Справа № 203/2076/21
Провадження № 1-кп/0203/716/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2021 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001249 від 09.12.2019 року, відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Кіровського районного суду м.Дніпропетровська знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 за ч.2 ст.364 КК України.
Захисниками в підготовчому судовому засіданні заявлено клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України, яке було підтримано обвинуваченим. Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_6 було повідомлено про підозру 23 жовтня 2020 року, тому строк досудового розслідування сплинув 23 грудня 2020 року. Вважають постанову про продовження строку досудового розслідування від 15.12.2020 року прийнятою в істотне порушення установленого законом порядку, постанову про скасування цієї постанови від 17.12.2020 винесено не уповноваженою особою, постанову про продовження досудового розслідування від 17.12.2020, винесену після незаконного скасування, - незаконною. Фактично прокурором лише листом від 02.02.2021 року було повідомлено про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування. До цього листа було додано фотокопію листа слідчого на адресу підозрюваного та захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 з виправленою датою (18.01.2021), де повідомлялось про необхідність прибуття до 19.06.2020 року до прокурора для пред`явлення доказів сторони захисту та про можливість ознайомитись з матеріалами досудового розслідування з 19 по 22.01.2021 року, тобто у той час, що сплив задовго до здійснення 02.02.2021 року повідомлення про прийняте у провадженні рішення. З цієї фотокопії листа вбачається, що його копію було вручено тільки підозрюваному та одному з захисників - ОСОБА_5 . Крім того, копію вказаного листа від імені слідчого було вручено їм не слідчим, а іншим невідомим чоловіком без надання документів, що підтверджують його повноваження на здійснення повідомлення про завершення досудового розслідування. З цього приводу захисником ОСОБА_5 було направлено листа слідчому, в якому просив повідомити, чи приймалось процесуальне рішення про завершення досудового розслідування. Лише 26.01.2021 року прокурор направив лист, в якому повідомлялось, що 18.01.2021 року прийнято рішення про закінчення досудового розслідування, у зв`язку з чим слідчому було надано відповідне доручення, від слідчого відповіді не надходило. Майже через 3 місяці після закінчення строку досудового розслідування 15.04.2021 року прокурором засобами електронного зв`язку захисника ОСОБА_4 було повідомлено про надання доступу до матеріалів досудового розслідування з 19 по 23 квітня 2021 року. 29.05.2021 року стороні захисту було надано доступ до матеріалів досудового розслідування, вручено обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування. Після чого 01 червня 2021 року обвинувальний акт було направлено прокурором до суду.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження. Зазначив, що постанову про продовження строку досудового розслідування від 15.12.2020 року було скасовано як передчасну, оскільки стороною захисту були подані відповідні заперечення. 17.12.2020 року було продовжено цей строк до 3 місяців, тобто до 23.01.2021 року. Відкриття матеріалів підозрюваному та захисникам було реалізовано в межах строку досудового розслідування. У зв`язку зі зловживанням стороною захисту своїми правами, слідчим було подано клопотання слідчому судді про встановлення строку для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, в якому було відмовлено. Зауважив, що не має обов`язку повідомлення про завершення досудового розслідування всіх захисників одночасно. Крім того, зазначив, що строком ознайомлення сторони захисту з матеріалами досудового розслідування вважає період з 18.01.2021 року, коли ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_5 було повідомлено про завершення досудового розслідування, до 28.05.2021 року. На цей строк було зупинено загальний строк досудового розслідування, тому обвинувальний акт було направлено до суду в межах строків, встановлених ст.219 КПК України.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, ознайомившись з обвинувальним актом та реєстром матеріалів досудового розслідування, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до п.2 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.
Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо: після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.
Відповідно до положень п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Згідно з ч. 1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом.
В силу п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.294 КПК України якщо з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування (досудове слідство) неможливо закінчити у строк, зазначений у пункті 4 частини третьої статті 219 цього Кодексу, такий строк може бути продовжений у межах строків, встановлених пунктами 2 і 3 частини четвертої статті 219 цього Кодексу, до трьох місяців - керівником окружної прокуратури, керівником обласної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступником Генерального прокурора.

ОСОБА_6 органом досудового розслідування обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, тобто тяжкого злочину, яке не направлено проти життя та здоров`я особи. При цьому,відповідно до реєстру матеріалів ОСОБА_6 було повідомлено про підозру 23.10.2020 року.

11грудня 2020 року слідчим Першого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_8 було винесено клопотання на ім`я першого заступника керівника Дніпропетровської області ОСОБА_9 про продовження строку досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, копію якого було вручено ОСОБА_6 , його захисникам ОСОБА_5 та ОСОБА_4 14.12.2020 о 17.00годині про що свідчать підписи останніх в клопотанні.

З урахуванням положень ч.3 ст.295 КПК України строк, протягом якого підозрюваний та його захисники мали можливість реалізувати своє право на подачу письмових заперечень проти клопотання слідчого спливав 19.12.2020. 17.12.2020 року сторона захисту вручила заперечення, про що мається підпис слідчого.

23.12.2020 прокурором стороні захисту було вручено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 з додатками на 59аркушах, серед яких була постанова першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_9 від 15.12.2020 року про продовження строку досудового розслідування, яку було винесено без врахування заперечень сторони захисту.

30.12.2020 року під час розгляду вказаного клопотання слідчим суддею прокурор посилався саме на цю постанову, про що свідчить ухвала слідчого судді від 30.12.2020 року,якою в задоволенні вказаного клопотання було відмовлено.

Однак, відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування постанова прокурора від 15.12.2020 року була скасована керівником Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_10 від 17.12.2020 року та цього ж дня першим заступником керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_9 було продовжено строк досудового розслідування до 23 січня 2021 року.

Тобто на момент звернення до слідчого судді з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу існувала вже інша постанова про продовження строку досудового розслідування від 17.12.2020 року, яку було винесено після скасування попередньої аналогічної постанови, та про яку, як повідомив прокурор в підготовчому судовому засіданні, міг забути слідчий під час звернення до слідчого судді з клопотанням про продовження запобіжного заходу.

При цьому факт існування постанов від 17.12.2020 року спростовується інформацією, яка міститься у Єдиному реєстрі досудових розслідувань стосовно даного кримінального провадження, яку від Дніпропетровської обласної прокуратури отримав за своїм клопотанням захисник ОСОБА_5 за вих №31/2-687вих-21 від 01.04.2021. Відповідно до неї строк досудового розслідування було продовжено постановою від 15.12.2020 до 23.01.2021 року.

Крім того, відповідно до ч.6 ст.36 КПК України Генеральний прокурор, керівник обласної прокуратури, керівник місцевої прокуратури, їх перші заступники та заступники при здійснення нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування мають право скасовувати незаконні та необґрунтовані постанови слідчих та прокурорів нижчого рівня.

Згідно з п.4 ч.3 ст.17 Закону України «Про прокуратуру» під час здійснення повноважень, пов`язаних з реалізацією функцій прокуратури, для керівника обласної прокуратури, його першого заступника прокурором вищого рівняє Генеральний прокурор чи його перший заступник або заступник відповідно до розподілу обов`язків.

Наведене підтверджується і відповіддю Департаменту з питань дотримання законодавства про конфлікт інтересів та обмежень щодо запобігання корупції НАЗК від 17.03.2021 року на скаргу захисника ОСОБА_5 .

Отже, судом встановлено, що постанова від 15.12.2020 року про продовження строку досудового розслідування була скасована не уповноваженою особою.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що постанова від 15.12.2020 року була винесена без урахування заперечень сторони захисту, тобто прийнята з істотним порушенням установленого законом порядку, з порушенням прав захисту, постанова про скасування вказаної постанови від 17.12.2020 року, яка винесена не уповноваженою особою, і, як наслідок постанова від 17.12.2020 року про продовження строку досудового розслідуванням - не мають юридичної сили, а тому граничним строком досудового розслідування є 23.12.2020 року та всі слідчі та процесуальні дії, а також прийняті процесуальні рішення у даному кримінальному провадженні після 23.12.2020 року є протиправними.

Але навіть якщо вважати, що строк досудового розслідування був продовжений до 23.01.2021 року, на чому наполягає прокурор, то обвинувальний акт необхідно було направити до суду до 23.01.2021 року.

При цьому сторона обвинувачення зазначає, що сторони знайомились з матеріалами досудового розслідування з 18.01.2021 року до 28.05.2021 року, зловживаючи своїми правами, та цей період не включається в строк досудового розслідування.

Частина 5 статті 219 КПК України передбачає, що строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 було повідомлено про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування 18.01.2021 року, ОСОБА_4 15.04.2021 року.
Відповідно до розписок, наданих прокурором в судовому засіданні, ОСОБА_4 знайомилась з матеріалами справи два дні 26.04.2021 року, 28.05.2021 року, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 29.03.2021 року та 19.04.2021 року, тобто у строк досудового розслідування не включається всього чотири дні, а не більше ніж три місяці, на чому наполягає прокурор.

Згідно з п. 3 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України від 17 жовтня 2014 року № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення», зазначено, що оцінюючи поведінку учасників кримінального провадження, слід враховувати належне виконання ними своїх процесуальних обов`язків (зокрема, щодо явки за викликом слідчого, прокурора, судовим викликом; дотримання умов обраного запобіжного заходу; надання у передбачених законом випадках доказів тощо); існування випадків зловживання процесуальними правами тощо. При цьому слід враховувати, що використання процесуальних прав, зокрема, заявлення клопотань, скарг, не може розцінюватися як перешкоджання здійсненню провадження, за винятком випадків, коли йдеться про зловживання правом.
Факт зловживання стороною захисту правом на ознайомлення з матеріалами провадження стороною обвинувачення не доведено. Крім того, в ухвалі слідчого судді від 17.02.2021 року, постановленої за результатами розгляду клопотання слідчого про встановлення строку для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, зазначено про недоведеність зволікання з боку сторони захисту та поставлено під сумнів фактичне повідомлення всіх захисників підозрюваного про завершення досудового розслідування.

28 травня 2021 року затверджено обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 за ч.2 ст.364 КК України та цього ж дня його вручено під розписку обвинуваченому та його захисникам.

Положенням ст.2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Положення ч.1 ст.21 КПК України гарантують кожному право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.
Розумність строків - є однією із засад кримінального провадження, передбачених ст.7 КПК України.
Згідно з ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Частина 2 ст.113 КПК України передбачає, що будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.
Разом з тим, прокурор фактично звернувся до суду (направив обвинувальний акт) лише 01 червня 2021 року, тобто поза межами строку досудового розслідування, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції суду на супровідному листі.
Вирішуючи питання щодо моменту закінчення даного строку суд зазначає, що досудове розслідування, яке має наслідком звернення до суду з обвинувальним актом, має три ключові віхи: початок визначається внесенням відомостей до ЄРДР; завершення пов`язується з фактом відкриття матеріалів досудового розслідування відповідно до ст. 290 КПК; закінчення фіксується направленням до суду обвинувального акта.
Тобто, кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, як це передбачено у ст. 219 КПК України, та не має точок дотику із завершенням досудового розслідування (Висновок Верховного Суду у справі № 344/6630/17 від 17 лютого 2021 року).
Отже, законодавцем чітко визначено момент закінчення кримінального провадження, який визначається, як звернення до суду з обвинувальним актом, що має бути здійснено у строк, встановлений ст. 219 КПК України, та чого, в даному випадку не було своєчасно здійснено прокурором.
Суд підкреслює, що строк досудового розслідування - не є простою формальністю. Передбачення процесуальним законом обов`язку прокурора якнайшвидше, але не пізніше визначеного законом процесуального строку після повідомлення особі про підозру звернутись до суду з обвинувальним актом або закрити кримінальне провадження - є гарантією фундаментального права людини на розгляд її справи упродовж розумного строку, закріпленого в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбаченого ст.7, ч.1 ст.21 КПК, що підтверджується усталеною практикою ЄСПЛ.
Отже, особа не може необмежений час перебувати в стані підозрюваного - якщо публічне обвинувачення з будь-яких причин не має можливості визначити обвинувачення, склавши обвинувальний акт, та спрямувати справу до суду протягом визначеного законом строку - особа має бути звільнена від підозри.
Таким чином, такий процесуальний строк досудового розслідування - є одним із найважливіших проявів правового принципу верховенства права, який вимагає належної правової визначеності у такому особливо вразливому статусі людини як підозрюваний.
Тому суд переконаний, що застосування передбачених законом наслідків пропуску такого строку як строк досудового розслідування навіть на один або кілька днів не є зайвим формалізмом або "правовим пуризмом", оскільки: (1) строки досудового розслідування є граничними, (2) положення ч.5 ст.294 КПК України виключає можливість суду поновити строк досудового розслідування, що завершився.

Суд звертає увагу учасників судового провадження, що свої висновки застосовує з урахуванням практики Європейського суду з прав людини та рішень Верховного Суду України з аналогічних питань здійснення кримінальних проваджень.
Велика палата ЄСПЛ у п. 68 рішення у справі Карт проти Туреччини (Kart v. Turkey, заява №8917/05) зазначила, що право на розгляд справи протягом розумного строку базується на необхідності гарантувати, що обвинуваченим доведеться залишатись занадто довго у стані невизначеності щодо результатів кримінальних звинувачень проти них. Так само ЄСПЛ у п. 18 рішення в справі Вемхофф проти Німеччини (Wemhoff v. Germany, заява №2122/64) вказував, що чітка мета відповідного положення п. 1 ст. 6 Конвенції у кримінальних справах полягає у забезпеченні того, щоби обвинувачені особи не перебували занадто довго під обвинуваченням та обвинувачення було визначене.
Верховний Суд своєю постановою від 26.05.2020 у справі №556/1381/18 залишив без змін ухвали суду першої інстанції про закриття кримінального провадження за п. 10 ч. 1ст. 284 КПК України, та відповідної ухвали суду апеляційної інстанції у кримінальному провадженні, в якому з моменту оголошення особі про підозру до направлення обвинувального акту до суду минуло більше двох місяців, строк досудового розслідування щодо цього підозрюваного не був продовжений у встановленому законом порядку і не зупинявся, злочин, у вчиненні якого підозрюється особа, не відноситься до категорії тяжких чи особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи.
Аналогічної позиції дотримується Верховний Суд в ухвалі від 26.05.2020 у справі №712/6375/18, якою відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора в кримінальному провадженні, закритому на підставі п. 10 ч. 1ст. 284 КПК судом першої інстанції, у зв`язку з направленням обвинувального акту до суду поза межами строку досудового розслідування.
З огляду на те, що судом встановлено наявність підстави для закриття кримінального провадження, передбаченої п.10 ч.1ст.284 КПК України, що перешкоджає призначенню справи до судового розгляду, суд згідно з п.2 ч. 3ст. 314 КПК Україниприймає рішення про закриття кримінального провадження.

Враховуючи викладене, керуючись, ст. ст. 128, 129, 174, 284, 314, 315, 369-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисників обвинуваченого ОСОБА_6 адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України - задовольнити.
Кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001249 від 09.12.2019 року, відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України - закрити.
Скасувати арешт, накладений у кримінальному провадженні № 0001249 від 09.12.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, на майно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :
-Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 06.11.2020 року у справі № 554/1434/20 (провадження № 1- кс/554/14925/2020) - на житлову квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 13203305) із забороною розпорядження та відчуження;
-Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 16.11.2020 року у справі №554/1434/20 (провадження № 1-кс/554/14485/20) на майно, вилучене за адресою: АДРЕСА_2 , а саме на: документи господарської діяльності експортера металобрухту ТОВ «Промресурс Сталь» (), в загальній кількості 88 аркушів, - з поверненням вилученого майна ОСОБА_6 ;
-Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 18.02.2021 року у справі №554/1434/20 (провадження № 1-кс/554/946/21) на майно, вилучене за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 , а саме на: фотокопію постанови про закриття кримінального провадження № 0000985 від 13.08.18 на 5 арк.; копію митної декларації ІМ 40 DЕ UА110020/2020/007098 на 2 арк.; звіт про структуру Управління забезпечення протидії митним правопорушенням Дніпропетровської митниці Держмитслужби на 2 арк.; звіт про оперативну обстановку та реалізацію заходів боротьби з контрабандою та порушенням митних правил у зоні діяльності Дніпровської митниці Держмитслужби за січень-серпень 2020 року на 16 арк.; документи зі статистичними показниками Дніпровської митниці на 3 арк.; паспорти митних постів Дніпровської митниці Держмитслужби на 42 арк.; грошові кошти у сумі З 000 (три тисячі) доларів США, купюри номіналом по 100 доларів США з наступними номерами: LF74518821D; LB00451323I; LA38491338A; ML25136925A; LA37747737A; LА37221835А; LА37221834А; LА37221833А; LA37221832A; РL02989334А; РL02989339A; РL85762663A; РB24321491C; РL86199304А; РL86199703А; РL86199702А; РL86199701А; PL86199728A; LK43820874D; LB17248826N; LF75350869H; МD88133694А; МD88133693А, МD88133689А; МD88133684А; МD88133682А; МD88133681А; МD88133680А; MD88133683A, LB11475238L, всього в кількості 30 купюр, - з поверненням вилученого майна ОСОБА_6 .
Цивільний позов прокурора, поданий в інтересах Дніпропетровської митниці ДФС, - залишити без розгляду.
Повний текст ухвали складено та оголошено 08 листопада 2021 року о 09.30 годині.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1