У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

перекладача ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді кримінальне провадження № 0001021 від 26 серпня 2019 року, про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великі Геївці Ужгородського району Закарпатської області, громадянина України, не одруженого, без освіти, тимчасово не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України

ВСТАНОВИВ:

До Ужгородського міськрайонного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001021 від 26 серпня 2019 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 345 КК України.

Відповідно до вимог ст. 314 КПК України суддею Ужгородського міськрайонного суду у зазначеному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання.

Із змісту обвинувального акту убачається, що 25.08.2019 року працівниками Ужгородського РУП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області старшим дільничним офіцером поліції сектору превенції старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 та оперуповноваженим сектору кримінальної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_8 , які згідно доручення Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області № 108 від 23.08.2019 року «Про забезпечення публічної безпеки і порядку під час проведення масових заходів на території Ужгородського району з 23.08.2019 року по 01.09.2019 року», підписаного т.в.о. начальника Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 заступили для забезпечення публічної безпеки і порядку під час проведення 25.08.2019 року в період часу з 15 год. 00 хв. по 02 год. 00 хв. 26.08.2019 року свята «День села» села Великі Геївці, Ужгородського району.

Так, близько 22.00 год. лейтенант поліції ОСОБА_8 та старший лейтенант поліції ОСОБА_7 знаходились на території парку в с. Великі Геївці, де в цей час проходило святкування «Дня села» села Великі Геївці та виконували завдання, передбачені ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію», а саме: забезпечення публічної безпеки і порядку, охорони прав і свобод людини. У цей час до них звернувся громадянин ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та повідомив про протиправні дії ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходячись біля належного громадянину ОСОБА_10 торгового павільйону наніс удар правою рукою по кавовій машині, що знаходилась на території даного торгівельного павільйону, в результаті чого вона впала на землю та пошкодилася.

З метою з"ясування обставин правопорушення, виконуючи завдання, передбачені ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію», а саме: забезпечення публічної безпеки і порядку, охорони прав і свобод людини, лейтенант поліції ОСОБА_8 та старший лейтенант поліції ОСОБА_7 , будучи одягнутими у форменний одяг, звернулись до ОСОБА_5 з метою припинити його протиправні дії.

В цей момент ОСОБА_5 усвідомлюючи, що лейтенант поліції ОСОБА_8 та старший лейтенант поліції ОСОБА_7 дійсно є працівниками правоохоронного органу, а їх вимоги є правомірними та законними, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень працівниками поліції під час виконання покладених на них службових обов"язків, діючи з прямим умислом, тобто, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння і бажаючи їх настання наніс удар правою рукою в область лівої ділянки шиї лейтенанта поліції ОСОБА_8 . У подальшому лейтенантом поліції ОСОБА_8 та старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 було застосовано до ОСОБА_5 фізичну силу у відповідності до ст. 44 Закону України «Про Національну поліцію». Однак, ОСОБА_5 почав вчиняти активну фізичну протидію, а саме спробу вирватися і втекти, щоб не бути затриманим за скоєння ним протиправних дій, а саме за пошкодження кавової машини, а також нанесення тілесних ушкоджень лейтенанту поліції ОСОБА_8 та застосував фізичну силу до вищевказаних працівників поліції, а саме відштовхував силою від себе ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , та наносив їм удари руками по різним частинам тіла, тим самим ОСОБА_5 наніс тілесні ушкодження працівникам правоохоронного органу під час виконання ними службових обов"язків. Після чого протиправні дії ОСОБА_5 були припинені внаслідок застосування лейтенантом поліції ОСОБА_8 та старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 фізичної сили у відповідності до ст. 44 Закону України «Про Національну поліцію».

Згідно з висновком судово-медичного експерта № 263 від 11.09.2019 року на момент судово-медичого обстеження на тілі громадянина ОСОБА_8 тілесних ушкоджень не виявлено. Згідно з даними медичної довідки, заповненої на його ім"я, у нього виявлено: Забій шийного відділу хребта».

Вищевказані тілесні ушкодження, згідно даних медичної довідки, могли виникнути внаслідок ударної дії тупими твердими предметами, якими могли бути затиснуті в кулак руки сторонньої людини, при обставинах, на які вказує потерпілий.

По давності виникнення, згідно медичної довідки, дані тілесні ушкодження вкладаються в час події, що мала місце 25.08.2019 року.

Малоймовірно виникнення даних тілесних ушкоджень внаслідок падіння з висоти власного зросту.

Дані тілесні ушкодження потягли за собою розлад здоров`я строком до 6 днів і по цій ознаці згідно п. 2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу чи незначної стійкої втрати працездатності.

Згідно з висновком судово-медичного експерта № 265 від 19.09.2019 року на момент судово-медичного обстеження на тілі громадянина ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження у вигляді синців на шкірних покривах лівої кисті на долонній поверхні, правого плеча у верхній та середній третині по внутрішній поверхні. Згідно з даними медичної довідки, заповненої на його ім"я у нього виявлено «Ссадини тильної поверхні першого пальця лівої кисті».

Виникли вищевказані тілесні ушкодження внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізмі дії, якими могли бути затиснуті в кулак та обуті ноги сторонньої людини.

По давності виникнення вищевказані тілесні ушкодження вкладаються в час події, яка відбувалася 25.08.2019 року.

Дані тілесні ушкодження потягли за собою розлад здоров`я строком до 6 днів і по цій ознаці згідно п. 2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров"я чи незначної стійкої втрати працездатності.

Виключена можливість, що вищевказані тілесні ушкодження виявлені у ОСОБА_7 , могли виникнути внаслідок падіння з висоти власного зросту.

У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 , заявив суду клопотання про закриття кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 345 КК України., на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України, яке мотивував тим, обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 було скеровано до суду вже після закінчення строку досудового розслідування (ст. 219 КПК України), що є безумовною підставою для закриття провадження по справі.

Обвинувачений ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні підтримав клопотання заявлене його захисником та просив суд закрити кримінальне провадження щодо нього.

Прокурор ОСОБА_11 у підготовчому судовому засіданні заперечив проти заявленого клопотання, зазначивши, що клопотання є безпідставним, оскільки законодавець не встановлює строк направлення обвинувального акту до суду після його затвердження.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали обвинувального акту з доданими до нього додатками, оцінивши в сукупності надані докази, суд приходить до наступного висновку.

Так, завданнями кримінального провадження, що закріплені у ст. 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Приписами ч. 2 ст. 9 КПК України на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого покладаються зобов`язання всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Статтею 113 КПК закріплено поняття процесуальних строків, як проміжку часу, що встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Як визначено у ст. 115 КПК України при обчисленні строків місяцями строк закінчується у відповідне число останнього місяця. Якщо закінчення строку, який обчислюється місяцями, припадає на той місяць, який не має відповідного числа, то строк закінчується в останній день цього місяця.

Положенням ст. 116 КПК України передбачено, що процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим кодексом строки.

Відповідно до ч. 1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Як слідує з реєстру матеріалів досудового розслідування, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0001021 від 26 серпня 2019 року, в рамках даного кримінального провадження, 26.08.2019 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення .

31.10.2020 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 було затверджено першим заступником керівника Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_12 .

Відповідно до п.4 ч.3 ст.219 КПК України з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_5 , кваліфікується відповідно до чинного КК України як нетяжкий злочин.

Частиною 3 ст. 294 КПК України передбачено можливість продовження строку досудового розслідування, який як встановлено в судовому засіданні, не продовжувався.

Частиною 5 ст. 294 КПК України унормовано, що строк досудового розслідування, який закінчився, не підлягає поновленню.

Так, відповідно до положень п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Статтею 283 КПК України встановлено форми закінчення досудового розслідування, однією із яких є звернення до суду з обвинувальним актом.

З аналізу наведених правових норм слідує, що початок та кінець досудового розслідування закон пов`язує із вчиненням чітко визначеної процесуальної дії: початок - з моментом внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, а закінчення - зокрема, із направленням до суду обвинувального акту.

Відповідно до ч.4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Частиною другою статті 283 КПК України передбачено обов`язок прокурора у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: закрити кримінальне провадження, звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Таким чином, відповідно до статей 5, 110, 115, частини першої статті 291 та частини другої статті 283 КПК України прокурор має право приймати процесуальні рішення у кримінальному провадженні виключно в межах процесуальних строків, зокрема, складати, затверджувати та направляти обвинувальний акт у кримінальному провадженні у межах строку досудового розслідування.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 надійшов до суду лише 26.11.2019 року, що стверджується штампом вхідної кореспонденції Ужгородського міськрайонного суду за №52195, тобто з порушенням строку закінчення досудового розслідування кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.345 КК України, а саме двомісячного строку з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Дане рішення судом приймається на основі дослідження матеріалів кримінального провадження в частині дотримання строків досудового розслідування та на підставі обставин, які повністю визнаються стороною обвинувачення та захисту, але сторони по різному оцінюють їх законність.

Відповідно до п.10 ч.1 ст. 284 КПК України, зкінчення строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України, після повідомлення особі про підозру, крім випадку повідомлення про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, є підставою для закриття кримінального провадження.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, розумність тривалості провадження повинна оцінюватись у світлі обставин справи та з огляду на такі критерії: складність справи, поведінка заявника та відповідних державних органів, а також важливість справи для заявника. Суд також вимагає від державних органів, що розслідують справи, особливої сумлінності, щоб судочинство було здійснено невідкладно («Пелісьє і Сассі проти Франції», «Паскал проти України», «Вітрук проти України», «Іванов проти України», «Торопов проти України», «Нахманович проти Росії» та інші).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що матеріалами справи підтверджується, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 було надіслано до суду, вже після закінчення строку досудового розслідування.
На переконання суду положення про розумні строки, що закріплене ч. 1 ст. 28 КПК України, до ситуації, що має місце у цьому кримінальному провадженні, застосуванню не підлягають, оскільки щодо описаних процесуальних процедур діють чітко регламентовані імперативні проміжки часу.

Дотримання процесуальних строків є однією з основних гарантій справедливого кримінального процесу, так як має вберегти особу від безпідставного, надміру тривалого перебування під загрозою можливого кримінального покарання та суттєвого обмеження прав та свобод, яких неминуче зазнає особа, перебуваючи у статусі підозрюваного або обвинуваченого.

Згідно з ч. 5 ст. 28 КПК України кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.

За своєю правовою природою закриття кримінального провадження являє собою систему кримінальних процесуальних норм, що регулюють процедуру розгляду кримінального провадження судом, який, в результаті аналізу та оцінки зібраних у справі доказів, на підставах, передбачених КПК України, робить висновок про недоцільність або неможливість продовження судового розгляду та приймає рішення про відмову від подальшого його проведення, про що вказує у відповідній ухвалі.

Як слідує з положень ст. 314 КПК України одним з альтернативних рішень, якими може завершуватися стадія підготовчого провадження, є закриття кримінального провадження, у тому числі в порядку п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, де закріплено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

У кримінальному провадженні, щодо якого відбувається підготовче провадження (справа № 308/13585/19), відсутні підозри у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Отже, закон містить чітку і недвозначну заборону вчинення будь-яких слідчих та процесуальних дій поза межами строку досудового розслідування.

Строк досудового розслідування, який закінчився, не підлягає поновленню.

Таким чином, обґрунтованим з точки зору засад кримінального провадження вбачається саме прийняття рішення про закриття даного кримінального провадження. Адже будь-яке інше рішення становитиме порушення права на справедливий суд та права на захист в розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини з цього питання.

Суд підкреслює, що строк досудового розслідування не є простою формальністю. Передбачення процесуальним законом обов`язку прокурора якнайшвидше, але не пізніше визначеного законом процесуального строку після повідомлення особі про підозру звернутись до суду з обвинувальним актом або закрити кримінальне провадження - є гарантією фундаментального права людини на розгляд її справи упродовж розумного строку, закріпленого в п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбаченого ст. 7, ч. 1 ст. 21 КПК України, що підтверджується усталеною практикою Європейського суду з прав людини.

Так, Велика палата Європейського суду з прав людини у п. 68 рішення у справі Карт проти Туреччини (Kart v. Turkey, заява № 8917/05) зазначила, що право на розгляд справи протягом розумного строку базується на необхідності гарантувати, що обвинуваченим доведеться залишатись занадто довго у стані невизначеності щодо результатів кримінальних звинувачень проти них. Так само Європейський суд з прав людини у п. 18 рішення в справі Вемхофф проти Німеччини (Wemhoff v. Germany, заява №2122/64) вказував, що чітка мета відповідного положення п. 1 ст. 6 Конвенції у кримінальних справах полягає у забезпеченні того, щоби обвинувачені особи не перебували занадто довго під обвинуваченням та обвинувачення було визначене.

Верховний Суд у постанові від 26.05.2020 у справі № 556/1381/18, залишив без змін ухвали суду першої інстанції про закриття кримінального провадження за п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, та відповідну ухвалу суду апеляційної інстанції у кримінальному провадженні, в якому: з моменту оголошення особі про підозру до направлення обвинувального акта до суду минув обмежений процесуальний строк.

Аналогічної позиції дотримується Верховний Суд і в ухвалах від 26.05.2020 у справі № 712/6375/18, від 13.10.2020 у справі №243/11589/19, від 15.03.2021 року у справі №676/6116/18 (відмовлено в відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами прокурора в кримінальних провадженнях, закритих на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України судом першої інстанції у зв`язку з направленням обвинувального акта до суду поза межами строку досудового розслідування).

Отже, особа не може необмежений час перебувати в стані підозрюваного - якщо публічне обвинувачення з будь-яких причин не має можливості визначити обвинувачення, склавши обвинувальний акт, та спрямувати справу до суду протягом визначеного законом строку - особа має бути звільнена від підозри. Таким чином, такий процесуальний строк досудового розслідування - є одним із найважливіших проявів правового принципу верховенства права, який вимагає належної правової визначеності у такому особливо вразливому статусі людини як підозрюваний.

Тому, застосування передбачених законом наслідків пропуску такого строку як строк досудового розслідування не є зайвим формалізмом, оскільки строки досудового розслідування є граничними, а положення ч. 5 ст. 294 КПК України виключає можливість суду поновити строк досудового розслідування, що завершився.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що подане стороною захисту клопотання про закриття кримінального провадження, на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України, є обґрунтованим та таким, яке ґрунтується на нормах процесуального права, а тому кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001021 від 26 серпня 2019 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 345 КК України, слід закрити, на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України.

Речові докази у кримінальному провадженні - відсутні.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 2,3,9,110,113,115,116,219,284,291,314, 392-395 КПК України суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України - задовольнити.

Кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001021 від 26 серпня 2019 року про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 345 КК України, закрити, на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1