Справа № 215/5566/21
ВИРОК
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, не одруженого, не працевлаштованого, не має на утриманні неповнолітніх /малолітніх/ дітей/, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.
Сторони кримінального провадження: прокурор Криворізької північної окружної прокуратури- ОСОБА_4 , захисник обвинуваченого ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 ,
Органом досудового розслідування встановлені наступні обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, а саме: ОСОБА_3 , в грудні 2020 року, діючи умисно, посягаючи на встановлений законодавством України порядок отримання та використання офіційних документів, відповідно до Положення про порядок видачі посвідчень водія та доступу громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 № 340 (в редакції зі змінами відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 946 від 15.11.2019), а саме, уникаючи проходження медичного огляду в порядку встановленому МОЗ України, підготовки відповідно до планів і програм, складення теоретичного на знання діючих Правил дорожнього руху України і практичного, на перевірку навичок керування транспортним засобом, іспитів в уповноважених підрозділах територіальних органів з надання сервісних послуг МВС - територіальних сервісних центрах МВС, безоплатно придбав у невідомої особи завідомо підроблене посвідчення водія категорії «В», яке підтверджує право його власника на керування транспортним засобом - автомобілем, дозволена максимальна вага якого не перевищує 3500 кг (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія - восьми, видане 25.04.2020 на його ім`я серії НОМЕР_1 , відомості про видачу та реєстрацію такого посвідчення на інших громадян України відсутні за наявними інформаційними базами МВС.
Після цього, у період часу з грудня 2020 року по 18.07.2021 ОСОБА_3 використовував вказане завідомо підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 , категорії «В» під час експлуатації легкових автомобілів.
В подальшому, 18.07.2021, приблизно о 14:40 год., ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «Mercedes» «Benz 208Д», державний номерний знак: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з порушенням Правил дорожнього руху, був зупинений навпроти зупинки громадського транспорту «Схід» по вул. Короленко, 10-А в Тернівському районі м. Кривого Рогу екіпажом патрульної поліції УПП у Дніпропетровській області м. Кривого Рогу ДПП України в складі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . При цьому, ОСОБА_3 , у відповідності до вимог п.п. 2.1, 2.4 розділу 2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, з метою введення в оману працівників поліції щодо наявності у нього права керування автомобілем, пред`явив і тим самим використав завідомо підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 27.03.2021, видане на його ім`я, з надання права керування транспортними засобами категорії «В», тобто керування легковими автомобілями.
Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, за ознаками використання завідомо підробленого документа.
Зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками судового провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акта за їх відсутності, а обвинувачений, в присутності захисника, беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку. Обвинуваченому роз`яснені обмеження на апеляційне оскарження вироку. Потерпілі за даним кримінальним провадженням відсутні, тому відповідно до вимог ч. 2 ст. 382 КПК України, суд вважає необхідним розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів, замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин, та обмежується зазначенням встановлених органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, із ухваленням вироку.
Аналізуючи в сукупності надані прокурором та перевірені судом докази, які узгоджуються між собою, суд за вказаних обставин вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 , а його дії вірно кваліфікованими за ч.4 ст.358 КК України, за ознаками використання завідомо підробленого документа.
Відповідно до ст. 65 КК України,суд при призначенні обвинуваченому виду і міри покарання, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, конкретні обставини кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, перебував на обліку до 2012 року у лікаря-психіатра, з приводу легкої розумової відсталості, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх / малолітніх/ дітей, офіційно не працевлаштований, не є особою з інвалідністю, за місцем мешкання характеризується посередньо.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Враховуючи особу обвинуваченого, характер скоєного кримінального проступку, суд приходить до висновку про те, що мірою необхідною для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень має бути кримінальне покарання у виді обмеження волі, тому суд вважає можливим призначити покарання обвинуваченому у виді обмеження волі та вважає можливим звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням, відповідно до ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України.
Крім того, ч.3 ст.76 КК України, передбачено право суду покласти додаткові обов`язки на осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням.
Згідно п.2 ч.3 ст.76 КК України, на осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, суд може додатково покласти обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
У відповідності до вимог ч. 4 ст.76 КК України, нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання.
Так, з урахуванням викладених норм права, суд вважає необхідним додатково покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, що передбачено п.2 ч.3 ст.76 КК України.
Суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 ст. 69 КК України про призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.
Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судових експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого в порядку ст. 122, 124 КПК України.
Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України .
Цивільний позов не заявлено.
Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не обирався.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374,375,376, 381-382, 394 КПК України суд,-
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі з випробуванням на 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України, п.2 ч.3 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, а також не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
- оптичний диск на якому зберігаються відео файли у кількості 3 штуки з відеокамер працівників поліції зберігати в матеріалах кримінального провадження;
- посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 , серія НОМЕР_1 з відкритою категорією В, виданого Територіальним сервісним центром МВс України 6341, м.Харкова в Харківській області 25.04.2020 зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.
Відповідно до положень ч.1 ст. 394 КПК України - вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
Суддя: