Справа № 461/9983/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1282/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2021 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова 26 березня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6

встановила:

Цією ухвалою було відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Львівської обласної прокуратури.

Свої доводи скаржник мотивував тим, що ухвалою слідчого судді від 04.11.2020 року у справі № 461/5581/20 зобов`язано уповноважену особу Львівської обласної прокуратури розглянути заяву ОСОБА_6 від 24.05.2020 року в порядку ч.1 ст. 214 КПК України, повідомити ОСОБА_6 у встановленому законом порядку, у строки, встановлені ст. 220 КПК України, про результати розгляду заяви. Проте, станом на день звернення з даною скаргою- 22.11.2020, жодних даних про розгляд заяви від 24.05.2020 року ним отримано не було.

Не погоджуючись з даною ухвалою ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді від 26.03.2021 та постановити нову ухвалу якою призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Вважає, що зазначена ухвалу слідчого судді містить невідповідність фактичним обставинам справи, оскільки висновок судді не підтверджується доказами, дослідженими під час судового розгляду, а також не взято до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновок.

В обґрунтування своїх вимог апелянт покликається на те, що ухвали суду від 18.05.2020 у справі № 463/4019/20 та ухвала від 04.11.2020 у справі № 461/5581/20 за заявою від 24.05.2020, а також у справі № 463/4436/19 по заяві від 07.05.2019 не виконані оскільки йому не було вручено копії витягу з ЄРДР про внесення відомостей за його заявами про скоєння злочину.

На думку апелянта, у відповідності до вимог ст. 214 КПК України, відмова у внесені відомостей в ЄРДР не допускається. Слідчий суддя при розгляді його скарги допустив істотні порушення вимог КПК, що перешкодило суду ухвалити законне, обґрунтоване рішення.

Заявник ОСОБА_6 в апеляційній скарзі заявив клопотання про розгляд його апеляційної скарги за його участю.

ОСОБА_6 по даній справі є, у відповідності до вимог ст. 60 КПК України, заявником, тобто фізичною особою, яка звернулася із заявою до суду або повідомлення про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим. Також по даній справі ОСОБА_6 не являється обвинуваченим щодо якого вирішується питання запобіжного заходу.

Відповідно суд апеляційної інстанції не зобов`язаний проводити слухання справи за апеляційною скаргою з обов`язковою присутністю ОСОБА_6 в залі суду.

Згідно з п.4, п.5 ч. 1 ст. 336 КПК України судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), зокрема, у разі необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження; наявності інших підстав, визначених судом достатніми.

Відповідно до ч. 2 ст. 336 КПК України суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження.

Відповідно до п. 20-5 Роздіду ХІ Перехідних положень КПК України тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), встановити такі особливості судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях та розгляду окремих питань під час судового провадження.

Розгляд питань, віднесених до повноважень слідчого судді, суду (крім розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою) за його рішенням, прийнятим з власної ініціативи або за клопотанням сторони кримінального провадження, може бути проведено у режимі відеоконференції, про що повідомляються сторони кримінального провадження у порядку, визначеному статтею 135 цього Кодексу. Слідчий суддя, суд не має права прийняти рішення про проведення судового засідання щодо розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою у режимі відеоконференції, в якому поза межами приміщення суду перебуває підозрюваний (обвинувачений), якщо він проти цього заперечує.

Проведення судового засідання у режимі відеоконференції, у тому числі під час судового провадження, здійснюється на умовах, визначених абзацом сьомим цього пункту, з дотриманням правил, передбачених частинами третьою - дев`ятою статті 336 цього Кодексу.

Разом з тим, на території Львівської області з 00 год. 00 хв. 30 жовтня 2021 року встановлено червоний рівень епідемічної небезпеки. Таке рішення прийнято на позачерговому засіданні Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій (ТЕБ і НС) 27 жовтня 2021 року.

Строк перебування Львівської області у «червоній зоні» продовжено до 13.12.2021 року.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги те, що апеляційна скарга ОСОБА_6 подана на ухвалу слідчого судді про відмову у задоволенні його скарги на бездіяльність уповноважених осіб Львівської обласної прокуратури і його участь в судовому засіданні із врахуванням п. 20-5 Роздіду ХІ Перехідних положень КПК України не є обов`язковою, колегія судів дійшла висновку, про можливість проведення судового засідання в режимі відеоконференціїї.

Відтак судом апеляційної інстанції, для забезпечення виконання вимог заявника, було організовано дистанційне судове засідання в режимі відеоконференції з ДУ «Львівська УВП №19», де станом на 29.11.2021 знаходиться ОСОБА_6 , однак останній відмовився виходити на відеозв`язок із судом апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 405 КПК України, неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про апеляційний розгляд.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи й перевіривши матеріали судової справи, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Статтею 55 Конституції України гарантовано кожному право на оскарження до суду будь-яких рішень, дій чи бездіяльності органів влади, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування виносить ухвалу про: скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.

Згідно ч.1 ст.11 КК України злочином (кримінальне правопорушення) є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Статтею 303 КПК України встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

З`ясовуючи можливість оскарження вказаного рішення слідчого судді, колегія суддів бере до уваги Рішення № 4-р (ІІ)/2020 другого сенату Конституційного суду України від 17 червня 2020 року у справі №3-180/2018 (1644/18), яким положення ч. 3 ст. 307 Кримінального процесуального кодексу України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до п. 2 Розділу ІІ Положення про порядок ведення ЄРДР, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 139 від 6 квітня 2016 року, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, ОСОБА_6 звернувся до Львівської обласної прокуратури з заявою про вчинення кримінального правопорушення уповноваженими особами Львівської обласної прокуратури яке полягало у невиконанні, на думку апелянта, судових рішень судів першої інстанції, оскільки йому не було скеровано повідомлення про внесення відомостей в ЄРДР по його заявах.
У матеріалах справи наявний лист з Львівської обласної прокуратури з відповіддю, яка стосується його звернення 24.05.2020, з детальним роз`ясненням дій працівників прокуратури по кожній його заяві (а.с.65-66). Даний лист був предметом розгляду в суді першої інстанції і на підставі даної відповіді судом першої інстанції було прийнято обґрунтоване рішення з врахуванням всіх обставин справи.
Незгода з рішеннями та діями прокурора чи поданими ним доказами в судовому засіданні в підтвердження винуватості уповноважених осіб, може бути підставою для оскарження таких дій чи бездіяльності в порядку визначеному КПК України, однак не може слугувати безумовною підставою для внесення даних до ЄРДР.
Окрім того, слідчий суддя звернув увагу, що норми чинного КПК України не передбачають жодної гарантії для захисту своїх прав особою, щодо якої кримінальне провадження може бути розпочате безпідставно. Наявність у чинному КПК України спрощеного порядку прийняття та реєстрації всіх без винятку заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення (дійсних чи надуманих) може зробити можливим внесення будь-якої інформації до ЄРДР і відкриття, іноді безпідставного, кримінального провадження.

Досудове розслідування розпочинається вже з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

З даним висновком погоджується і колегія суддів, оскільки ні у заяві про злочин від 24.05.2020, ні у своїй скарзі ОСОБА_6 не повідомив жодних даних та обставин, що свідчили б про вчинення уповноваженими особами Львівської обласної прокуратури саме кримінального правопорушення.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про порядок ведення ЄРДР (затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 06 квітня 2016 року №139). Згідно з п.1 глави 2 розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.п.4, 5 ч.5 ст. 214 КПК України.

Таким чином в ухвалі слідчий суддя обґрунтовано відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_6 , оскільки в поданій скарзі не міститься даних, які б свідчили про вчинення саме кримінальних правопорушень.

Слідчим суддею суду першої інстанції не допущено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Доводи наведені в апеляційній скарзі ОСОБА_6 не знайшли підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Враховуючи зазначене вище колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 392, 404, 407, 422 КПК України колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова 26 березня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 - залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: