Номер провадження: 11-сс/813/1359/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 28.08.2021 в межах кримінального провадження №0001459 від 26.08.2021, якою відносно:
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, було відмовлено у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби
установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді в межах кримінального провадження №0001459 від 26.08.2021 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України було відмовлено в задоволені клопотання слідчого СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано відносно останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 в період часу з 22 год. до 06 год. строком до 27.10.2021, в межах строку досудового розслідування, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на те, що органом досудового розслідування була доведена обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України та наявність ризику переховування від органів досудового розслідування або суду, проте не було доведено неможливість запобігання вищевказаному ризику шляхом застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу, зокрема, у вигляді домашнього арешту.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурорОСОБА_6 зазначив, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою з підстави того, що поза увагою слідчого судді залишилось те, що в зазначеному кримінальному провадженні існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків та інших учасників у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне провадження, обумовлені тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, офіційно не працевлаштований, а також тим, що органом досудового розслідування не встановлено всіх осіб, які також можуть бути причетними до вчинення зазначеного кримінального правопорушення.

Посилаючись на вищевикладене, прокурор ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
В судові засідання апеляційного суду, призначені на 23.09.2021 та 29.09.2021 підозрюваний ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_9 не з`явились, хоча були належним чином сповіщені про дату, час та місце судового розгляду, про причини неприбуття не повідомили, у зв`язку із чим колегія суддів, керуючись вимогами ч. 4 ст. 405 КПК України та з`ясувавши думку інших учасників провадження, вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд за відсутності підозрюваного та його захисника.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частиною 1 та 2 ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Так, згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частина 4 ст. 194 КПК України встановлює, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

З мотивувальної частини ухвали вбачається, що слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону на момент постановлення ухвали виконав та врахував з огляду на таке.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей ст. 5 п. 1 п.п. с) Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Враховуючи те, що питання обґрунтованості підозри ОСОБА_7 на теперішній час не є предметом апеляційного оскарження, апеляційний суд приходить до переконання, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про те, що підозра ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України на даному етапі досудового розслідування є обґрунтованою та полягає у тому, що він у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, у невстановленої особи незаконно придбав та зберігав, з метою збуту наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, який містився у 30 згортках.
Так, 26.08.2021 у період часу з 16:28 год. по 16:33 год. ОСОБА_7 частину наркотичного засобу, обіг якого обмежено метадон, який знаходився в 1 згортку, вирішив незаконно зберігати у схованці, для чого зазначений згорток закопав у землю біля першого під`їзду будинку АДРЕСА_3 .
В цей же день, приблизно о 16:34 год. проходячи по вул. Ак. Глушко в м. Одесі ОСОБА_7 був зупинений працівниками поліції біля будинку №13, в якого під час огляду місця події було виявлено та вилучено 29 згортків з наркотичним засобом, обіг якого обмежено метадоном, які були обмотані ізолентою синього кольору, який ОСОБА_7 незаконно зберігав при собі з метою подальшого збуту.
Зазначена підозра повністю підтверджується матеріалами, доданими до клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу, а саме: протоколами огляду місця події від 26.08.2021 (а.с. 5-8); поясненнями ОСОБА_7 від 26.08.2021 (а.с. 9); протоколом затримання особи від 26.08.2021 (а.с. 15-17); протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 від 26.08.2021 (а.с. 18-20); протоколами допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 (а.с. 21-25,26-29, 30-33, 34-37) та іншими матеріалами в їх сукупності.
Також, колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді про наявність в зазначеному провадженні ризику переховування підозрюваного ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та суду, обумовлено тим, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України та офіційно не працевлаштований.
Твердження прокурора про наявність в зазначеному кримінальному провадженні ризиків незаконного впливу на свідків; схову, знищення та спотворення будь-якої із речей чи документів,а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином є припущеннями та матеріалами провадження не підтверджуються.

Водночас, одна лише тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється особа та тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винуватою у вчиненні інкримінованих злочинів не могли слугувати при розгляді клопотання слідчого єдиною підставою для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Натомість, апеляційний суд звертає увагу на те, що на момент постановлення ухвали слідчим суддею обґрунтовано було враховано особу підозрюваного ОСОБА_7 , який раніше не судимий, має місце реєстрації та постійного місця проживання, а також той факт, що він погоджується з підозрою та співпрацює зі слідством.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що слідчий суддя на момент розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність органом досудового розслідування недостатність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого, ніж тримання під вартою, запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту для запобігання вищенаведеному ризику та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Водночас, апеляційний суд звертає увагу на наступні обставини.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 401 КПК України, обвинувачений підлягає обов`язковому виклику в судове засідання для участі в апеляційному розгляді, якщо в апеляційній скарзі порушується питання про погіршення його становища.

Проте, підозрюваний ОСОБА_7 в судове засідання апеляційного суду двічі не з`явився, причин неявки суду не повідомив, що може свідчити про його переховування від органів досудового розслідування та суду.

Більш того, прокурором в судовому засіданні апеляційного суду був наданий рапорт капітана поліції СКП ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_14 , відповідно до якого на момент перевірки гр. ОСОБА_7 за місцем мешкання не знаходився, чим порушив ухвалу Київського райсуду м. Одеси, при цьому сусіди в усній формі повідомили, що останній раз бачили ОСОБА_7 27.09.2021 близько 08 год.

Таким чином, враховуючи те, що в апеляційній скарзі ставиться питання про погіршення становища підозрюваного ОСОБА_7 , проте прокурором не була забезпечена явка останнього в судове засідання апеляційного суду, колегія суддів не вбачає законних підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора за відстуності підозрюваного.
В даному випадку у зв`язку зі зміною обставин та фатичним переховуванням підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, слідчий та прокурор мають право ініцюювати перед слідчим суддею питання, в порядку ст. 200 КПК України, щодо зміни запобіжного заходу із домашнього арешту на більш суворий тримання під вартою.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Отже, колегія суддів вважає, що слідчий суддя на момент розгляду клопотання слідчого прийняв законне й обґрунтоване рішення про можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби та прокурором не було забезпечено явку підозрюваного в судове засідання апеляційного суду при порушенні в апеляційній скарзі питання про погіршення його становища, у зв`язку із чим підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора немає.

Керуючись ст.ст. 24, 177, 178, 194, 370, 405, 407, 409, 411, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 28.08.2021, якою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби строком до 27.10.2021- залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4