Справа № 352/756/15-к
Провадження № 1-кп/352/4/21
У Х В А Л А
про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

26 жовтня 2021 р. м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю прокурора ОСОБА_2

обвинуваченої ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

секретаря ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 00000151 від 20.03.2015 р., про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в :

Обвинуваченій ОСОБА_3 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаному з проникненням у житло.

Ухвалою слідчого судді Тисменицького районного суду від 27.03.2015 р. у рамках даного кримінального провадження обвинуваченій обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначеним розміром застави. Ухвалою Тисменицького районного суду від 25.12.2015 р. у зв`язку із тривалою неявкою обвинуваченої до суду, та порушенням нею умов запобіжного заходу у виді застави, оголошено розшук обвинуваченої ОСОБА_3 та надано дозвіл на її затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

25.10.2021 р. о 14 год. 20 хв. обвинувачену ОСОБА_3 затримано працівниками сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 (м.Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області.

Обвинувачену ОСОБА_3 доставлено в судове засідання у відповідності до ухвали про дозвіл на затримання з метою приводу.

Прокурор подав клопотання про обрання обвинуваченій, якій висунуто обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину, для запобігання таким ризикам, як переховування від суду, незаконного впливу на потерпілих і свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, та вчинення іншого кримінального правопорушення (п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України), запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Прокурор у судовому засіданні підтримав подане клопотання.

Обвинувачена, яка визнала вину у висунутому обвинуваченні, та захисники заперечували щодо обрання обвинуваченій запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просили обрати обвинуваченій запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши учасників судового провадження, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленого клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання таким ризикам.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього кодексу.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.3 і п.4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

З урахуванням обґрунтованості підозри у вчиненні обвинуваченою інкримінованого тяжкого злочину, того, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.1, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ризику переховування від суду з огляду на те, що обвинувачена переховувалась від правосуддя, з 2015 року оголошена у розшук, порушила запобіжний захід у вигляді застави, обраний ухвалою слідчого судді Тисменицького районного суду від 27.03.2015 р., зокрема 31.03.2015 р. звільнена з Івано-Франківського СІЗО у зв`язку із внесенням застави у розмірі 97440 грн., однак не дотримувалась покладених на неї процесуальних обов`язків; ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки під час перебування на волі ОСОБА_3 за невстановлених обставин отримала та використовувала особисті документи на ім`я інших осіб - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка Херсонської області, жителька АДРЕСА_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Люботин Харківської області; ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, з огляду на те, що 22.10.2021 р. ОСОБА_3 , яка пред`явила паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано у м. Івано-Франківську та оголошено про підозруу вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України; враховуючи недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам, суд приходить до висновку про обрання обвинуваченій запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому суд враховує, що обвинувачена не має міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи, не має постійного зареєстрованого місця проживання, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, раніше неодноразово судима за скоєння корисливих злочинів.

Строк дії ухвали про обрання до обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід обчислювати з моменту її фактичного затримання, тобто з 14 год. 20 хв. 25 жовтня 2021 року.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.3 ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
На підставі наведеного, керуючись ст. 176-178, 183, 194, 196, 197, 205, 314, 315 ч.3 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання задоволити.

Обрати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12 строком на 60 днів, тобто до 23 грудня 2021 року, без визначення застави.

Строк дії ухвали про обрання до обвинуваченої запобіжного заходу у виді тримання під вартою обчислювати з моменту її фактичного затримання, тобто з 14 год. 20 хв. 25 жовтня 2021 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду до Івано-Франківського апеляційного суду подається протягом п`яти днів з дня її оголошення через Тисменицький районний суд.

Суддя ОСОБА_1