У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01.02.2022 Справа №607/1061/22

провадження № 1-кс/607/409/2022

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі клопотання ОСОБА_5 , в рамках досудового розслідування кримінального провадження № 0001140 від 14 серпня 2021 року, про скасування арешту майна,

встановив:

ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування повністю або частково арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 серпня 2021 року на автомобіль «DAF» моделі «LF 45.170», н.з. НОМЕР_1 , причіп марки «PANAV», моделі «TV 10L», н.з. НОМЕР_2 , та передати їх йому на відповідальне зберігання.

Клопотання вмотивовано тим, що потреба у подальшому арешті відпала. Також зазначено, що розгляд клопотання про арешт вказаного майна відбувся без повідомлення його власника. Накладений арешт обмежує його прав як добросовісного набувача.

ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, що не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України.

Адвокат ОСОБА_4 , діючи в інтересах ОСОБА_5 , в судовому засіданні вказані вимоги підтримала та просила задовольнити з мотивів, викладених у клопотанні. Акцентувала увагу на тривалому досудовому розслідуванні.

Прокурор ОСОБА_3 , за клопотанням якого було накладено арешт, у судовому засіданні заперечив проти його скасування. Зазначив, що вказане майно є речовими доказами у справі. В результаті досудового розслідування встановлено, що попередній власник не мав права на відчуження автомобіля «DAF» та причепа. Саме тому ці транспортні засоби являється об`єктом протиправних дій. На даний момент існує необхідність у проведенні експертних досліджень із зазначеним майном, для того, аби визначити його вартість, а звідси і розмір збитків, заподіяних в наслідок вчинення кримінального правопорушення.

Заслухавши пояснення, вивчивши клопотання, додані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, за необхідне зазначити наступне:

в рамках кримінального провадження № 0001140 від 14 серпня 2021 року за ч. 3 ст. 190 КК України, ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 серпня 2021 року /справа № 607/14764/21/, накладено арешт на: транспортний засіб марки «DAF» моделі «LF 45.170», державний номерний знак НОМЕР_1 , жовтого кольору, номер шасі /кузова, рами/ НОМЕР_3 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 , шляхом позбавлення права відчуження, розпорядження та користування даним майном; причіп марки «PANAV» моделі «TV 10L», державний номерний знак НОМЕР_2 , синього кольору, номер шасі /кузова, рами/ НОМЕР_5 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 , шляхом позбавлення права відчуження, розпорядження та користування даним майном.

Як вбачається зі змісту цієї ухвали, вказане майно містило ознаки речових доказів, оскільки було об`єктом кримінально протиправних дій та могло бути використано як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Арешт накладений з метою збереження цього майна як речових доказів.

Частиною 1 ст. 26 КПК України визначено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Ця норма у комплексному зв`язку із іншими положеннями КПК /параграфом 2 гл. 3 КПК України/ дає підстави для висновку, що сторона обвинувачення вільна у застосуванні заходів та прийомів проведення досудового розслідування, які дозволені законом.

Таке розслідування у даному провадженні не завершено. Прокурор, як і раніше, вважає вказане майно речовими доказами у справі і заперечує проти скасування його арешту. Зазначає, що із ним необхідно провести експертні дослідження для визначення його вартості.

Частиною 1 ст. 174 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, саме на ініціатора клопотання про скасування арешту, поданого під час досудового розслідування, покладено обов`язок довести, що в подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба, або що його накладено необґрунтовано.

Як уже частково зазначено вище, ОСОБА_6 посилається на те, що необхідність у подальшому існуванні арешту відпала.

Однак, на підтвердження таких своїх посилань не надав належних та достатніх доказів.

У даній справі за наявних обставин слідчий суддя виходить із необхідності збереження балансу між правами власника майна та інтересами суспільства, котрі полягають у встановленні істини у справі в найкоротший на найбільш ефективний спосіб при розслідуванні тяжкого злочину.

За таких обставин та на даному етапі досудового розслідування обмеження прав користувача автомобіля і причепа є виправданим.

Слідчий суддя, безперечно, звертає увагу на посилання представника заявника щодо тривалості досудового розслідування, однак виключно ця обставина не може бути самостійною підставою для скасування арешту. Її слід розглядати у комплексі із іншими обставинами, як то причини з яких така тривалість має місце та чи наявні факти, що свідчать про значну шкоду досудовому розслідуванню в наслідок скасування заходів забезпечення кримінального провадження.

У даній справі скасування арешту може унеможливити проведення із вказаним майном необхідних експертних досліджень, що позбавить можливості встановити одну із обставин, яка підлягає доказуванню при розслідуванні злочину проти власності, тобто розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням /див. п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК України/.

Посилання ОСОБА_5 на те, що його протиправно не було повідомлено про дату час та місце розгляду клопотання прокурора про накладення арешту, є безпідставними, адже це мало місце на підставі закону, тобто ч. 2 ст. 172 КПК України.

Щодо посилань заявника на недопустимість обмеження його прав, оскільки він є добросовісним набувачем зазначеного майна, то і вони є безпідставними, оскільки відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З наведеного, керуючись ст.ст. 26, 132, 174, 309 КПК України, слідчий суддя,

постановила:

у задоволенні клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна автомобіля марки «DAF» моделі «LF 45.170», н.з. НОМЕР_1 , та причіпа марки «PANAV» моделі «TV 10L», н.з. НОМЕР_2 , відмовити.

Ухвала є остаточною, оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого судового засідання.

Слідчий суддя ОСОБА_1