Номер справи 703/2881/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Сміла клопотання обвинуваченого про закриття кримінальних проваджень внесених до ЄРДР 01.07.2020 за № 0000002 та №0002661 від 17.11.2017 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сміла Черкаської області, громадянина України, українця, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою освітою, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 185 КК України,

у с т а н о в и в :
У провадженні Смілянського міськрайонного суду Черкаської області перебуває об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений надав суду письмові клопотання про закриття щодо нього кримінальних проваджень за ч.1 ст.185 КК України на підставі ст.46 КК України у зв`язку з його примиренням із потерпілим. Крім того, просив кримінальне провадження за ч.1 ст.309 КК України закрити та звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Потерпілий також заявив клопотання про закриття кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого із потерпілим.

Прокурор не заперечувала проти задоволення заявлених обвинуваченим та потерпілим клопотань.

Суд, заслухавши учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження в частині, що стосуються заявлених клопотань, приходить до наступних висновків.

Відповідно до змісту обвинувального акту по кримінальному провадженню №0002661 від 17.11.2017 ОСОБА_4 у невстановлений день та час по 05.01.2018 за адресою: АДРЕСА_3 , зберігав металеву миску на якій знаходилось нашарування наркотичного засобу, без мети збуту.

Цього ж дня, з 10 год. 00 хв. по 11 год. 06 хв. за місцем проживання ОСОБА_4 , працівниками поліції проведено санкціонований обшук, під час якого виявлено та вилучено вказану металеву миску, на якій, згідно висновку судово-хімічної експертизи №2/54 від 22.01.2018 виявлено особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено- опій ацетильований. Маса особливо небезпечного наркотичного засобу в перерахунку на суху речовину становить 0,065 г.

Таким чином ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1ст.309 КК України, як незаконне зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Згідно з ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Згідно з частиною 3 вказаної статті, перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

З 01 липня 2020 року змінено санкцію ч.1 ст.309КК України (зміни внесені, згідно з Законом України № 2617-VIII від 22.11.2018 року).

Відповідно до ч.1 ст.309 КК України (у редакції Закону України № 2617-VIII від 22.11.2018 року) незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту караються штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

Відповідно до ст.12 КК України (у редакції Закону від 22.11.2018 року) кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України, віднесено до категорії кримінальних проступків.

Згідно з ч.1 ст.49 КК України (у редакції Закону від 22.11.2018 року), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

- три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

- п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

У той же час, на момент вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення (січень 2018) за ч.1 ст.309 КК України передбачалося покарання за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту караються штрафом від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на той самий строк.

Відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч.1 ст.309 КК України (на момент вчинення), віднесено до категорії злочинів середньої тяжкості.

Згідно з ч.1 ст.49 КК України (на момент вчинення), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

Частина 1 ст.309 КК України, в редакції, що діє на час прийняття рішення за клопотанням, передбачає максимальний строк покарання обмеження волі на строк до п`яти років та відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком.

З урахуванням вимог статті 5 КК України, суд приходить до висновку, що редакції ст.ст. 12, 49, ч.1 ст.309 КК України, що діяли на момент вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, пом`якшують кримінальну відповідальність, поліпшують становище особи, мають зворотну дію у часі та поширюються на обвинуваченого ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення до 01.07.2020 року, а саме до набрання чинності. Згідно з обвинувальним актом подія кримінального правопорушення мала місце у січні 2018 року, тобто до набрання чинності Законом України №2617-VIIIвід 22.11.2018 року.

Даних про зупинення або переривання строків давності під час досудового розслідування не встановлено.

Згідно із частиною 1 статті 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, а відповідно до ч.1 ст.286 цього Кодексу звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є виключно згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Судом обвинуваченому роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності. Обвинувачений визнав свою вину у інкримінованому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.309 КК України, підтвердив, що йому зрозуміла як суть обвинувачення, так і підстава звільнення від кримінальної відповідальності, яка не є реабілітуючою, та наполягав на задоволенні клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що закінчення строків давності, відповідно до вимог ст. 49 КК України, є безумовною підставою для звільнення від кримінальної відповідальності, клопотання обвинуваченого про закриття провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до відповідальності, підлягає до задоволення в повному обсязі.

При цьому, розглядаючи клопотання, суд, також не може вирішити питання про винуватість чи невинуватість обвинуваченого, так як відповідно до ч.4 ст.286 Кримінального процесуального кодексу України клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності розглядається негайно, а тому суд позбавлений можливості продовжити дослідження доказів та встановлення обставин інкримінованого злочину.

Разом із цим, невизнання обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності згоди такого на звільнення від кримінальної відповідальності в передбачених законом випадках за умови роз`яснення суті обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.

Саме таку позицію висловив Верховний Суд у постанові від 26 березня 2020 (справа №730/67/16-к).

Враховуючи викладене, суд вважає, що наявні усі необхідні підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, тому кримінальне провадження щодо нього, у зв`язку з викладеним, підлягає закриттю.

Разом з тим, відповідно до ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Отже, для застосування положень ст. 46 КК України суду належить встановити як одну з умов звільнення особи від кримінальної відповідальності факт вчинення особою кримінального проступку вперше.

Враховуючи, що ухвала суду про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за обвинуваченням його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, на підставі ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження № 0002661 від 17.11.2017 не набрали законної сили, суд приходить до висновку, що заявлене обвинуваченим клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України є передчасним.

Керуючись ст. 49 КК України, ст. ст. 284, 285, 286, 372 КПК України,

п о с т а н о в и в :
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження задовольнити частково.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, на підставі ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.11.2017 за № 0002661, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, закрити у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

У задоволенні клопотань обвинуваченого та потерпілого про закриття кримінального провадження №0000002 від 01.07.2020 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України відмовити.

У підготовчому судовому засіданні оголосити перерву до 12 год. 30 хв. 11 січня 2022 року.

Ухвала про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо воно не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1