Справа № 461/6333/20
Провадження № 1-кс/461/6980/21
24.12.2021 року місто Львів
Суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід,
Суддя ОСОБА_3 заявив самовідвід від участі у розгляді даного обвинувального акту, про що подав письмову заяву. Дана заява мотивована тим, що суддя вже приймав участь у даному кримінальному провадженні, зокрема, в якості слідчого судді розглядав скарги ОСОБА_4 , які мають безпосереднє відношення до даного кримінального провадження. Крім того, суддя зазначає, що приймав участь у іншому кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 , від участі у якому його (суддю) було відведено, а також вказує на велику кількість скарг ОСОБА_4 , поданих останнім до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.
Таким чином, головуючий вже досліджував матеріали даного кримінального провадження та надавав їм відповідну оцінку, як слідчий суддя. Наведене, в сукупності з рішенням про відведення головуючого від участі у розгляді іншого обвинувального акту щодо обвинувачення ОСОБА_4 та великою кількістю скарг поданих останнім на дії судді, на думку головуючого, виключає його участь у розгляді даного обвинувального акту, виходячи з положень положення КПК України, Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» та Кодексу суддівської етики.
Статтею 75 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні, зокрема за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Згідно ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.
Відповідно до статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» встановлює право на справедливий судовий розгляд. Кожна людина при визначенні її громадських прав та обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого обвинувачення, має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Згідно ст. 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід.
За практикою Європейського суду з прав людини важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.
У п. 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.
Законодавець надає учасникам судового провадження можливість коректного розв`язання ситуації, що створилася, шляхом заяви самовідводу, що є етичним моментом законодавства, яке регулює ці питання.
Констатуючи право підсудних на судовий процес із достатньою впевненістю в безсторонності суду, який вирішує його справу, суд забезпечує не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається, де суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.
При зовнішній демонстрації судом незалежності та безсторонності можуть виникнути щодо цього сумніви. Важливою є та довіра, яку суди в демократичному суспільстві повинні викликати у громадськості.
Згідно ч.1 ст. 76 КПК України, суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
Отже, наведені положення виключають участь судді у розгляді кримінального провадження, якщо він брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування.
Зважаючи на те, що в ході розгляду справи встановлені обставини, які свідчать про неможливість участі судді у розгляді обвинувального акту, зокрема виходячи з того, що суддя надавав оцінку обставинам даного кримінального провадження та приймав участь у ньому під час досудового розслідування, приходжу до висновку, що заява підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 75, 80, 81 КПК України, -
Заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1