведення слідчого експерименту.

Протоколом пред`явлення для впізнання від 03.10.2020 року згідно якого, вилучені під час огляду місця події в будинку ОСОБА_6 три ножа, були пред`явлені йому для впізнання з приводу чого він зазначив, що ножа яким він заподіяв тілесні ушкодження потерпілому серед представлених ножів не має, що також узгоджується із висновком судово-медичної (медико-криміналістичної) експертизи №198-МК від 23.10.2020 року.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 294-2020 від 03.11.2020 року ОСОБА_6 , на даний час та на момент вчинення інкримінуємого йому злочину міг усвідомлювати значення своїх дій та керуватися ними. По своєму психічному стану не потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру (а.с.165-167).

З урахуванням викладеного, досліджені в ході судового слідства всі докази об`єктивно поєднуються між собою і підтверджують винність ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

Невизнання обвинуваченим своєї вини та надані ним покази суд розцінює як один із способів захисту з метою уникнення передбаченої законом відповідальності.

Проаналізувавши всі зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази, які є допустимими, належними та достовірними, є логічними і послідовними, узгоджуються між собою та не викликають сумнівів у їх достовірності в своїй сукупності, поза розумним сумнівом доводять причетність обвинуваченого до вчинення злочинних дій.

Отже, суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_6 в інкримінованому йому злочині і кваліфікує його дії за ч.2 ст.121 КК України, як спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_8 , тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечногодля життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

Мотиви призначення покарання, а також мотиви прийняття рішення щодо речових доказів, судових витрат та запобіжного заходу
Відповідно до статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Загальновизнано та міститься в роз`ясненнях п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003р. №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", що відповідно до ст.65 ч.1 п.1 Кримінального кодексу України суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Виходячи із принципів співмірності й індивідуалізації таке покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , згідно ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_6 , згідно ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Своєї вини у вчиненому злочині обвинувачений ОСОБА_6 не визнав, у вчиненому не розкаявся.

Як особа ОСОБА_6 характеризується посередньо, ніде не працює, одружений, на спеціалізованих медичних обліках не перебуває. Раніше притягувався до кримінальної відповідальності, однак в силу положень статті 89 КК України судимості погашенні та особа вважається раніше не судимою.
Обираючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини справи та причини, внаслідок яких вчинено злочин, особу обвинуваченого і його ставлення до вчиненого злочину, відсутність пом`якшуючих та наявність обтяжуючих покарання обставин, думку потерпілого та вважає, що виправлення ОСОБА_6 не можливо без ізоляції від суспільства.

Вид та розмір покарання обирається в межах санкції частини статті закону, який передбачає відповідальність за вчинений злочин, що буде справедливим, співмірним вчиненому, достатнім та необхідним для попередження вчинення обвинуваченим нових злочинів.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Цивільний позов по справі не подавався.

Процесуальні витрати на залучення експерта відсутні.
Запобіжний захід на час винесення вироку не обирався. В той же час, суд вважає, що обвинуваченому слід обрати запобіжний захід до набрання вироком законної сили у виді цілодобового домашнього арешту.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368,373,374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначити йому покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі.

Зарахувати ОСОБА_6 в строк відбуття покарання час затримання в порядку ст. 208 КПК України з 03.10.2020 по 05.10.2020 року включно (три дні) з розрахунку: о дин день затримання за один день позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання засудженому рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Обрати запобіжний захід ОСОБА_6 у виді цілодобового домашнього арешту та заборонити засудженому залишати житло за адресою АДРЕСА_1 цілодобово на 60 днів починаючи з 17 лютого 2022 і до 17 квітня 2022, але не більше чим до набрання вироку законної сили.

Речові докази, а саме: сірий светр з двома отворами в районі грудей та живота, чоловіча куртка чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору, три кухонні ножі та мобільний телефон марки «ERGO», футболка голубого кольору, спортивні штани чорного кольору, чоловічі труси чорного кольору та кросівки чорного кольору, кухонний ніж, вилучений під час проведення слідчого експерименту, що знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів при Радомишльському ВП Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області - знищити.
CDRдиск із відеозаписом від 02.10.2020 року із нагрудної камери (бодікамери) долучений до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, в той же строк з дня отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляції, а в разі подачі апеляції після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, може бути отримана в суді учасниками судового провадження.

Суддя ОСОБА_1