УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.08.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000204 від 28.04.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

1.Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування поданого клопотання.
В ході досудового розслідування та проведення негласних слідчих (розшукових) дій, отримана інформація, що з квітня 2020 року у м. Одесі діє злочинна організація, створена ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, а саме заволодіння майном шляхом обману та зловживання довірою громадян України, Російської Федерації та Молдови, яка функціонує по теперішній час.

Суть діяльності злочинної організації полягає у створенні та забезпеченні діяльності на території міста Одеси угрупування - «кулл-центру», члени якого за допомогою SIP телефонії зв`язуються з потерпілими, вводять їх в оману, представляючись співробітниками банківської установи, входять у довіру та під оманливим приводом схиляють останніх до перерахування власних коштів на банківські рахунки, які належать невстановленим учасникам злочинної організації.

Встановлено, що 24.06.2021 члени злочинного угрупування шляхом шахрайства заволоділи грошовими коштами потерпілого ОСОБА_6 в розмірі 5000 російських рублів, що в еквіваленті на національну валюту на момент вчинення кримінального правопорушення за даними Національного банку України, становить 1879,8 гривень.

Крім того, 01.07.2021 використовуючи зазначену схему, члени злочинної організації заволоділи грошовими коштами потерпілого ОСОБА_7 у розмірі 5000 російських рублів, що в еквіваленті на національну валюту на момент вчинення кримінального правопорушення за даними Національного банку України становить 1865,05 гривень.

Крім того, 26.07.2021 використовуючи зазначену схему, члени злочинної організації заволоділи грошовими коштами потерпілого ОСОБА_8 у розмірі 70000 російських рублів, що в еквіваленті на національну валюту на момент вчинення кримінального правопорушення за даними Національного банку України становить 25734,8 гривень.

За вказаними фактами співорганізаторам злочинної організації ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 190 КК України.

Крім того, учасникам злочинної організації ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 190 КК України.

Під час проведення досудового розслідування до СУ ГУНП в Одеській області надійшов рапорт з УСР в Одеській області ДСР НПУ, що ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у своїй злочинній діяльності використовує автомобіль марки «Audi Q7», білого кольору, днз НОМЕР_1 , який відповідно до реєстраційної картки транспортного засобу належить ОСОБА_18 .

В рамках вказаного кримінального провадження, 29.07.2021 у період часу з 01 годин 20 хвилин до 02 годин 12 хвилини, проведено обшук автомобіля марки «Audi Q7», білого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 . Під час обшуку виявлено та вилучено: автомобіль марки «Audi Q7», білого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 .

З показів свідка ОСОБА_18 , який згідно реєстраційної картки транспортного засобу є власником машини, він продав автомобіль марки «Audi Q7» днз НОМЕР_1 малознайомому за 3000 доларів США, який розраховувався частинами, тому документи відповідним чином не оформили.

Слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , 11.08.2021 винесена ухвала про повернення клопотання про арешт майна, а саме автомобіля марки «Audi Q7», білого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , вилученого в ході обшуку, для усунення недоліків, яка під розписку була отримана слідчим 18.08.2021.

Так, вилучений в ході обшуку автомобіль є знаряддям вчинення злочину та може зберігати інформацію, яка органом досудового розслідування у подальшому буде використана, як доказ, або ж міг бути отриманий внаслідок скоєння злочинів, шахрайським шляхом.

Крім того, вилучений під час проведеного обшуку автомобіль, може зберігати на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, являється предметом кримінального правопорушення та мати значення ключового доказу у кримінальному провадженні.

В обґрунтування накладення арешту на вилучене майно, в ході обшуку автомобіля марки «Audi Q7», білого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , слід зазначити, що задля забезпечення проведення повного, всебічного та неупередженого проведення досудового розслідування, необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, зокрема огляди вилученого майна, судові експертизи, що в подальшому надасть можливість органу досудового розслідування, використати вказане майно, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Таким чином, в ході розслідування кримінального правопорушення, у органу досудового розслідування виникла необхідність звернутись до слідчого судді із клопотанням про накладенням арешту на вищезазначене майно.

2. Позиції учасників при розгляді клопотання.
Від слідчого надійшла заява про розгляд клопотання про арешт майна без її участі.

Володілець майна ОСОБА_11 перебуває у розшуку, відповідно постанови слідчого від 20.08.2021 року, у зв`язку з чим, його місцезнаходження не встановлено.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося, на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

3. Висновки слідчого судді.
Дослідивши подане клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

3.1. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про арешт майна.
Ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Ч. 1 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

Ч. 2 ст. 170 КПК України - арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 3 ст. 170 КПК України - у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Ч. 1 ст. 98 КПК України - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

3.2. Правова підстава та мета арешту майна.
Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження, за фактом можливого вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 190 КК України, що підтверджується долученими до даного клопотання матеріалами в сукупності.

Як вбачається з матеріалів клопотання, до вчинення кримінальних правопорушень, причетний ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно якого 17.08.2021 року складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України. 20.08.2021 року постановою слідчого ОСОБА_11 оголошено у розшук, у зв`язку із переховуванням останнього від органів досудового розслідування.

Відповідно до матеріалів клопотання, ОСОБА_11 користується автомобілем марки «Audi Q7», білого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Згідно долученого до матеріалів клопотання протоколу обшуку, 29.07.2021 року, на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси, був проведений обшук автомобіля марки «Audi Q7», білого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . Під час обшуку вказаний автомобіль було вилучено.

Слідчий суддя зазначає, що вилучений автомобіль відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки може бути знаряддям вчинення кримінальних правопорушень, а також може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Крім того, як вбачається з долученої до матеріалів клопотання постанови про визнання речовими доказами від 29.07.2021 року, вилучений транспортний засіб визнаний речовим доказом в рамках кримінального провадження №0000204 від 28.04.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 190 КК України.

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпечені збереження речових доказів, та з метою проведення необхідних слідчих дій з вказаним майном.

3.3. Завдання та необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.
Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучений транспортний засіб може бути речовим доказом в рамках кримінального провадження.

При цьому, оскільки майно є речовим доказом в рамках кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик його можливого відчуження, зміни або знищення, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії, у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення досягнення завдань кримінального провадження наявна необхідність в накладенні арешту на майно.

3.4. Розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

3.5. Висновки слідчого судді.
На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, зокрема, для проведення ряду слідчих дій та експертних досліджень, слідчий суддя приходить до переконання, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника майна, про які йдеться в клопотанні, та якого така особа зазнає внаслідок застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, тому клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000204 від 28.04.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 190 КК України задовольнити.

Накласти арешт на вилучений під час обшуку, проведеного 29.07.2021 року у період часу з 01 годин 20 хвилин до 02 годин 12 хвилини, автомобіль марки «Audi Q7», білого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , який перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Виконання ухвали покласти на заступника начальника відділу СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1