Справа № 455/733/20
Провадження № 1-кп/455/63/2021
ВИРОК
Іменем України

25 жовтня 2021 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000068 від 05.03.2019 року, відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, з професійно-технічною освітою, непрацюючої, судимості не має, - у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,
за участю: сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_4 ,
сторони захисту обвинуваченої ОСОБА_3 , захисника обвинуваченої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 05.03.2019 року, приблизно о 13 годині 00 хвилин, незаконно придбала, шляхом привласнення знайденого, наркотичні засоби, які побачила в косметичній жіночій сумці сірого кольору на землі поблизу будівлі, що знаходиться за адресою: м.Старий Самбір, вул. Вітовського, №39, Львівської області, в якій виявила паперовий згорток, у якому знаходилася дрібноподріблена речовина рослинного походження, яка згідно висновку експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, є канабісом, загальною масою 6,44 грам та відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Усвідомлюючи, що у вказаному паперовому згортку знаходиться наркотичний засіб, а саме канабіс, ОСОБА_3 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання такого без мети збуту, шляхом привласнення знайденого наркотичного засобу, поклала знайдену косметичну сумку у свою жіночу сумку сірого кольору, а паперовий згорток з наркотичною речовиною, поклала у кишеню своєї куртки та зберігала його при собі для особистого вживання без мети збуту.

Таким чином, ОСОБА_3 , обгрунтовно обвинувачується у кримінальному проступку, передбаченому ч.1 ст.309 КК України.

Допитана ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину в інкримінованому їй кримінальному проступку у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, визнала повністю, надала пояснення, аналогічні викладеним обставинам в обвинувальному акті, та пояснила, що повністю погоджується із обставинами, викладеними в обвинувальному акті, оголошеному прокурором. Додатково пояснила, що 05.03.2019 року, близько обіду, вона поблизу будівлі, що знаходиться за адресою: м.Старий Самбір по вул.Вітовського, знайшла згорток, який поклала в кишеню, потім за 7 хвилин була зупинена працівниками поліції, яким добровільно видала цей згорток. Вона зрозуміла, що це наркотики і що зберігати їх протипоказано.

Обвинувачена ОСОБА_3 просила суд визнати недоцільним дослідження доказів стосовно обставин справи та обмежити обсяг дослідження доказів.
З врахуванням наведених показань, наданих у судовому засіданні обвинуваченою, та відсутності заперечень учасників судового провадження, суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин події кримінального правопорушення (часу, місця, способу), вчиненого обвинуваченою, винуватості в цьому обвинуваченої, форми вини, мотиву, мети вчинення кримінального правопорушення, обмежив дослідження обставин справи допитом обвинуваченої, оглядом матеріалів справи, які характеризують обвинувачену як особу та стосуються речових доказів по справі, та визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Сумнівів у добровільності позиції учасників судового провадження немає. При цьому судом роз`яснено, що у такому разі учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
За таких обставин, суд доходить висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку при обставинах, викладених в обвинувальному акті, і вважає, що її дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту. Приймаючи таке рішення, суд керується критеріями доведення винуватості поза розумним сумнівом, наведених у висновках Європейського суду з прав людини, яких суд дійшов у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» (рішення від 21 квітня 2011 року) та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» (рішення від 6 грудня 1988 року). Так, у цих рішеннях зазначено, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».
Обираючи покарання обвинуваченій у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, вказане кримінальне правопорушення, згідно ст.12 КК України є проступком, особу винної, яка з місця проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку в наркологічному кабінеті поліклінічного відділення КЗ СРР «Старосамбірська ЦРЛ» з 2011 року, має неповнолітню дочку, але її вихованням не займається, тому позбавлена материнських прав.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття і активне сприяння розкриттю кримінального проступку.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, суд не знаходить.

Аналізуючи вимоги ст. ст. 50, 65 КК України при призначенні покарання, суд враховує чи відповідатиме покарання за своїм розміром та ступеню тяжкості вчинених злочинів, а також особу винного.
Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.
Підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, тобто при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання, визначенні «інших обставин справи», індивідуалізацію покарання - конкретизацію виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта, вказане повністю узгоджується з висновком викладеним у постанові ККС ВС від 13.10.2020 року по справі № 645/10158/14-к.
Враховуючи вказані обставини, суспільну небезпеку кримінального проступку, суд приходить до висновку про необхідність засудження обвинуваченої ОСОБА_3 до покарання у виді штрафу (в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008), з врахуванням вимог ч.3 ст.5 КК України.
Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII, який набрав чинності з 01.07.2020 року, внесено зміни до Кримінального кодексу України, якими введено такий вид кримінальних правопорушень як кримінальний проступок, визначено строки погашення судимості за цей вид кримінального правопорушення, тощо. Також вказаним законом санкція кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, викладена в іншій редакції, що відповідно відносить вказане кримінальне правопорушення до кримінальних проступків.
Санкція ч.1 ст. 309 КК України в редакції зазначеного закону передбачає покарання у вигляді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.
Тому, відповідно до приписів ч.3 ст.5 КК України, розмір штрафу, який в новій редакції, більший ніж в попередній, повинен визначатися в розмірі, встановленому попередньою редакцією санкції статті, а саме - до ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Таким чином, суд вважає необхідним призначити обвинуваченій ОСОБА_3 міру покарання, з врахуванням вимог ст.69-1 КК України, передбачену санкцією ч.1 ст.309 КК України, - у виді штрафу (в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008), що є тотожним позиції сторони обвинувачення, необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчиненню нею нових кримінальних правопорушень для реалізації принципу законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання. Підстав для звільнення від кримінальної відповідальності не встановлено.
Питання про речові докази слід вирішити в порядку ст.100 КПК україни.
Судові витрати, згідно ст.124 КПК України, що підтверджені документально, обвинувачена ОСОБА_3 сплатила 23.09.2021 року, що підтверджується квитанцією №63 від 23.09.2021 року.
Цивільний позов не заявлено.
Запобіжний захід до обвинуваченої ОСОБА_3 не обирався.
Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, призначивши їй покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_3 у кримінальному провадженні не обирався.
Речові докази, а саме: 4 шприци для ін`єкції, поміщені в спецпакет №4486808, паперовий згорток з речовиною рослинного походження зеленого кольору, поміщений в спецпакет №4486817, сумочка з залишками речовини рослинного походження зеленого кольору, поміщена в спецпакет №4486810, які здані на зберігання в камеру зберігання наркотичних засобів Старосамбірського ВП Самбірського ВП ГУНП у Львівській області знищити.
Судові витрати у справі на залучення експерта для проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин і їх аналогів та прекурсорів №3/274 (висновок №3/274 від 03.04.2019 року) становлять 1144 (одна тисяча сто сорок чотири) гривні 00 копійок, які підлягають відшкодуванню - відшкодовано обвинуваченою ОСОБА_3 в дохід держави.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Старосамбірський районний суд Львівської області на протязі 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1