ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2817/21 Справа № 135/711/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2021 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 (приймає участь в

режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_7 (приймає участь в

режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали кримінального провадження №0003337 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10 вересня 2021 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.3 ст.190 КК України, якому продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 08.11.2021 року включно,
ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний період доби, а саме з 22.00 години до 06.00 години, за адресою: АДРЕСА_1 .
Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що ризик переховування є недоведеним, оскільки ОСОБА_7 самостійно прибув у м. Тернопіль на запрошення органу досудового розслідування та не був затриманий в порядку ст.208 КПК України.
Також ризики незаконного впливу на свідків, потерпілих чи обвинувачених, вчинення нових кримінальних правопорушень є недоведеними, оскільки стороною обвинувачення не наведено жодних даних, які б підтверджували ці факти.
Окрім того, обвинувачений є особою, яка позитивно характеризується, має міцні соціальні зв`язки.
Стверджує, що прокурором не надано доказів на підтвердження ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
Вказує на те, що обвинувачений перебуває під вартою з 11.11.2020 року, що свідчить про його надмірну тривалість.
Посилається на те, що судом в ухвалі не наведено належного обгрунтування неможливості застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.
Зазначає, що визначений розмір застави є надмірним, оскільки відсутні вказані кошти.
Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10 вересня 2021 року ОСОБА_7 було продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 08.11.2021 року включно, раніше визначний розмір застави 66 612 грн залишено без змін.
Суд першої інстанції в обґрунтування свого рішення зазначив, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, не працює, не має постійного законного заробітку, що свідчить про слабку міцність соціальних зв`язків, раніше судимий, а тому обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на інших обвинувачених, потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інші кримінальні правопорушення.
Заслухавши суддю-доповідача, думку обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу захисника та просив її задовольнити, прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги захисника не підлягають задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Відповідно до матеріалів провадження, на розгляді Самарського районного суду м. Дніпропетровська перебуває обвинувальний акт № 0003337 щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.3 ст.190 КК України.

Судом першої інстанції встановлено, що ухвалою слідчого судді від 06.11.2020 року до обвинуваченого ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому продовжувався

Прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції, яке розглядалось 10.09.2021 року було заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 з підстав наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Розглядаючи вказане клопотання прокурора, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. ст. 199, 331 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.

Під час апеляційного розгляду ухвали суду встановлено, що зазначені вимоги закону при розгляді клопотання були дотримані в повному обсязі.

Колегія суддів вважає, що, вирішуючи клопотання про продовження тримання обвинуваченого під вартою, судом правильно встановлена наявність ризиків того, що обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи на свободі, може переховуватись від суду, незаконно впливати на інших обвинувачених, потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, при цьому враховано тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, а також те, що обвинувачений ОСОБА_7 раніше судимий, офіційно не працює, а тому судом обгрунтовано обвинуваченому продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є необґрунтованими, оскільки зазначені ризики встановлені в ухвалі суду та підтверджується наданими судом першої інстанції матеріалами, відповідно до яких, заявлені ризики об`єктивно існують і для їх запобігання необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Підстав для застосування судом до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає, з огляду на вищевикладені обставини.
Доводи захисника про те, що обвинувачений ОСОБА_7 самостійно прибув у м. Тернопіль на запрошення органу досудового розслідування та не був затриманий в порядку ст.208 КПК України, позитивно характеризується, має міцні соціальні зв`язки, колегія суддів вважає такими, що не зменшують заявлені у кримінальному провадженні ризики.
Посилання захисника на те, що прокурором не надано доказів на підтвердження ризиків, передбачених ст.177 КПК України, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки судом апеляційної інстанції встановлено, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 відповідає вимогам ч.3 ст.199 КПК України, оскільки в ньому, в тому числі, зазначені обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися.
Твердження захисника про те, що обвинувачений ОСОБА_7 перебуває під вартою з 11.11.2020 року не є підставою для застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу або скасування запобіжного заходу, оскільки розгляд кримінального провадження триває, встановлено наявність ризиків переховування від суду, незаконного впливу на інших обвинувачених, потерпілих та свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення.
Доводи захисника про те, що застава є надмірною для обвинуваченого, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки відповідно до ухвали суду, під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою не змінювався розмір застави, який був визначений ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 19.07.2021 року, при цьому згідно вказаної ухвали застава була визначена відповідно до вимог п.2 ч.5 ст.182 КПК України в розмірі ближче до мінімального, а саме, 28 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому відсутні підстави для зменшення розміру застави.
Посилання обвинуваченого в суді апеляційної інстанції щодо необгрунтованості підозри не можуть бути взяті до уваги, оскільки обгрунтованість підозри була належним чином перевірена судом першої інстанції під час вирішення питання щодо застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, окрім того, слід зазначити, що встановлення обставин суб`єктивної та об`єктивної сторони кримінального правопорушення є задачею судового розгляду, відповідно до якого, у випадку встановлення відсутності складу кримінального правопорушення постановлюється виправдувальний вирок
Отже, на думку колегії суддів, суд першої інстанції, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку тримання під вартою, повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Будь-яких порушень КПК України при постановленні оскарженої ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому за наслідками апеляційного розгляду колегія суддів вважає необхідним ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10 вересня 2021 року залишити без задоволення.

Ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10 вересня 2021 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4