Номер провадження: 11-сс/813/2005/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2021 року м. Одеса

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 22.11.2021 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження 0001289 від 14 вересня 2021 року, за ознаками злочину, передбаченого ст. 356 КК України

установив:

Вищезазначеною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання дізнавача СД Відділу поліції №3 Одеського районного управління №1 ГУ НП в Одеській області ОСОБА_5 .

На підставі пункту 13 ч.2 ст.167 та ч.1 та ч.3 ст.170 КПК України, з метою збереження засобу вчинення кримінального правопорушення в кримінальному провадженні №0001289 накладений арешт на належне ТОВ «Фінансова компанія «Проксима» технічне обладнання, за допомогою якого забезпечується електропостачання буд. АДРЕСА_1 .

Заборонено розпоряджатися будь-яким особам зазначеним майном, змінювати його правовий статус до часу остаточного вирішення його долі правомочним органом.

09.12.2021 поштою, до апеляційного суду надійшла апеляційна скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , в якій вказано, що зазначене майно належить ОСОБА_4 на праві приватної власності, тому просить ухвалу слідчого судді про накладення арешту на зазначене майно, скасувати.

До вказаної апеляційної скарги були додані її копія, копія оскаржуваної ухвали, а також ордеру адвоката ОСОБА_3 ОД №475615, виданого в інтересах ОСОБА_4 та свідоцтва адвоката ОСОБА_3 .

Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Відповідно до ч. 3 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених КПК України.

Натомість, відповідно до п. 9-2 ст. 393 КПК України, апеляційну скаргу мають право подати фізична або юридична особа - у частині, що стосується її інтересів під час вирішення питання про долю речових доказів, документів, які були надані суду; третя особа - у частині, що стосується її інтересів під час вирішення питання про спеціальну конфіскацію.

Крім того, ст. 174 ч.1 КПК України передбачено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Разом з тим, до апеляційної скарги не додані жодні документи, що підтверджують право власності ОСОБА_4 на арештоване майно, окрім того не додано оскаржуваної ухвали слідчого судді, у зв`язку з чим, на час надходження матеріалів апеляційної скарги не має підтвердження передбаченого законом права ОСОБА_4 на звернення до суду апеляційної інстанції із апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді.

Статтею 422 КПК України передбачений порядок перевірки ухвал слідчого судді, однак в зазначеній нормі закону не передбачені дії судді-доповідача, щодо апеляційних скарг на ухвали слідчого судді, які подані особою без відповідного підтвердження повноважень на звернення із апеляційною скаргою.

При цьому, на думку судді-доповідача, в подібних випадках слід керуватися положеннями ч. 6 ст. 9 КПК України, відповідно до якої у випадках, коли положення цього кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього кодексу.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо апеляційну скаргу подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу.

Оскільки до апеляційної скарги не надані жодні документи, що підтверджують належність арештованого майна ОСОБА_4 , передбачені зазначеними вище вимогами КПК України, то відповідно до положень п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК України вказана апеляційна скарга підлягає поверненню апелянту.

Разом з цим, згідно із ч. 7 ст. 399 КПК України суддя-доповідач роз`яснює адвокату ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду апеляційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на апеляційне оскарження.
Керуючись ст.ст. 24, 393, п. 2 ч. 3 ст. 399, 405, 419, 532 КПК України, с уддя-доповідач

ухвалив:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 22.11.2021 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження 0001289 від 14 вересня 2021 року, за ознаками злочину, передбаченого ст. 356 КК України - повернути апелянту у зв`язку з тим, що вона подана особою, яка не має права подавати апеляційну скаргу.

Копію ухвали про повернення апеляційної скарги негайно надіслати апелянту разом з апеляційною скаргою.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного суду протягом трьох місяців з моменту набрання законної сили.

Суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_2