Справа № 186/1598/21
Провадження № 1-кп/0186/30/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 лютого 2022 року м.Першотравенськ

Першотравенський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000166 від 02 жовтня 2021 року по обвинуваченню :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Першотравенська, Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, непрацюючого, неодруженого, який місця реєстрації не має та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-25 березня 2004 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області по ч.3 ст.187, ст.69, ч.1 ст.296, ч.1 ст.122, ст.70, ст.75, ст.104 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком два роки;

-28 серпня 2004 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області по ч.2 ст.289, ст.71 КК України до позбавлення волі на строк 5 років шість місяців;

-13 вересня 2011 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області по ч.3 ст.296, ст.75 КК України до трьох років позбавлення волі, звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком два роки;

-07 травня 2012 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області по ч.1 ст.122, ст.75 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком 3 роки;

-13 грудня 2012 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області по ч.2 ст.185, ст.71 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки один місяць

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

В с т а н о в и в:

У судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження відносно ОСОБА_3 міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, так як ризики передбачені п.1 та п.5 ч.1 ст.177 КПК України не зменшилися та існують на сьогодні.

Своє клопотання прокурор обґрунтовує тим, що завершити розгляд справи до закінчення терміну дії ухвали про обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу неможливо, а ризики заявлені на момент обрання запобіжного заходу, які заключалися в тому, що ОСОБА_3 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, на даний час не зменшилися, тому виникла необхідність у продовженні строку тримання під вартою.

Ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України обґрунтовується тим, що у ОСОБА_3 відсутні стійкі соціальні зв`язки у місті, останній не працює у зв`язку з чим, перебуваючи на свободі може переховуватися від суду.

Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України прокурор обґрунтовує тим, що ОСОБА_3 має непогашену та незняту судимість за вчинення тяжких умисних злочинів, що свідчить про стійку злочинну поведінку ОСОБА_3 та його небажання ставати на шлях виправлення, у зв`язку з чим перебуваючи на свободі може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_6 прохали суд відмовити прокурору в задоволенні клопотання, вважаючи її доводи надуманими та такими які не підтверджені фактичними доказами. Прохали суд змінити обвинуваченому міру запобіжного заходу на домашній арешт за місцем його проживання. Клопотання про зміну запобіжного заходу обґрунтовували тим, що співмешканка ОСОБА_3 під час перебування останнього під вартою народила дитину, яку обвинувачений вважає своєю та яка потребує утримання.

Суд, вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників cудового провадження, вважає, що клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується особа, незаконно впливати на потерпілих та свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачено покарання від трьох до шести років позбавлення волі. Обвинувачений раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, та вчинив всі злочини ( п`ять епізодів) під час розгляду судом іншого кримінального провадження за його обвинуваченням, вирок по якому на теперішній час переглядається в апеляційним судом. Також суд враховує, що обвинувачений не перебуває в зареєстрованому шлюбі, немає постійного місця проживання, суспільно-корисною працею не зайнятий, що може спонукати його до вчинення інших корисливих злочинів для отримання матеріальних цінностей. Також, суд враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України, віднесені до тяжких злочинів. Наведене свідчить про існування ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України.

На переконання суду застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам.
Таким чином, вищевикладене підтверджує те, що обвинувачений може переховуватися від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ухвалою суду від 13 грудня 2022 року щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою. Строк запобіжного заходу спливає 10 лютого 2022 року. Ризики для запобігання яких було обрано обвинуваченому запобіжний захід на даний час не зменшилися.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Суд не вбачає підстав для зміни обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, оскільки доводи обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_5 , а також досліджені в судовому засіданні докази не спростовують існування вищевказаних ризиків. Приймаючи рішення про продовження строку тримання під вартою та відмову у зміні запобіжного заходу, суд враховує, що тримання під вартою відповідно до підпункту «c» пункту 1 статті 5 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод людини має задовольняти вимогу пропорційності, що викладено у рішенні ЄСПЛ від 18 березня 2008 року у справі «Ладент проти Польщі» (заява № 11036/03, п.55), а тому тримання обвинуваченого під вартою є необхідним для забезпечення його присутності в суді, а інші, менш суворі заходи, не є достатніми для досягнення цієї цілі.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги ч.3 ст.183 КПК України, відповідно до яких при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом,.

Такою сумою застави суд визначає п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 119650 (сто дев`ятнадцять тисяч шістсот п`ятдесят) гривень.

Враховуючи вищевикладене, та беручи до уваги те, що строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 закінчується, суд приходить до висновку про продовження строку тримання його під вартою на 60 днів.

Керуючись ст.ст.331, 177-178, 183, 199, 317, 350, 369-372 КПК України, - суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою задовольнити.

Продовжити строк тримання ОСОБА_3 обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України, під вартою на строк 60 днів до 09 квітня 2022 року включно.

Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених ч.5 ст.194 КПК України.

Визначити заставу у розмірі п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 119650 (сто дев`ятнадцять тисяч шістсот п`ятдесят) гривень 00 копійок, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 у разі внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає: АДРЕСА_1 , без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу відмовити

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_3 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Копію ухвали вручити прокурору та обвинуваченому негайно після її оголошення та направити до ДУВП № 4 для виконання.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1