Справа № 699/348/21
Номер провадження № 1-кп/699/134/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2021 року м. Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Корсуні-Шевченківському кримінальне провадження щодо обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. і жит. АДРЕСА_1 , гр. України, непрацюючого, неодруженого, із середньою освітою,

-судимого 20.02.2017 року за ст. 185 ч. 1 КК України до 100 годин громадських робіт

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_7 вироком Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 20.02.2017 був засуджений за ч.1 ст.185 КК України до 100 годин громадських робіт.

28.03. 2017 року засудженого ОСОБА_8 письмово було ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт, а також попереджено про кримінальну відповідальність за ст. 389 КК України у разі його ухилення від відбування даного покарання.

В той же день, ОСОБА_9 було ознайомлено з вимогами ст. 37 Кримінально-виконавчого кодексу, тобто про те, що засуджені до покарання у виді громадських робіт зобов`язані додержуватися встановленого відповідно до законодавства порядку і умов відбування покарання: сумлінно ставитись до праці, працювати на визначених для них об`єктах і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт; повідомляти уповноважений орган з питань пробації ро зміну місця проживання; з`являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації.

Цього ж дня, 28.03. 2017 року, ОСОБА_9 було вручене направлення № 226 до Квітчанської сільської ради Корсунь-Шевченківського району, згідно якого він з 29.03.2017 року повинен був приступити до відбуття покарання у вигляді 100 годин громадських робіт, проте у визначений для нього час та місце відбування громадських робіт ОСОБА_9 до відбуття покарання не приступив та умисно ухилятися від виконання рішення суду, достовірно знаючи, що за такі дії передбачена кримінальна відповідальність.

Під час перевірки працівниками Корсунь-Шевченківського районного сектору з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробацій Міністерства юстиції України, виконання вироку суду засудженим ОСОБА_10 було встановлено, що в зазначений день 29.03.2017 року до Квітчанської сільської ради Корсунь-Шевченківського району він не з`явився та відбування покарання не розпочав.

Засуджений ОСОБА_9 відповідно до вироку суду повинен був виконувати встановлені обов`язки щодо відбування покарання у вигляді відпрацювання громадських робіт, але з метою умисного ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт, не повідомивши кримінально-виконавчу інспекцію, без поважних причин не виходив на відпрацювання громадських робіт та у такий спосіб не виконував встановлених обов`язків, чим порушив умови відбування покарання, що потягло за собою порушення вимог п. 1 ч.3 ст. 40 Кримінально-виконавчого кодексу України.

Таким чином, не зважаючи на проведення профілактичних бесід співробітниками Корсунь-Шевченківського районного сектору з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробацій Міністерства юстиції України, продовжуючи умисно ухилятись від відбування покарання у вигляді відпрацювання громадських робіт, в період з 29.03. 2017 по теперішній час засуджений ОСОБА_9 жодного разу не вийшов на відпрацювання громадських робіт без поважної на те причини, чим порушив вимоги п.2 ч.3 ст. 40 Кримінально-виконавчого кодексу України, внаслідок чого на даний час не відбув покарання у вигляді 100 годин громадських робіт, призначених вироком суду.

Будучи допитаним у суді обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся і показав, що дійсно вироком суду він був засуджений до 100 годин громадських робіт, однак вказане покарання він не відбув, оскільки йому запропонували знайомі поїхати на заробітки в м.Київ. Розуміючи те, що ним не відбуте покарання, призначене вироком суду, він залишив місце свого проживання, не повідомивши про це орган пробації і таким чином ухилився від відбуття покарання.

Суд, враховуючи, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження не заперечили і не оспорили встановлені фактичні обставини, правильно розуміють зміст даних обставин, що не викликає у суду сумнівів щодо добровільності та істинності позиції всіх учасників процесу, і після роз`яснення судом суті такого порядку розгляду справи та того, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, визнав можливим провести розгляд в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, тобто обмежитись допитом обвинуваченого, а також вивченням матеріалів, які характеризують його особу, та щодо руху кримінального провадження.

Таким чином, судом встановлено, що обвинувальний акт щодо обвинувачення ОСОБА_5 за ч.2 ст.389 КК України був скерований до суду в 2017 році і призначений до підготовчого засідання на 07.07.2017 року.

Ухвалою Корсунь-Шевченківського районного суду від 11.01.2018 року ОСОБА_5 було оголошено у розшук в зв`язку із ухиленням від явки у суд.

06.08.2020 року місце знаходження ОСОБА_5 було встановлене.

23.10.2020 року судовий розгляд кримінального провадження було відновлено та 30.10.2020 року обвинувальний акт було повернуто прокурору для виконання вимог гл.25 КПК України у зв`язку із змінами у кримінальному процесуальному законодавстві.

20.04.2021 року кримінальне провадження щодо обвинувачення ОСОБА_5 за ч.2 ст.389 КК України повторно надійшло до суду з обвинувальним актом.

Таким чином, аналізуючи рух кримінального провадження, приймаючи до уваги те, що обвинувачений ухилявся від суду, у зв`язку з чим оголошувався у розшук, суд приходить до висновку, що строки, встановлені ст..49 КК України щодо притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності, в даному випадку не закінчилися, а тому в діяннях останнього вбачається ознаки інкримінованого кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч.2 цієї статті Конвенції кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторно звернув увагу на те, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Отже, оцінюючи надані стороною обвинувачення докази винуватості ОСОБА_5 у їхній сукупності, суд прийшов до висновку, що винуватість останнього у вчиненні інкримінованих діянь доведена повністю.

За таких обставин суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.2 ст.389 КК України, тобто ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке класифікується як кримінальний проступок, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, характеристику останнього, наявність невідбутого покарання за попереднім вироком, перебування на його утриманні непрацездатної матері та думку прокурора про суворість покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

По місцю проживання обвинувачений характеризується посередньо.

З урахуванням встановлених обставин, суд вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, шляхом призначення покарання у виді обмеження волі, визначення остаточного покарання в порядку ст..71 КК України шляхом повного приєднання до покарання за даним вироком покарання за попереднім вироком Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 20.02.17 за ч.1 ст.185 КК України у виді 100 годин громадських робіт, яке підлягає перерахуванню в порядку, передбаченому п.4 ч.1 ст.72 КК України, та відповідно становить 12 днів обмеження волі, з подальшим звільненням його від відбуття покарання в порядку ст..75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ст..76 КК України, що буде достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень..

Цивільний позов у справі не заявлений.

Заходи забезпечення кримінального провадження не обирались.

Процесуальних витрат у кримінально провадженні немає.

Керуючись ст..370, 374 КПК України,

Суд

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, і призначити йому покарання у виді двох років обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до даного покарання ОСОБА_5 повністю приєднати невідбуту частину покарання, призначеного йому вироком Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 20.02.2017 за ч.1 ст.185 КК України у виді 100 годин громадських робіт, перерахувавши його в порядку, передбаченому п.4 ч.1 ст.72 КК України, на 12 днів обмеження волі, та остаточно визначивши до відбуття покарання у виді двох років і дванадцяти днів обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування даного покарання з випробуванням, з іспитовим строком один рік і шість місяців, який рахувати з часу проголошення вироку.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 : обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання і роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До набрання вироком законної сили обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1