Березівський районний суд Одеської області
08.12.2021
Справа № 494/1373/19
Провадження № 1-кп/494/63/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.12 2021 року м. Березівка
Березівський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Березівка матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000286 від 11.09.2019 року відносно обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше не судимої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,
в с т а н о в и в :

До суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 щодо обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями та на підставі розпорядження №242 керівника апарату після відставки судді ОСОБА_5 , справа передана на розгляд судді ОСОБА_1 та призначена до розгляду на 08.12.2021 року.

В судовому засіданні обвинуваченою ОСОБА_4 заявлено письмове клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Судом з`ясовано, що обвинувачена розуміє наслідки закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності. При цьому обвинуваченій роз`яснено, що вказана обставина є нереабілітуючою підставою для закриття кримінального провадження, що в разі свого бажання доводити свою невинуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення вона мала б наполягати на завершенні розгляду кримінального провадження по суті для ухвалення виправдувального вироку. Обвинувачена вину свою у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнала, та наполягала на її звільненні від кримінальної відповідальності на підставіст. 49 КК України, надала на це свою згоду та вказала, що правові наслідки такого звільнення їй роз`яснені та зрозумілі.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого та закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності.

Потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилась, хоча належним чином повідомлений про час, день та місце розгляду справи, про що свідчить телефонограма, а тому розгляд заяви обвинуваченої відбувався за її відсутності.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд доходить наступних висновків.

Згідно ст.44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст. 49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбаченийст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставим звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності є: закінчення встановлених ч. 1ст. 49 КК України та ст. 106 КК України строків давності; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч. 2-4 ст. 49 КК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Тобто, за змістом статей 284-288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Згідно з положеннями ст. 63 Конституції України та ст.18 КПК України жодну особу не може бути примушено визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для її підозри або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

Виходячи з цих положень закону, визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а отже визнання ОСОБА_4 , своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності її згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації нею свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання.

За загальним правилом, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння (ч. 2 ст. 4 КК України).

Із врахуванням викладених у новій редакції положень у ст. 12, п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, дане кримінальне правопорушення за ч.1 ст.125 КК України відноситься до кримінального проступку, та у разі вчинення такого, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки.

Відповідно до ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи. Так, початком перебігу строку давності є дата, коли кримінальне правопорушення було вчинено, тобто 10 вересня 2019 рокута ця обставина сторонами не заперечується.

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України є лише закінчення відповідного строку давності, який сплинув до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості. Таким чином, строк давності спливає під час досудового розслідування, під час судового провадження та після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.

Згідно з ч. 2 ст.49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років, а з часу кримінального проступкуп`ять років.

Відповідно до ч. 3 ст.49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч.ч. 2, 3ст. 49 КК України.

З огляду на наведене, на час розгляду клопотання у даному кримінальному провадженні закінчився 2-х річний строк давності, передбачений п. 1 ч. 1ст. 49 КК України.

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України є безумовним і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 підтримала свою згоду на звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності за нереабілітуючих підстав і закриття кримінального провадження відносно неї з цих підстав.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст.286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

У відповідності до ч. 3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення обвинуваченої ОСОБА_4 , з огляду на те, що кримінальне правопорушення за яким вона обвинувачується є кримінальним проступком, за вчинення якого передбачено покарання менш суворе, ніж обмеження волі та з моменту скоєння такого минуло більше двох років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст. 49 КК України, не зупинявся і не переривався, суд доходить до переконання, що клопотання обвинуваченої про звільнення її від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак підлягає до задоволення, звільнивши останню від кримінальної відповідальності на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України та закриття відносно неї кримінального провадження за ч.1 ст.125 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.44,49 КК України,128-129, 284-286, 288, 369-372, 376 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України- у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження № 0000286 від 11.09.2019 року щодо обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1