н/п 1-кс/953/9433/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2021 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора . ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду в м. Харкові клопотання слідчого в ОВС 1-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000159 від 28.09.2021, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Марганець Дніпропетровської області, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, має на утримані малолітніх дітей, тимчасово не працюючого, є інвалідом 3-ї групи, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 305 КК України, -, -

ВСТАНОВИВ:
30.09.2021 до суду надійшло клопотання слідчого в ОВС 1-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області ОСОБА_6 , по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000159 від 28.09.2021, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 року народження.

В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що слідчим відділом УСБУ в Харківській області проводиться досудове слідство у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000159 від 28.09.2021, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 305 КК України.

Слідчий зазначає, що громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється в тому, що він у невстановлений період часу (але не пізніше 17 год. 05 хв. 28.09.2021), перебуваючи у невстановленому на теперішній час слідством місці на території України, маючи злочинний умисел, направлений на незаконне переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю наркотичних засобів, сховав у конструктивній порожнині металевого підсилювача кузова у формі труби, який розташований під декоративною торпедо з обох боків транспортного засобу «MAZDA MPV», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , чотири поліетиленові згортки (по два з кожного боку торпедо, які скріплені між собою) з речовиною сіро-зеленого кольору, вагою брутто - 499,61 грам, яка являє собою особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, з метою його подальшого контрабандного переміщення з території України на територію Російської Федерації.

Далі, 28.09.2021 о 16 год. 15 хв. ОСОБА_5 , рухаючись за кермом транспортного засобу ««MAZDA MPV», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який належить йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , продовжуючи вчиняти дії, що охоплювались його злочинним умислом, направленим на контрабанду особливо небезпечного наркотичного засобу, в`їхав в зону митного контролю пункту пропуску «Гоптівка» смугою руху «зелений коридор», в напрямку руху з України до Російської Федерації

Слідчий вказує, що ОСОБА_5 усвідомлював, що переміщує, серед іншого, через митний кордон України чотири пакунки з полімерного матеріалу, всередині яких знаходиться особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, який він заздалегідь приховав від митного контролю у конструктивній порожнині металевого підсилювача кузова у формі труби, який розташований під декоративною торпедо його автомобіля у спосіб, що затрудняє або унеможливлює його виявлення.

Під час проведення усного декларування ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на контрабанду особливо-небезпечного наркотичного засобу, умисно заявив, що не переміщує через митний кордон України товари (предмети), переміщення яких через митний кордон України обмежено або заборонено, у тому числі наркотичні засоби.

Слідчий зазначає, що злочинний умисел ОСОБА_5 , направлений на контрабанду особливо небезпечного наркотичного засобу, не був доведений ним до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки на підставі аналізу та оцінки ризиків та спрацювання службового собаки Харківської митниці Філ на одяг ОСОБА_5 та його автомобіль, зазначений транспортний засіб було переведено до смуги руху «червоний коридор» в бокс поглибленого огляду транспортних засобів для проведення більш ретельного митного огляду, в результаті чого, в ході огляду місця події слідчим СВ УСБУ в Харківській області у конструктивній порожнині металевого підсилювача кузова у формі труби, який розташований під декоративною торпедо автомобіля «MAZDA MPV», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , виявлено та вилучено чотири поліетиленові згортки (по два з кожного боку торпедо, які скріплені між собою) з речовиною сіро-зеленого кольору, вагою брутто - 499,61 грам, яка являє собою особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс.

Відповідно до висновку експерта Харківського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/121-21/21779-НЗПРАП від 29.09.2021 у одному з пакунків, вилучених в ОСОБА_5 , міститься особливо небезпечний наркотичних засіб канабіс, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 69,3736 грам.

Таким чином, орган досудового розслідування підозрює ОСОБА_5 у вчиненні закінченого замаху на переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю (контрабанди) особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 305 КК України.

У зв`язку з чим, 29.09.2021 ОСОБА_5 був затриманий співробітниками слідчого відділу УСБУ в Харківській області за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.305 КК України, в порядку пп. 1, 2 ч. 1 ст. 208 КПК України.

29.09.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.305 КК України, тобто у вчиненні закінченого замаху на переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю (контрабанди) особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу

Підставою для звернення до слідчої судді із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стали наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, ч.2 ст.305 КК України та наявність ризиків, передбачених пунктами 1,2,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та/або суду, має можливість знищити, сховати чи спотворити речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, а також те, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення, пов`язане із незаконним обігом та контрабандою наркотичних засобів.

Сторона обвинувачення у судовому засіданні клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримала. Прокурор зазначив, що зібрані на час розгляду клопотання докази свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.305 КК України та підтверджують наявність ризиків, передбачених пунктами 1,2,5 ч.1 ст.177 КПК України. Обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання належної процесуальної поведінки підозрюваного, у зв`язку з чим, сторона обвинувачення просила застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави, який перевищує 80 розмірів мінімальних заробітних плат, оскільки, слідство не має можливості встановити реальний дохід та майновий стан підозрюваного, враховуючи факт його проживання на тимчасово окупованій території Донецької області.

Сторона захисту не заперечувала проти обгрунтованості підозри. Разом з тим, заперечувала проти задоволення клопотання, посилаючись на недоведеність існування ризиків, передбачених пунктами 1,2,5 ч.1 ст.177 КПК України. Крім того, сторона захисту просила врахувати особу підозрюваного, який раніше не судимий, є інвалідом 3-ї групи, має постійне місце проживання, одружений та має на утриманні двох малолітніх дітей. У зв`язку із цим сторона захисту прохала суд відмовити в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати більш м`який запобіжний захід.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні визнав свою провину у повному обсязі, повідомив, що готовий сприяти слідству у розкритті кримінального правопорушення, розкаюється у вчиненому.

Слідча суддя, заслухавши позицію сторін, дослідивши надані матеріали та докази у їх сукупності, прийшла до наступного висновку.

В провадженні Слідчого відділу УСБУ в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесене до ЄРДР 28.09.2021 за № 0000159, за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.305 КК України, в рамках якого подається дане клопотання.

28.09.2021 о 23 годині 32 хвилин ОСОБА_5 було затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.305 КК України, в порядку пп. 1, 2 ч. 1 ст. 208 КПК України.

29.09.2021 о 17 годині 40 хвилин ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.305 КК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Щодо наявності обґрунтованої підозри слідча суддя зазначає наступне.
Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчий суддя користується практикою ЄСПЛ.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).

При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученогс Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вирок) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процес) кримінального розслідування».

З матеріалів доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.305 КК України, тобто закінченого замаху на переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю (контрабанди) особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу.

Слідчою суддею встановлено, що на час вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 підозрюється, останній є осудною особою, який досяг 16-річного віку.

Щодо наявності обґрунтованої підозри слідча суддя зазначає наступне.
За результатами розгляду даного клопотання про застосування запобіжного заходу слідчою суддею встановлено, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.305 КК України, не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими, виходячи з наданих стороною обвинувачення доказів: даними, які містяться в повідомленні про кримінальне правопорушення № 70/14-9768 від 28.09.2021; даними, які містяться в повідомленні про протиправне діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення від 28.09.2021; даними, які містяться в протоколі огляду місця події від 28.09.2021; даними, які містяться в протоколі про порушення митних правил № 0529/80700/21 від 28.09.2021 з фототаблицею до протоколу; даними, які містяться в акті спрацювання службового собаки від 28.09.2021; даними, які містяться в акті про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 28.09.2021; показаннями свідка ОСОБА_8 , які містяться в протоколі допиту від 28.09.2021; показаннями свідка ОСОБА_9 , які містяться в протоколі допиту від 28-29.09.2021; даними, які містяться у висновку експерта № СЕ-19/121-21/21779-НЗПРАП від 29.09.2021.

Слідча суддя зазначає, що на цій стадії кримінального провадження, враховуючи практику Європейського суду з прав людини та положення кримінального процесуального закону, суд повинен лише надати оцінку тому чи достатньо отриманої інформації та досліджених доказів, для того, щоб допустити можливість, що особа щодо якої вирішується питання про застосування запобіжного заходу могла вчинити кримінальне правопорушення, яке їй інкримінується. Питання ж оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні того чи іншого злочину входить до компетенції суду під час розгляду кримінального провадження по суті.

З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_10 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідча суддя дійшла висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.305 КК України за викладених у клопотанні обставин.

Вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Щодо наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України слідчий суддя зазначає наступне.
Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Слідча суддя враховує наявність ризику, передбаченого п.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість запобігання спробам підозрюваним переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Так, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.4 ст.190 КК України, які є тяжким та особливо тяжким злочинами. Санкція частини 4 статті 190 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідча суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_5 у сукупності з іншими обставинами.

Крім того, в межах розгляду даного клопотання встановлено, оскільки не заперечувалося підозрюваним, він разом із сім`єю проживає на тимчасово окупованій території України за адресою: АДРЕСА_1 . Іноді приєзджає до своїх батьків, які проживають за адресою: АДРЕСА_2 . Також, останній має паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Слідча суддя зазначає, що наявність у підозрюваного паспорту громадянина України для виїзду за кордон підвищує ризик переховування від органів досудового розслідування, оскільки за наявності такого документу можливість безперешкодно покинути територію України є вищою, ніж за відсутності нього. Вказане дає підстави слідчій судді вважати, що в ході подальшого досудового розслідування або судового розгляду справи, розуміючи невідворотність покарання за скоєний злочин, підозрюваний може дійти висновку про доцільність переховування від органів досудового розслідування чи суду.

Доводи сторони захисту про відсутність такого ризику та долучені ними документи не спростовують наведених вище висновків слідчої судді.

Разом з тим, слідча суддя вважає не доведеним ризик знищення, приховування або спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин правопорушення за його необґрунтованістю стороною обвинувачення.

Слідча суддя вважає не доведеним ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. А тому, будь-які обґрунтовані підстави вважати, що наявний ризик можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, є неприпустимим і суперечить презумпції невинуватості.

Крім того, слідча суддя враховує у сукупності наступні обставини:

- ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, санкція якого передбачає позбавлення волі на строк від восьми до десяти років з конфіскацією майна,;

- дані щодо особи ОСОБА_5 , який раніше не судимий, одружений, має на утримані двох малолітніх дітей, дружина та діти постійно проживають на тимчасово окупованій території України за зареєстрованим місцем проживання підозрюваного: АДРЕСА_1 , з 05.08.2019 взятий на облік внутрішнього переміщення особи за адресою проживання його батьків: АДРЕСА_2 , є інвалідом 3-ї групи, офіційно ніде не працює.

Разом з цим, зазначені дані про особу підозрюваного, не зменшують існування вищезазначених ризиків, оскільки вони існували і на час вчинення дій згідно підозри, а тому вони не утворюють жодних моральних запобіжників, які унеможливлюють при обрані підозрюваним моделі поведінки, а відтак не здатні на даному етапі кримінального провадження перешкоджати вчинити йому дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, Право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Сідча суддя вважає, що з урахуванням характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , сукупність обставин, на підставі яких встановлено наявність ризику, передбаченого у статті 177 КПК України, вказує на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для забезпечення підозрюваним виконувати покладені на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

З огляду на зазначене, те, що злочин, у вчинені якого підозрюється ОСОБА_5 є злочином у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та інших кримінальних правопорушень проти здоров`я населення, захист цього права має особливе суспільне значення, а отже у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав інтересів суспільства, слідча суддя вважає, що для запобігання доведеному у суді ризику, слід обрати підозрюваному саме такий запобіжний захід, про який прохає прокурор, незважаючи на виключний характер цього запобіжного заходу.

При цьому слідча суддя зазначає, що при оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, слідча суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, в тому числі застава, домашній арешт, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої імовірності цього.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Прокурор в судовому засідання прохав обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави у розмірі, який перевищує 80 розмірів мінімальних заробітних плат.

Слідча суддя не погоджується з розміром застави з таких підстав.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Пункт 2 ч.5 ст.182 КПК України визначає, що розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

У рішенні «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а зокрема явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого.

У той же час слід не допускати встановлення такого розміру застави, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави (абзац 4 п. 16 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» № 511-550/0/4-13 від 04.04.2013).

Отже розмір застави повинен, головним чином, визначатися виходячи з особи підозрюваного, його майнового стану і його відносин з особами, які надають забезпечення, іншими словами, враховуючи той факт, чи буде втрата забезпечення у випадку неявки підозрюваного до суду достатнім стримуючим фактором для нього, щоб не здійснити втечу.

При цьому Європейський суд з прав людини також наголошує, що якщо на карту поставлене право на свободу, гарантоване статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, влада повинна приділяти питанню встановлення відповідного розміру застави таку ж увагу, якби це стосувалося обґрунтування необхідності тримання особи під вартою.

На переконання слідчої судді підозрюваному ОСОБА_5 слід визначити заставу у межах максимального розміру, визначеному п.2 ч.5 ст.182 КПК України, а саме 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181 600 (2270 гривень х 80 = 181 600,00 грн.).

При визначені розміру застави слідчою суддею було враховано пояснення підозрюваного щодо наявності у нього та його родичів наступного майна та його вартості, а саме: транспортного засобу «MAZDA MPV», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який належить підозрюваному на праві власності, вартість якого складає 121 500,00 грн; 2-х кімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності його батькам; квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності батька дружини.

Зазначений розмір не є явно непомірним для нього. В той же час він є значним та, на думку слідчої судді, цілком здатним забезпечити виконання належної процесуальної поведінки з боку підозрюваного.

При визначені розміру застави, слідчою суддею також враховано, що стороною обвинувачення не доведено виключні випадки які б давали можливість призначити заставу у розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 309, 372, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого в ОВС 1-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000159 від 28.09.2021, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України в межах строку досудового розслідування на 60 діб до 26 листопада 2021 року включно.

Визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суму застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181 600 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот ) гривень 00 копійок, яку необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Харківській області- до сплину терміну тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_5 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави у визначеному слідчою суддею розмірі вважається, що до підозрюваного обрано запобіжний захід у виді застави.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент часу внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу протягом дії ухвали.

У випадку внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки:

-прибувати до слідчих, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні, та прокурорів, які здійснюють нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва, суду, на першу вимогу;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваному, що у випадку внесення застави, оригінал документів з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУДСА України коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Роз`яснити заставодавцю, що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, максимальне покарання за яке передбачене законом у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до десяти років з конфіскацією майна, та попередити його про обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а також про наслідки не виконання цих обов`язків.

Покласти на заставодавця наступні обов`язки: забезпечувати належну поведінку підозрюваного; забезпечувати явку, належно повідомленого підозрюваного, обвинуваченого, до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; повідомлення слідчого, прокурора, слідчого суддю, та суд про причини неявки підозрюваного, обвинуваченого.

Зобов`язати заставодавця забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків щодо повідомлення слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання або перебування, обов`язку не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду.

Попередити заставодавця, що в разі невиконання покладених на нього та самого підозрюваного обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Зобов`язати слідчого в ОВС 1-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області капітана юстиції ОСОБА_6 . негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_5 про взяття під варту останнього.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту отримання копії ухвали слідчого судді.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Встановити строк дії ухвали до 26.11.2021 включно.

Повний текст ухвали складено 30.09.2021.

Слідча суддя ОСОБА_1