Ухвала
іменем України
14 січня 2022 року

м. Київ
справа №404/9214/19
провадження №51-5689ск21
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26 травня 2021 року та ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 07 вересня 2021 року,
встановив:
За вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26 травня 2021

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя м. Кропивницький, визнано винуватим та засуджено за:

- ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України (далі КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років;
- ч. 3 ст. 15 п. п. 1, 13 ч. 2 ст. 115 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років;
- п. п. 4, 7, 13 ч. 2 ст. 115 КК до покарання у виді довічного позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено остаточне покарання ОСОБА_4 у виді довічного позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК за сукупністю вироків шляхом поглинення невідбутої частини покарання, призначеного попереднім вироком Іллічівського міського суду Одеської області від 11 грудня 2012 року, покаранням у виді довічного позбавлення волі, призначеним вказаним вироком, визначено остаточне покарання ОСОБА_4 у виді довічного позбавлення волі.
Цивільний позов потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 задоволено повністю.
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 та ОСОБА_6 11 485 грн і 10 445, 56 грн відповідно матеріальної шкоди й 500 000 грн та 300 000 грн моральної шкоди.
Вирішено питання щодо запобіжного заходу, процесуальних витрат та речових доказів.
Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_4 вчинив закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, незакінчений замах на вбивство двох осіб, вчиненого особою, яка раніше вчинила вбивство та вбивство, вчинене особою, яка раніше вчинила вбивство, з хуліганських мотивів, поєднане з особливою жорстокістю при наступних обставинах.

Так, 26 червня 2019 року близько 22:00 ОСОБА_4 у стані наркотичного сп`яніння, рухаючись по вул. Лелеківській у м. Кропивницькому назустріч ОСОБА_6 та наблизившись до неї, правою рукою обхопив її за шию і вагою свого тіла повалив на землю, притиснувши тим самим її обличчям до землі та продовжував із значною силою стискати шию потерпілої до моменту, поки остання не втратила свідомість, після чого вважаючи, що ОСОБА_6 від удушення померла, залишив її на узбіччі дороги і покинув місце злочину. Потерпіла ОСОБА_6 , прийшовши до тями покликала на допомогу свого чоловіка, який доставив її до лікарні.

Вказаними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілій легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я.

Крім цього, 27 червня 2019 року у період з 03:00 до 04:00 ОСОБА_4 , перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння на території Новомиколаївського пляжу на березі річки Інгул у м. Кропивницькому та помітивши як від компанії, яка відпочивала на цьому пляжі, відійшли ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які направилися в біг чагарників в протилежному напрямку від місця відпочинку, пройшов за ними та одночасно обхопивши їх шиї, завалив їх вагою свого тіла на землю, після чого, знаходячись зверху на ОСОБА_8 , яка в той час була вже без свідомості, продовжував правою рукою стискати її шию, а лівою рукою утримував та стискав шию ОСОБА_7 , яка свідомості не втрачала та почала кликати на допомогу. У цей час, почувши ці крики, друзі потерпілих підбігли на місце вчинення злочину, де почали відтягувати ОСОБА_4 задля припинення протиправних його дій, який в свою чергу вирвався від них та з місця вчинення злочину втік.Вказаними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_8 легких тілесних ушкоджень.

У цей же день у період з 04:30 до 05:30 ОСОБА_4 , знаходячись у стані наркотичного сп`яніння та рухаючись у бік Новомиколаївського пляжу в м. Кропивницькому з метою помсти особам, які завадили йому вчинити умисне вбивство ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , неподалік домоволодіння АДРЕСА_1 побачив ОСОБА_9 та, підійшовши до нього завдав руками та ногами множинні удари по голові, шиї, тулубу та кінцівках, після чого невстановленим плоским колюче-ріжучим предметом завдав не менше 13 ударів в грудну клітину, голову, тулуб та кінцівки, від яких останній помер на місці події.
Кропивницький апеляційний суд ухвалою від 07 вересня 2021 року цей вирок залишив без змін.
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 , не оспорюючи доведеності своєї винуватості у вчиненні вказаних злочинів просить змінити судові рішення через невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінальних правопорушень і даним про його особу унаслідок суворості, та пом`якшити його до 15 років позбавлення волі. Вважає, що при постановленні судових рішень судами обох інстанцій не було дотримано положень статей 50, 65 КК, оскільки при призначенні покарання місцевий суд, з чим погодився і суд апеляційної інстанції, безпідставно визнав стан його наркотичного сп`яніння обставиною, яка обтяжує покарання.
Перевіривши доводи касаційної скарги та надані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.
Відповідно до ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Відповідно до визначених кримінальним законом загальних засад призначення покарання, значення заходу примусу для досягнення його мети (ст. 50 КК), визначається не лише його суворістю, а й справедливістю.
Згідно зі ст. 65 КК особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому підлягають врахуванню ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій.
Як убачається з наданих копій судових рішень, дотримуючись вимог ст. 65 КК районний суд при призначенні покарання засудженому ОСОБА_4 разом із ступенем тяжкості вчинених кримінальних правопорушень урахував дані про його особу, який характеризується посередньо, не одружений, офіційно не працює, на обліках в закладах з надання психіатричної або наркологічної допомоги не перебуває, осудний, раніше неодноразово судимий за тяжкі та особливо тяжкі злочини.
При цьому, судом першої інстанції також було взято до уваги й обставини справи, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Зокрема обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнав повне визнання засудженим своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушень та наявність на утриманні малолітньої дитини, а обставинами, які обтяжують покарання - рецидив кримінальних правопорушень, вчинення кримінальних правопорушень у стані наркотичного сп`яніння та вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Зваживши на вказані обставини та дані про особу засудженого, суд першої інстанції призначив ОСОБА_4 покарання в межах санкцій відповідних частин статей у виді позбавлення волі за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК та ч. 3 ст. 15 пунктами 1, 13 ч. 2 ст. 115 КК, а за злочин, передбачений пунктами 4, 7, 13 ч. 2 ст. 115 КК покарання у виді довічного позбавлення волі.
Остаточний розмір покарання районний суд призначив відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді довічного позбавлення волі, не вбачаючи підстав для застосування статей 69, 75 КК.

При цьому суд врахував і те, що ОСОБА_4 був раніше тричі судимий, у тому числі двічі за особливо тяжкі злочини, проти життя та здоров`я людини.

Зокрема, вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 лютого 2009 року ОСОБА_4 був засуджений за тяжкий злочин, який він вчинив під час іспитового строку, а вироком Іллічівського міського суду Одеської області від 11 грудня 2012 року засуджений за особливо тяжкий злочин, вчинений ним під час умовно-дострокового звільнення від відбування покарання за попереднім вироком.

На підставі ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30 жовтня 2018 року ОСОБА_4 був звільнений умовно-достроково від відбування покарання у виді позбавлення волі на 1 рік 6 місяців та менше ніж через 8 місяців у стані наркотичного сп`яніння вчинив нові умисні особливо тяжкі злочини - закінчений замах на вбивство однієї жінки, незакінчений замах на вбивство двох жінок, та умисне вбивство з особливою жорстокістю чоловіка похилого віку.

Беручи до уваги ці обставини, районний суд відповідно до ч. 4 ст. 81 КК обґрунтовано призначив ОСОБА_4 покарання за правилами ст. 71 КК.

Разом із цим при призначенні покарання засудженому місцевим судом було взято до уваги рецедив злочинів та стійку протиправну поведінку ОСОБА_4 , яка становить небезпеку для суспільства, а також те, що останній офіційно не працевлаштований, не одружений і зневажає соціальні цінності людського життя. Відтак, не знайшовши підстав для призначення покарання у виді позбавлення волі на певний строк за епізодом умисного вбивства потерпілого ОСОБА_9 обґрунтовано призначив ОСОБА_4 за цей злочин покарання у виді довічного позбавлення волі.
Таким чином, при призначенні покарання засудженому суд першої інстанції дотримався приписів статей 50, 65 КК. Призначене покарання є справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення й попередження нових злочинів.
Підстав вважати таке покарання явно несправедливим унаслідок суворості колегія суддів не вбачає.
При перегляді вироку за апеляційною скаргою сторони захисту апеляційний суд погодився з висновками місцевого суду щодо виду і розміру покарання, призначеного ОСОБА_4 вказавши, що таке відповідає вимогам статей 50, 65 КК і є справедливим, співрозмірним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Враховуючи наведене правових підстав стверджувати про суворість призначеногоОСОБА_4 покарання Верховний Суд не знаходить.

Доводи касаційної скарги засудженого про необґрунтоване визнання судом першої інстанції стану наркотичного сп`яніння обставиною, яка обтяжує покарання, були предметом ретельного перегляду судом апеляційної інстанції, який у своєму рішенні дав на них умотивовані відповіді та зазначив конкретні підстави з яких визнав ці доводи безпідставними.

Зокрема, апеляційний суд у своєму рішенні вказав, що ОСОБА_4 під час судового розгляду повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень та надав з цього приводу детальні пояснення, зазначивши, що перед вчиненням цих злочинів курив вдома суміш наркотичних трав.

Окрім цього, як убачається зі змісту вироку, свідок ОСОБА_10 підтвердиву судовому засіданні, що ОСОБА_4 на місці події ознак алкогольного сп`яніння не проявляв, однак знаходився в стані наркотичного спяніння, оскільки поводив себе підозріло, був дуже збуджений, викрикував незрозумілі слова, його зіниці були розширені.
Про стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_4 зазначила у своїх показаннях в суді і потерпіла ОСОБА_8 .

Крім того, пристрій для вживання наркотичних засобів було виявлено та вилучено працівниками поліції під час обшуку домоволодіння засудженого.

З огляду на це, на підставі фактично встановлених даних, які були з`ясовані під час дослідження доказів у судовому засіданні та оцінені судом відповідно до ст. 94 КПК, районний суд вмотивовано визнав стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_4 обставиною, яка обтяжує покарання.
Таким чином, касаційна скарга засудженого та додані до неї матеріали не дають підстав для її задоволення,а тому колегія суддів вважає необхідним відмовити у відкритті касаційного провадження відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК.

На підставі викладеного, керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428, ст. 441 КПК, Верховний Суд

постановив:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26 травня 2021 року та ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 07 вересня 2021 року відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3