ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа 650/371/21 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/819/1037/21 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 3 ст. 187 КК України
У Х В А Л А
іменем України

28 грудня 2021 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Херсоні матеріали кримінального провадження № 000005 за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , прокурора на вирок Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 13 вересня 2021 року, яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мала Олександрівка Великоолександрівського району Херсонської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України такого, що не має судимості;
засуджено:
за ч.3 ст.187 КК України на 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.
Міра запобіжного заходу тримання під вартою.
Початок строку відбування покарання з 23.01.2021.
Вирішено питання про процесуальні витрати та речові докази.

в с т а н о в и л а:

Вироком суду ОСОБА_8 визнано винним та засуджено за те, що він 23 січня 2021 року близько 08.00 год., знаходячись в с. Мала Олександрівка Бериславського (Великоолександрівського) району Херсонської області, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, переслідуючи прямий злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, через незачинені на замикаючий пристрій двері, незаконно проник до приміщення літньої кухні домоволодіння АДРЕСА_2 , вищевказаного населеного пункту, що належить ОСОБА_9 , та яке останній використовував як житло, в якому перебував на той час, де в подальшому, з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_9 , використовуючи ніж, здійснив напад на останнього, вчинивши насильницькі дії, які були небезпечними для життя та здоров`я в момент їх заподіяння, а саме демонструючи ніж близько до життєво важливих органів, задав одного удару рукою та одного удару ножем у обличчя ОСОБА_9 , спричинивши йому наступні тілесні ушкодження: синець та садно (подряпина) обличчя, які, відносяться до легких тілесних ушкоджень, а також приставляв ножа до шиї потерпілого ОСОБА_9 , в ході чого словами погрожував заподіти останньому тілесне ушкодження, від якого могла настати смерть (перерізати шию), в ході чого вимагав грошові кошти та в результаті нападу заволодів грошима потерпілого ОСОБА_9 в сумі 100 гривень, двома банкнотами номіналом 50 гривень кожна, завдавши останньому матеріальну шкоду на вище вказану суму.

У поданих на вирок апеляційних скаргах:

- захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 посилається на незаконність та необґрунтованість вироку з підстав невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, неповноти судового розгляду. Свої доводи мотивує тим, що обвинувальний вирок обгрунтовано доказами, а саме показаннями потерпілого ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_10 , які містять суперечності з приводу того, в якому саме приміщенні відбулася погроза ножем потерпілому. Стверджує, що у ОСОБА_8 незаконно не проникав до помешкання потерпілого, а зайшов до нього з дозволу господаря (потерпілого), хотів позичити у нього гроші для придбання спиртного. Посилаючись на правові висновки ККС Верховного Суду у справах щодо проникнення як кваліфікуючої ознаки розбою, апелянт зазначає про те, що обвинувачений ОСОБА_8 не мав наміру на заволодіння чужим майном і не застосовував насильство з цією метою. Вказує про те, що ОСОБА_8 застосував ніж під час сварки з потерпілим, в ході якої останній хотів вдарити обвинуваченого палицею, і відповідно до висновку експерта ніж не є холодною зброєю.

Просить скасувати вирок суду першої інстанції та призначити новий розгляд у суді першої інстанції;

- прокурор, не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 порушує питання про скасування вироку в частині призначення покарання з підстав невідповідності призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. В обґрунтування доводів указує про те, що всупереч вимог ст.65 КК України судом першої інстанції не було прийнято до уваги обставини вчинення злочину ОСОБА_8 у стані алкогольного сп`яніння та стосовно особи похилого віку. Також не враховано тяжкість вчиненого злочину, який відноситься до особливо тяжких злочинів, відомості, що характеризують особу обвинуваченого, який характеризується посередньо, ніде не працює.

Просить скасувати вирок суду першої інстанції в частині призначення покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 за ч.3 ст.187 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією всього майна, яке є власністю обвинуваченого.

Заслухавши доповідача, доводи захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 , які підтримали апеляційні вимоги, викладені в апеляційній скарзі захисника, просили їх задовольнити, заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, думку прокурора, який підтримав апеляційні вимоги сторони обвинувачення, просив ухвалити новий вирок в частині призначення покарання ОСОБА_8 , заперечував проти задоволення апеляційних вимог сторони захисту, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла до такого.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілої, яка зазнала нападу, поєднаного з проникненням у житло, обґрунтований дослідженими під час судового розгляду доказами, яким дано належну оцінку, і відповідає фактичним обставинам провадження.

Доводи сторони захисту про недоведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні розбійного нападу, є непереконливими та спростовуються детально викладеними у вироку доказами.

Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 частково визнав себе винним та показав, що під час вживання горілки з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , коли спиртне закінчилося, останній запропонував піти позичити грошей. Вони пішли до ОСОБА_9 і поки ОСОБА_12 був в будинку, він чекав на лавочці. Оробець повернувся з грошима в сумі 60 грн і вони, купивши горілку, повернулися до ОСОБА_11 . Коли все випили, він пішов додому, однак вирішив зайти до ОСОБА_9 .. Підійшовши до його домоволодіння, він побачив ввімкнене світло і відкриту калитку, яку мабуть не закрив ОСОБА_12 , та відкриті двері до приміщення. Він постукав і крикнув: « ОСОБА_13 », а потерпілий здається відповів: « ОСОБА_14 ». Потім він зайшов до приміщення та нікого образити не хотів. Він попросив потерпілого ОСОБА_9 позичити йому гроші на пару днів, однак той почав кричати мов надоїли, що бігають до нього. Потім потерпілий схватився за ціпок, а він його придержав та випадково подряпав ножем. Після чого здається ОСОБА_9 покликав про допомогу, а він злякався, але не пішов і не намагався допомогти. Потім потерпілий, піднявши клейонку, дістав 100 грн і дав йому. На столі ще залишилися інші дрібні гроші. Потім він пішов додому, де поклав гроші в кишеню куртки і ліг спати. До цього випадку він ніколи не був у потерпілого. Додав, що пішов з приміщення потерпілого, коли прийшла сусідка і запитала, що відбувається. У зв`язку із станом сп`яніння, він не пам`ятає, чи ходив в інше приміщення. Також не пам`ятає, що вимагав 5000 грн.

Ця версія події, вказана обвинуваченим ОСОБА_8 , була предметом перевірки в судовому засідання та не знайшла свого підтвердження.

Обставини, за яких ОСОБА_8 вчинив розбійний напад, підтверджується такими доказами.

Зокрема, показаннями потерпілого ОСОБА_9 , наданими ним у порядку ст.225 КПК України, про те, що 23.01.2021 року близько 8.00 год. він приліг відпочити, коли до нього у масці, в шапці і куртці з ножем в руці зайшов чоловік, якого він не впізнав. Чоловік одразу вимагав від нього 5000 грн., та, коли він відмовив, той вдарив його та погрожував ножем, приставивши до його горла. Чоловіка він не запрошував додому. Напередодні або в цей час чоловік (обвинувачений ОСОБА_8 ) не запитував дозволу увійти і не стукав у двері. Після погроз, він показав місце на столі під клейонкою, де лежали дрібні гроші та чоловік забрав 100 грн, по 50 грн. і продовжив вимагати 5000 грн. Намагаючись виманити чоловіка з приміщення, він запропонував йому перейти в інше приміщення літньої кухні, де мабуть він заховав гроші та забув про це. Коли вони перейшли до іншого приміщення, чоловік його штовхнув та він впав. Потім, сівши на лавку, почав робити вигляд, що шукає гроші. В цей момент зайшла сусідка ОСОБА_15 , після чого чоловік пішов.

Ці ж обставини потерпілий ОСОБА_9 підтвердив під час проведення за його участю слідчого експерименту. (т.2 а.п.115-120)

Показаннями свідка ОСОБА_15 про те, що 23.01.2021 року близько 09.00 години ранку, коли вона поралася на городі біля свого будинку, почула за місцем проживання ОСОБА_9 шум та як голосно люди говорять. Підійшовши до сусіднього будинку, та, ставши біля хвіртки, щоб розчути, що відбувається, почула як ОСОБА_9 каже: « ОСОБА_16 , рятуй мене, він з ножем ріже мене». На це, вона одразу побігла до кухні, де встала на порозі, і побачила, що ОСОБА_9 сидить на канапі біля дверей, а над ним схилився якийсь мужчина. Вона запитала: «Шо то таке?», на що чоловік повернувся до неї та вона побачила, що він тримає ОСОБА_9 лівою рукою за сорочку, а другою рукою тримає ніж, який підніс до горла, а у ОСОБА_9 з шиї іде кров та сорочка в крові. Вона сказала чоловіку: «А ну брось діда і вийди звідси», на що чоловік одразу почав виходити, а вона, надаючи дорогу, відійшла на два кроки назад. Коли він повз неї проходив, вона почула від нього сильний запах горілки, а коли він при цьому подивився на неї, вона впізнала у ньому ОСОБА_8 . Коли ОСОБА_8 пішов, вона підійшла до ОСОБА_9 , а той сидів і ридав. На сорочці та шиї була кров. Вона викликала поліцію, яка швидко приїхала. Після вказаних подій ОСОБА_9 їй розповів, що спочатку ОСОБА_8 зайшов до нього у кімнату, де погрожував та вдарив декілька разів, після чого вимагав 5000 грн, а він сказав, що таких грошей немає. Далі він виманив ОСОБА_8 з кімнати піти до кухні з тим, щоб вийти на вулицю та отримати допомогу. На ОСОБА_8 була сіро-зелена куртка, чорна шапка, темні штани. В судовому засіданні ОСОБА_15 в обвинуваченому впізнала особу, яка тримала ножа в руці та погрожувала ОСОБА_9 за описаних вище подій.

Ці ж обставини свідок ОСОБА_15 підтвердила під час проведення за її участю слідчого експерименту. (т.2 а.п. 124-129)

Зазначені показання потерпілого та свідка були перевірені судом та правильно визнані достовірним джерелом доказів, оскільки вони підтверджуються іншими доказами.

Колегія суддів вважає, що підстав ставити під сумнів правдивість показаній потерпілого та свідка у суду не було, оскільки вони не містять суперечностей, є послідовними та узгоджуються з іншими доказами, а тому доводи захисника про наявність суперечностей у показаннях цих осіб щодо факту нападу на потерпілого, позбавлені підстав.

Свідок ОСОБА_17 показав, що він з ОСОБА_8 у ОСОБА_18 вживали алкогольні напої. Коли алкоголь закінчився, він разом з ОСОБА_8 пішов до ОСОБА_9 позичити 60 гривень на літру самогону. ОСОБА_9 дав кошти, а коли вони йшли за спиртним, ОСОБА_8 запитав у нього про те, чи є у ОСОБА_9 ще кошти. Далі вони вживали алкоголь у ОСОБА_18 , а коли все випили, він пішов додому.

Свідок ОСОБА_18 показав, що, коли 23.01.2021 року після четвертої ранку він разом із ОСОБА_17 і ОСОБА_8 випивали горілку і остання закінчилася, ОСОБА_17 та ОСОБА_8 кудись пішли, а потім повернулися із літром самогону. ОСОБА_17 сказав, що купив самогон за 60 грн, які позичив у ОСОБА_9 . Після цього, вони втроє ще випили, і ОСОБА_17 пішов додому, а з ОСОБА_8 вони ще посиділи. Потім ОСОБА_8 пішов від нього. Про те, що ОСОБА_8 ходив до ОСОБА_9 , він не чув.

Даними протоколу огляду місця події від 23.01.2021 року із таблицею ілюстрацій, встановлено, що місцем злочину є приміщення літньої кухні домоволодіння АДРЕСА_1 , де було встановлено та оглянуто прилеглу територію та місце входу до двору та будинку, оглянуто двері до літньої кухні та саму кухню, оглянуто кімнату веранди приміщення літньої кухні. Огляд місця події за правилами обшуку було проведено на підставі ухвали слідчого судді Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 26 січня 2021. (т.2 а.п.9-15)

Даними протоколу обшуку від 23.01.2021 року із таблицею ілюстрацій, згідно з яким за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ухвали слідчого судді Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 25.01.2021 року проведено обшук подвір`я, всіх житлових і нежитлових будівель і приміщень за вказаною адресою, де було виявлено: кухонний ніж із дерев`яним руків`ям в тканевій обмотці, на якій наявні плями бурого кольору; чоловічу куртку темно-зеленого (бурого) кольору, із написом «FC Diesel», чоловічу шапку чорного кольору, із полосами сірого та фіолетового кольорів та логотипом «MN»; медичну одноразову маску блакитного кольору та дві грошові банкноти номіналом 50 грн кожна, що мають номери ФЖО022772 та УК1655778. Відповідно до постанов від 23.01.2021 року вказані предмети визнано та приєднано як речові докази та на них, у відповідності до ухвал слідчого судді Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 26 січня 2021 року було накладено арешт.
(т.2 а.п.25-39)
З протоколу проведення слідчого експерименту від 29.01.2021 року із таблицею ілюстрацій за участю обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника вбачається, що він вказав про те, що разом з ОСОБА_19 та ОСОБА_12 вживали спиртні напої. Після того, як закінчились гроші, він разом з ОСОБА_12 пішли до ОСОБА_9 з тим, щоб ОСОБА_12 позичив гроші у ОСОБА_9 . Після цього, на позичені гроші вони купили горілку і продовжили її вживати. Коли гроші знову закінчились, він сказав, що піде до ОСОБА_9 сам позичити гроші. Коли він пішов до ОСОБА_9 вже світало. Підійшовши до літньої кухні будинку ОСОБА_9 , він побачив, що вхідні двері відкриті та в приміщенні горить світло. Скоріш за все він звав ОСОБА_9 , однак той не відповів і він зайшов до приміщення, де побачив ОСОБА_9 , який лежав на ліжку та одразу попросив у нього гроші на горілку. Після чого між ними відбулася сварка. Причини сварки точно не знає, але припускає, що конфлікт відбувся через відмову надати йому гроші або через те, що ОСОБА_9 його не впізнав як односельчанина. Далі він показав як лівою рукою схопив за поверхні грудей, правою рукою дістав ніж та завдав ним поранення ОСОБА_9 . Після цього він показав на стіл, де під клейонкою лежали гроші, з яких він взяв 100 грн по 50 грн. У нього був старий кухонний ніж, який придбав в магазині, у нього була зламана ручка, тому була обмотана лейкопластирем. Цим ножем він різав гуму в сараї, а тому він у нього залишився. Гроші положив в зовнішню праву кишеню куртки буро-сірого кольору з емблемою. На порозі, коли він уходив, зустрів сусідку ОСОБА_15
(т.2 а.п.105-111)
Тобто, під час цієї слідчої дій обвинувачений ОСОБА_8 підтвердив той факт, що він, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, без згоди власника проникдо житла - приміщення літньої кухні, в якому перебував потерпілий ОСОБА_9 , та, використовуючи ніж, завдав ним поранення ОСОБА_9 та заволодів грошима потерпілого в сумі 100 гривень, які суперечать показанням обвинуваченого ОСОБА_8 в судовому засідання та твердженням сторони захисту про те, він з дозволу власника зайшов до помешкання потерпілого ОСОБА_9 , який добровільно позичив 100 грн. ОСОБА_8 ..

З протоколу освідування особи від 23.01.2021 року вбачається, що за згодою ОСОБА_8 було проведено його освідування, в ході якого за допомогою двох вологих серветок зі стерильної марлі (бинта) було проведено змиви з долонь правої та лівої рук ОСОБА_8 з кожної долоні на окремий тампон.
(т.2 а.п.55-58)
Відповідно до протоколів отримання зразків для експертизи від 23.01. 2021 року, у обвинуваченого ОСОБА_8 та у потерпілого ОСОБА_9 було відібрано зразки крові для проведення судових біологічних експертиз.
(т.2 а.п.61, 64)
З протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 23.01.2021 року вбачається, що одразу після затримання ОСОБА_8 пояснив, що 23.01.2021 року близько 09.00 год. пішов до сусіда ОСОБА_9 , з яким у нього виник конфлікт. Крім того, при затриманні у нього було виявлено та вилучено чоловічі спортивні штани, темно синього кольору, з вставками білого та сірого кольору по боках.
(т.2 а.п.145-149)
Висновком судово-медичної експертизи № 12 від 25.01.2021 року встановлено, що при огляді потерпілого ОСОБА_9 виявлено синець та садно обличчя, які утворилися на протязі 1-3 діб до освідування, які відносяться до легких тілесних ушкоджень за критерієм тривалості розладу здоров`я та за механізмом утворення об`єднані у наступні групи: синець виник від дії тупого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею; садно виникло від дотичної дії гострого предмету. (т.2 а.п.70)

Висновком судово-медичної цитологічної експертизи № 15/ц від 19.02.2021 року встановлено, що на ножі, вилученому за місцем проживання ОСОБА_8 , знайдені кров та клітинні елементи людини, можуть походити від потерпілого ОСОБА_9 , але не походять від ОСОБА_8 (т.2 а.п. 73-75)

Висновком судово-медичної цитологічної експертизи № 16/ц від 25.02.2021 року № 16/ц встановлено, що на тампонах-змивах з долонів правої та лівої руки ОСОБА_8 (об. 1, 2), представлених на дослідження, знайдені сліди крові людини, які можуть походити від потерпілого ОСОБА_9 , але не походять від ОСОБА_8
(т.2 а.п. 79-81)
Висновком судово-медичної імунологічної експертизи № 48 від 03.03.2021 року встановлено, що на спортивних брюках, вилучених у ОСОБА_8 , знайдена кров людини, яка може походити від самого ОСОБА_8 .. Присутність в цьому об`єкті крові потерпілого ОСОБА_9 не виключена. (т.2 а.п. 85-87)

Висновком судово-медичної імунологічної експертизи № 46 від 03.03.2021 року встановлено, що на куртці ОСОБА_8 , знайдена кров людини, яка може походити від самого ОСОБА_8 .. Присутність в цьому об`єкті крові потерпілого ОСОБА_9 не виключена. (т.2 а.п.96-99)

Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23.01.2021 року встановлено, що станом на 16.25 год. 23.01.2021 року ОСОБА_8 перебував у стані алкогольного сп`яніння. (т.2 а.п. 143)

Судом першої інстанції досліджено речові докази: оптичні диски відеозаписів проведення слідчих дій, пару гумових калош, кухонний ніж із дерев`яним руків`ям, чоловічу куртку, чоловічу шапку, медичну маску, чоловічі спортивні штани, дві грошові банкноти номіналом 50 грн.
Наведені докази узгоджуються між собою щодо фактичних обставин учинення ОСОБА_8 розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_9 , а тому у суду не було підстав ставити під сумнів їх належність, допустимість, достовірність і достатність, які в своїй сукупності викривають обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого злочину та обґрунтовано взяті судом до уваги при ухваленні судового рішення.

Врахувавши всі обставини справи, суд першої інстанції дав належну оцінку показанням обвинуваченого ОСОБА_8 та його версії події про те, що він не вчиняв розбійний напад, поєднаний із проникненням у житло, зайшов до жилого приміщення з дозволу власника, який надав йому в борг 100 грн., іобґрунтовано не прийняв їх до уваги, оскільки вони суперечать фактичним обставинам кримінального провадження та спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_9 , свідка ОСОБА_15 , даними протоколів проведення слідчих дій, зокрема слідчих експериментів, в тому числі і за участю обвинуваченого ОСОБА_8 , висновками судово-медичних експертиз, з яких випливає, що ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, прийшов до будинку потерпілого з ножем, без дозволу власника проник до житла - приміщення літньої кухні, в якому перебував ОСОБА_9 , та, використовуючи ніж, здійснив напад на потерпілого ОСОБА_9 , вчинивши насильницькі дії, які були небезпечними для життя та здоров`я в момент їх заподіяння, а саме, демонструючи ніж близько до життєво важливих органів, задав одного удару рукою та одного удару ножем у обличчя ОСОБА_9 , спричинивши йому легкі тілесних ушкоджень за критерієм тривалості розладу здоров`я, а також приставляв ножа до шиї ОСОБА_9 , в ході чого заволодів грошима потерпілого в сумі 100 гривень. Свої дії ОСОБА_8 припинив лише після отримання коштів від ОСОБА_9 та виявлення його свідком ОСОБА_15 та відразу покинув приміщення будинку потерпілого.
Крім того, ОСОБА_8 під час нападу закрив своє обличчя медичної маскою, щоб потерпілий його не впізнав. Також ОСОБА_8 не перебував із потерпілим у дружніх відносинах і той ніколи раніше не позивав йому грошей.
А тому версія сторони захисту про те, що ОСОБА_8 незаконно не проникав до житла потерпілого та не мав умислу на заволодіння чужим майном, застосував ніж під час сварки з потерпілим ОСОБА_9 , в ході якої останній хотів вдарити обвинуваченого палицею, жодними доказами не підтверджена.

Колегія суддів вважає надуманими доводи сторони захисту про те, що в основу обвинувального вироку взято до уваги показання потерпілого та свідка, які є суперечливими щодо визначення приміщення, в якому було вчинено злочин.

Як убачається зі змісту матеріалів кримінального провадження та судового рішення, судом першої інстанції було вжито заходів для усунення таких суперечностей шляхом проведення повторного допиту свідка ОСОБА_15 і в результаті з`ясування обставин вчинення злочину не було встановлено доказів, які б спростовували факт вчинення злочину із проникненням у житло та правильність кваліфікації дій ОСОБА_8 саме за ч.3 ст.187 КК України.

Заперечення апелянта щодо наявності в діях обвинуваченого ОСОБА_8 кваліфікуючої ознаки «проникнення» також були предметом перевірки під час судового розгляду і не знайшли свого підтвердження.

Судом було правильно встановлено, що ОСОБА_8 проник до житла потерпілого ОСОБА_9 без його згоди, що підтверджено належними та допустимими доказами, якими доведено, що ОСОБА_8 незаконно проник до житла ОСОБА_9 , де вчинив на нього напад саме з метою заволодіння грошовими коштами потерпілого, якими заволодів, а тому відсутні правові підстави вважати, що злочинні дії ОСОБА_8 не були вчинені із проникненням у житло, як про вказує захисник в апеляційній скарзі, посилаючись на правові позиції ККС Верховного Суду у аналогічних справах.

Не підтверджуються дослідженими судом доказами і твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_8 мав намір позичити грошові кошти у потерпілого, що, на думку захисника, спростовує наявність у нього умислу на незаконне заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_9 та відповідно факт «проникнення» у житло потерпілого.

Не спростовують висновків суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, зауваження захисника ОСОБА_7 про те, що ніж, який був використаний ОСОБА_8 , не є холодною зброєю і був застосований ним після того, як в ході сварки потерпілий ОСОБА_9 хотів вдарити його палкою.

Для кваліфікації дій особи за ст.187 КК України не має значення з`ясування ознак та виду знаряддя, яке пристосовано для вчинення даного злочину за наявності того, що доведено вчинення нападу на потерпілого, поєднаного із застосуванням або погрозою застосування фізичного насильства небезпечного для здоров`я чи життя особи, яка зазнала нападу та сприйняття особою, яка зазнала нападу, реальної загрози життю та здоров`ю.

Жодними доказами не підтверджено обставини того, що ОСОБА_8 використав ніж лише після того як потерпілий мав намір вдарити його палкою.

Іншими вимогами та доводами апеляційна скарга захисника необґрунтована.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином мотивував свій висновок щодо належності, допустимості, достовірності, достатності доказів та обґрунтовано поклав їх в основу обвинувального вироку, які у своїй сукупності доводять винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого злочину, а тому доводи апелянта про те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, слід визнати неспроможними.
Отже, сукупність наведених у вироку доказів, яким суд першої інстанції дав належну оцінку, свідчать про те, що ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, переслідуючи прямий злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, через незачинені на замикаючий пристрій двері, незаконно проник до житлового приміщення літньої кухні, де, використовуючи ніж, здійснив напад на ОСОБА_9 з метою заволодіння його грошовими коштами, вчинивши насильницькі дії, які були небезпечними для життя та здоров`я в момент їх заподіяння, а саме демонструючи ніж близько до життєво важливих органів, задав одного удару рукою та одного удару ножем у обличчя ОСОБА_9 , спричинивши йому легкі тілесні ушкодження за критерієм тривалості розладу здоров`я, а також приставляв ножа до шиї ОСОБА_9 , в ході чого заволодів грошима потерпілого в сумі 100 гривень.
Вина ОСОБА_8 у вчиненні цього злочину судом доведена повністю. Його злочинні дії за ч.3 ст.187 КК України судом кваліфіковані правильно.
Докази винуватості ОСОБА_8 , на які посилалися органи досудового розслідування, перевірені судом першої інстанції та згідно зі ст.94 КПК України належним чином оцінені з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності.

Суд дотримався вимог ст.10, 22 КПК України, створивши необхідні умови для виконання учасниками процесу своїх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав. Сторони користувалися рівними правами та свободою у наданні доказів, дослідженні та доведенні їх переконливості перед судом.

Отже під час судового розгляду стороною обвинувачення було надано належні, допустимі та достатні докази, які свідчать про те, що ОСОБА_8 вчинив інкримінований йому злочин.
Порушень кримінального процесуального закону, зокрема права обвинуваченого ОСОБА_8 на захист, при дослідженні та оцінці доказів, розгляді клопотань, встановлені фактичних обставин кримінального провадження, які б могли істотно вплинути на висновки суду про винність обвинуваченого та правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність, та перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення щодо ОСОБА_8 , судом апеляційної інстанції не виявлено. Докази в кримінальному провадженні зібрані та досліджені з дотриманням вимог кримінального процесуального закону.

Крім того, після з`ясування обставин та перевірки їх доказами, клопотань щодо необхідності з`ясування інших невстановлених досудовим розслідуванням обставин вчинення злочину, а також про доповнення судового розгляду, жодна із сторін кримінального провадження не заявляла.
У зв`язку із чим, відсутні підстава вважати, що судом першої інстанції допущено неповноту судового розгляду, як про це необґрунтовано вказує сторона захисту в апеляційній скарзі.
Підстав для скасування вироку щодо ОСОБА_8 та призначення нового розгляду у суді першої інстанції, як про це ставиться питання захисником, колегія суддів не знаходить.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора, про невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При цьому, згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Зі змісту апеляційної скарги прокурора випливає, що стороною обвинувачення фактично порушується питання про недотримання судом першої інстанції вищенаведених вимог закону, що безпосередньо пов`язані із суддівським розсудом (дискреційними повноваженнями).

На думку колегії суддів, доводи прокурора про необхідність призначення обвинуваченому більш суворого покарання у виді позбавлення волі, є непереконливими.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_8 дотримався вимог ст.50, 65 КК України щодо його необхідності, достатності і справедливості. Підстав вважати, що призначене покарання є м`яким, як про це стверджує прокурор, немає.

Призначаючи ОСОБА_8 вид та міру покарання, суд першої інстанції відповідно до вимог ст.65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, дані про його особу, що він за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, знаходиться у фактичному шлюбі з ОСОБА_20 , з якою виховує малолітніх дітей 2018 та 2020 років народження, часткове визнання вини, обставинами, що обтяжують покарання, визнав - вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння та вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, відсутність обставин, що пом`якшують покарання.
З урахуванням цих конкретних обставин в їх сукупності, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про те, що виправлення ОСОБА_8 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства та правильно призначив йому покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю, в межах санкції ч.3 ст.187 КК України, яке за своїм видом та розміром, на думку колегії суддів, є справедливим, пропорційним, співрозмірним ступеню тяжкості злочину, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, і не може вважатися явно несправедливим внаслідок м`якості чи недостатнім для досягнення мети покарання, оскільки воно пов`язане з ізоляцією особи від суспільства на тривалий проміжок часу, в результаті чого може бути досягнуто його виправлення.

Твердження прокурора про невідповідність призначеного ОСОБА_8 покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, позбавленні підстав, оскільки обґрунтовані посиланням на ті ж відомості про особу та обставини вчинення злочину, які були встановлені судом першої інстанції та враховані ним при обранні ОСОБА_8 виду та розміру покарання, що не спростовує висновок суду про достатність та доцільність застосованого заходу примусу для забезпечення його мети виправлення особи.
Отже, переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції в частині призначеного покарання, а також свідчили б про неможливість виправлення обвинуваченого умовах реального відбування покарання у виді позбавлення протягом визначеного судом строку, прокурором в апеляційній скарзі не наведено.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які можуть бути підставами для зміни чи скасування вироку, під час апеляційного розгляду не встановлено.

Виходячи з наведеного, апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 та прокурора належить залишити без задоволення, а вирок без зміни.

Керуючись ч.2 ст.376, ст. 404, 407, 419 КПК України колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , прокурора - залишити без задоволення, а вирок Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 13 вересня 2021 року щодо ОСОБА_8 - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом 3 місяців з дня оголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_3
(підпис) ОСОБА_4