У Х В А Л А
Іменем України

28 жовтня 2021 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділу СУ ГУ НП в Полтавській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000754 від 22.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Розсошенці Полтавського району Полтавської області, з вищою освітою, одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

в с т а н о в и в:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного строком на 60 днів, без застосування застави.
У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, прохали застосувати запобіжний захід строком на 60 діб та не визначати судом заставу. Вказували на таки ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих, експертів у кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Прокурор наголошував на тому, що кримінальне правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_7 є тяжким, підкреслював суспільну небезпечність діяння, в якому підозрюється ОСОБА_7 , а саме, те, що подія відбувалася на міжнародній трасі, під час руху інших автомобілів. Вказував, що якби потерпілий в результаті можливого влучення кулі в нього, міг втратити керування автомобілем, то в цьому випадку скоріш за все необхідності у розгляді даного клопотання не було, бо мало б місце ДТП зі смертельними наслідками для людей, які були в автомобілі «Renault». Також вказував, що підозрюваний зник з місця пригоди, в подальшому намагався сховати речі, знімав номерні знаки з автомобіля. Вважає, що застава та порука підлеглих працівників ТОВ «Марк строй» не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні зазначав, що судом під час розгляду клопотання було допущено істотні порушення вимог кримінально-процесуального законодавства, що на його думку, призвело до неповноти судового розгляду клопотання. Вказував, що стороною обвинувачення не доведено склад інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, зокрема, що була заподіяна шкода суспільним та громадським інтересам. Також не доведено заподіяння шкоди потерпілому, оскільки той має лише невелике садно щоки. При цьому, на автомобілі міститься «невеличка дірочка». Отже, вважає, що підозра є необґрунтованою, стороною обвинувачення не доведено ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні просив у задоволенні клопотання відмовити, оскільки: підозра є неконкретизованою, відсутні відомості про механізм вчинення правопорушення та доведення спеціального мотиву та мети, які є обов`язковою ознакою ст. 296 КК України; до суду наданий первісний та обмежений обсяг доказів, які не відповідають критерію «вагомості», тому не було підстав зазначати про «вагомість доказів» у клопотанні; клопотання не відповідає вимогам ст. 177, 184, 194 КК України, оскільки відсутні докази обґрунтованості підозри; відсутні реальні докази наявності конкретних ризиків для підозрюваного; зміст клопотання не підтверджується доданими до нього доказами; версія викладена у повідомленні про підозру не підтверджується доказами; не враховані характеризуючи відомості та документи щодо підозрюваного, які підтверджують наявність міцних соціальних зв`язків, належний майновий стан, наявність постійної роботи та утриманців; позитивна характеристика та відсутність судимостей; неістотний розмір майнової шкоди від правопорушення 6000 грн. за оцінкою потерпілого; належна процесуальна поведінка та виконання обов`язків підозрюваного, який неодноразово за першим та кожним наступним викликом вчасно з`являвся до слідчого та суду; відсутність належного обґрунтування неможливості застосувати інші запобіжні заходи, не пов`язані із тримання під вартою; наявність поручителів; наявність грошових коштів для внесення застави. У зв`язку з цим, просив у задоволенні клопотання відмовити, готовий поручитися за підозрюваного та внести заставу у розмірі 182000 грн., просив врахувати позицію трудового колективу, який готовий поручитися за ОСОБА_7 .

Підозрюваний ОСОБА_7 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні даного клопотання, вказував, що даного правопорушення не вчиняв, а стосовно нього вчинено провокацію.

Заслухавши учасників процесу, приходжу до такого висновку.

Встановлено, що у провадженні ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області спільно з СУ ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000754 від 22.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

ОСОБА_7 органом досудового розслідування підозрюється у вчиненні умисних дій, які виразилися у хуліганстві, а саме грубому порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням предмету, пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, тобто за ч. 4 ст. 296 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 22.10.2021 близько 17 год. 30 хв. у ОСОБА_7 , який знаходився за кермом автомобіля «Porsche» моделі «Cayenne» р.н. НОМЕР_1 , та рухався по автомобільній дорозі сполученням «Київ-Харків-Довжанський» на 346 кілометрі, неподалік готельно-ресторанного комплексу «Мухомор», виник прямий умисел на вчинення хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , рухаючись по лівій крайній смузі вказаної автодороги, зрівняв свій автомобіль із автомобілем «Renault Trafic», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 в салоні якого знаходився пасажир ОСОБА_9 , який рухався в попутному напрямку у правій крайній смузі та незважаючи на присутність пасажира в його автомобілі, на водіїв автомобілів, що рухалися в попутному напрямку, зневажливо ставлячись до оточуючих, діючи умисно, грубо нехтуючи загальними правилами поведінки в суспільстві, порушуючи при цьому громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, бажаючи показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки у суспільстві, тобто розуміючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, через відчинене переднє праве вікно пасажира, здійснив постріл з предмета спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень в переднє водійське скло автомобіля «Renault Trafic», р.н. НОМЕР_2 , завдавши ОСОБА_8 тілесних ушкоджень.

Після вказаних дій ОСОБА_7 на автомобілі «Porsche» моделі «Cayenne», р.н. НОМЕР_1 , продовжив рух по автомобільній дорозі сполученням «Київ-Харків-Довжанський», тим самим з місця вчинення злочину зник.

23.10.2021 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчинені вищевказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В ході судового розгляду встановлено, що вручена 23.10.2021 року органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозра за ч. 4 ст. 296 КК України повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011 р. у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990р., п. 32, Series A, N 182).

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, зокрема: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , протоколом перегляду відеозапису, наданого свідком ОСОБА_9 , протоколом перегляду відеозапису системи «Безпечне місто» щодо пересування ОСОБА_7 на вказаному автомобілі; протоколом проведення огляду автомобіля марки «Renault Trafic», д.н.з. НОМЕР_2 , в ході якого на лівому передньому (водійському) склі виявлено пошкодження, спричинене внаслідок дії предмету за зовнішніми ознаками схожими на кулю; протоколом проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 ; протоколом проведення обшуку за адресою реєстрації та проживання ОСОБА_7 : АДРЕСА_1 ; довідкою № 13069 від 22.10.2021, наданою КП «1-А Міська клінічна лікарня» ПМР, згідно якої у потерпілого ОСОБА_8 виявлено тілесні ушкодження у вигляді саден лівої щоки; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 , протоколом додаткового огляду цифрового носія; та іншими матеріалами в їх сукупності.

Слідчий суддя приходить до висновку, що в матеріалах провадження містяться достатні дані, підтверджуючі, що підозрюваний ОСОБА_7 міг вчинити інкримінований йому злочин, висунута підозра є обґрунтованою. При цьому слідчим суддею при обранні запобіжного заходу лише перевіряється наявність вагомих доказів, що можуть свідчити про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. Питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваного не є предметом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без них.

Проаналізувавши доводи слідчого та прокурора в обґрунтування обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 , слідчий суддя вважає, що знайшли своє підтвердження ризики, визначені п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, потерпілих, експертів у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Суд вважає, що стороною обвинувачення не доведено те, що ОСОБА_7 буде переховуватися від слідчого, прокурора та суду.

Водночас суд приходить до висновку, що підозрюваний може сховати знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, потерпілих, експертів у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вказане доводиться тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчинення тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, що може свідчити про намагання підозрюваного перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким чином. Суд бере до уваги той факт, що останній після події кримінального правопорушення покинув місце його вчинення, у подальшому вживав заходи щодо намагання приховати свою причетність до злочину шляхом зняття номерних знаків з автомобіля, своїм повідомленням на номер «102» про порушення правил ПДР та створення аварійної ситуації водієм автомобіля ««Renault», у подальшому покинувши місце перебування, куди він прибув разом з дружиною на автомобілі «Porsche» моделі «Cayenne», р.н. НОМЕР_1 , після подій на автодорозі «Київ-Харків-Довжанський».

Також, підозрюваний ОСОБА_7 , будучи керівником та засновником ряду юридичних осіб, маючи значний фінансовий ресурс може здійснювати незаконний вплив на потерпілого та свідків, схиливши їх до зміни показань на його користь, що унеможливить якісне проведення досудового розслідування, у проведенні наступних слідчих дій з метою встановлення всіх обставин справи.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту відносно підозрюваного, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Також слід зазначити, що виключно тяжкість вчиненого особою кримінального правопорушення, не є безумовною підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При цьому суд враховує рішення Європейського суду з прав людини (див. в т.ч. п.80 рішення по справі «Харченко проти України» (заява № 40107/02) та п.60 рішення «Єлоєв проти України» (заява №17283/02), якими встановлено, що застосування такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою виключно на підставі наявності підозри є прямим порушенням пункту 3 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, а саме недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Слідчий суддя приходить до висновку, що стороною обвинувачення доведено, що до підозрюваного не може бути застосовані запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, поруки, застави.

З огляду на наявність вказаних вище ризиків, слідчий суддя вважає, що до підозрюваного ОСОБА_7 не може бути застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, оскільки він зможе чинити тиск на свідків та потерпілого в кримінальному провадженню з метою перешкоджання проведенню якісного досудового розслідування та встановлення істини.

Надані суду поручительство від працівників ТОВ «МАРК СТРОЙ», де підозрюваний є директором, не може бути застосовано, оскільки суд вважає, що вказані особи є залежними від підозрюваного, а тому не зможуть забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Також, суд вважає, що застава не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки вказаний вид забезпечення кримінального провадження не усуне ризику незаконного впливу підозрюваного на свідків та потерпілого, оскільки на даний час досудове розслідування лише розпочато, не всі свідки допитані, в тому числі знайомі підозрюваного, які приїздили у с. Соснівку 22.09.2021 року після події кримінального правопорушення.

Відповідно до приписів ч. 1 та ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Беручи до уваги наявність у підозрюваного постійного місця проживання, наявність стійних соціальних зв`язків в Україні, позивні характеристики особи, наявність ризиків, визначених ст.177 КПК України, які є доведеними стороною обвинувачення, враховуючи недоведеність недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно підозрюваного для запобігання ризиків, зазначених в клопотанні, слідчий суддя дійшов до висновку про можливість застосувати відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, який буде достатнім для неухильного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Тому, суд дійшов до висновку, про часткове задоволення клопотання.

З урахуванням наведеного, суд вважає можливим застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з використанням засобів електронного контролю, який, на думку суду, забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного під час досудового слідства.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 132, 176, 178, 181, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 369-372, 379, 395 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяці, в межах строку досудового розслідування, до 22 грудня 2021 року.

Домашній арешт застосувати з використанням засобів електронного контролю.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки:

-не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово;
-прибувати за кожною окремою вимогою до суду, слідчого та прокурора;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

-утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілого для запобігання спробам незаконно впливати на вказаних осіб;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В разі невиконання вищевказаних зобов`язань, до підозрюваного може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, зобов`язавши передати копію ухвали для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваної.

Роз`яснити, що за умисне невиконання ухвали суду передбачена відповідальність за ст. 382 КК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1