1Справа № 335/8376/21 1-в/335/18/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2022 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді: ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в приміщенні суду в м. Запоріжжя у відкритому судовому засіданні подання начальника Вознесенівського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області підполковника внутрішньої служби ОСОБА_3 про застосування покарання за наявності кількох вироків, відносно засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 16 листопада 2021 р. Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України з іспитовим строком 1 рік, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся начальник Вознесенівського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області підполковник внутрішньої служби ОСОБА_5 з поданням про застосування покарання за наявності кількох вироків, посилаючись на те, що з 25.09.2014 на обліку Вознесенівського ПВ філії ДУ «Центра пробації» в Запорізькій області перебуває гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який засуджений 19.08.2014 вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування з випробування з іспитовим строком на 1 рік. Вирок набрав законної сили 19.09.2014. Станом на 05.01.2022 з обліку не знятий. В матеріалах справи знаходяться матеріли кримінального провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001614 від 13.06.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України. Згідно повідомлення відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області, стосовно підсудного ОСОБА_4 була заведена оперативно-розшукова справа № 6416001 та гр. ОСОБА_4 оголошений у державний розшук.

05.01.2022 до Вознесенівського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області надійшла на виконання копія вироку згідно якого ОСОБА_4 засуджений 16.11.2021 вироком Орджонікідзевського районного суд м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік. Вирок набрав законної сили 24.11.2021.

У вироку Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16.11.2021 щодо вироку Заводського районного суду м. Запоріжжя від 19.08.2014 0року нічого не зазначено.

Враховуючи те, що на даний час у Вознесенівському РВ уповноваженого органу пробації перебуває на виконанні два вироки у відношенні ОСОБА_4 , начальник Вознесенівського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області підполковник внутрішньої служби ОСОБА_5 просив вирішити питання про застосування покарання за наявності кількох вироків у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Представник органу пробації, прокурор та засуджений повідомлені належним чином про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд подання без їх участі, їх неявка відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України не перешкоджає розгляду подання пов`язаного із виконанням вироку.

Частиною четвертою статті 107 КПК України визначено, що у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання 24.01.2022 за відсутності учасників судового провадження та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали подання, приходить до висновку про відсутність правових підстав для його задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Як вбачається з п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Відповідно до вимог ст. 165 КВК України, іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Судом встановлено, що вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 19.08.2014 ОСОБА_4 було засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України звільнений від відбування з випробування з іспитовим строком на 1 рік з покладенням на нього обов`язків передбачених ст. 76 КК України. Вирок набрав законної сили 19.09.2014, приведений до виконання.

03.07.2021 ОСОБА_4 вчинив новий злочин, за який він був засуджений 16.11.2021 вироком Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді трьох років позбавлення волі, із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

При призначенні покарання за останнім вироком суд не застосував положення ч. 1 ст. 71 КК України. Вирок набрав законної сили 17.12.2021 та приведений до виконання.

Згідно з пунктом 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», питання визначення порядку застосування покарання за наявності декількох вироків можуть вирішуватися в стадії виконання вироку у випадку, якщо стосовно засудженого є не виконаний вирок, про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок.

Однак, як вбачається із матеріалів справи, в обвинувальному акті, на підставі якого ОСОБА_4 засудженого за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді трьох років позбавлення волі, із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків передбачених ст. 76 КК України, чітко зазначено, що ОСОБА_4 раніше судимий 19.08.2014 Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 р. позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік. Також слід зазначити, що при ухваленні вироку від 16 листопада 2021 року відносно ОСОБА_4 за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, суд не володів інформацією про те, що вирок Заводського районного суду м. Запоріжжя від 19.08.2014 року не є виконаним.

В ситуації, яка склалася з виконанням зазначених вироків щодо ОСОБА_4 фактично йдеться не про визначення порядку застосування покарання при наявності кількох вироків, оскільки вироки були звернені до виконання, а про неправильне призначення йому покарання за останнім за часом вироком, тобто про вирішення питання про призначення покарання за сукупністю вироків згідно ч. 1 ст. 71 КК України, чого не вправі вирішувати суд при розгляді питань, пов`язаних із виконанням вироку.

Отже, відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 537, п. 2 ст. 539 КПК України під час виконання вироків місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, має право вирішити питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

При цьому за змістом вказаних положень кримінального процесуального закону, а також положень ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. 6 Європейської конвенції захисту прав людини, ч. 2 ст. 24, ст. ст. 33 КПК України місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, не може перебирати на себе повноваження суду апеляційної (касаційної) інстанції.

Відповідно до абз. 7 п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 N 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» за наявності щодо засудженого вироку, який не виконано і про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок, суд за місцем виконання цього вироку зобов`язаний визначити порядок застосування покарання за всіма вироками відповідно до ст. 71 КК та ст. ст. 537, 539 КПК України (2012 року).

Питання, пов`язані з виконанням вироку за наявності інших вироків, розглядаються судом, у випадках: а) коли щодо засудженого є вирок, який не виконано і про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок, і тому суд не призначив покарання за сукупністю вироків; б) коли під час виконання покарання, призначеного за сукупністю вироків, перший з них скасований у порядку нагляду, внаслідок чого необхідно виключити із сукупності міру покарання, призначену судом за скасованим вироком. (п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № N 11 від 21.12.90 «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків»).

При ухваленні вироку від 16.11.2021 року стосовно ОСОБА_4 суду було відомо про наявність вироку від 19.08.2014 року, однак не було відомо про його невиконання.

З урахуванням викладеного, суд позбавлений можливості в порядку ст. ст. 537, 539 КПК України визначити остаточне покарання ОСОБА_4 за правилами ст. ст. 70, 71 КК України.

Вирішення подібних питань не передбачено ст.ст. 537, 539 КПК України, так як під час розгляду клопотання про застосування покарання за наявності кількох вироків в порядку, передбаченому Розділом VІІІ КПК України, можуть вирішуватись на стадії виконання вироків лише ті питання, які не стосуються суті вироку і не тягнуть погіршення становища засудженого, а отже не підлягають розгляду в такому порядку питання, які порушують суть вироку та погіршують становище засудженого, звужують або розширюють обсяг обвинувачення, стосуються прогалин і недоліків вироків в частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову.

Таким чином, суд приходить до переконання, що з врахуванням повноважень місцевого суду на даній стадії, запропонована заявником система призначення покарання за двома вироками підміняє призначення покарання при постановленні вироку, або апеляційний перегляд вироків, тягне за собою зміну покарання на реальне позбавлення волі, що істотно погіршує процесуальне становище засудженого, а це є недопустимим, у зв`язку з чим, подане клопотання начальника органу з питань пробації задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 26, 537, 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання начальника Вознесенівського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області підполковника внутрішньої служби ОСОБА_3 про застосування покарання за наявності кількох вироків, відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня оголошення ухвали.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1