Справа № 444/2985/21
Провадження № 1-кп/444/322/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2021 року Жовківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 0000040, внесеного 20.09.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мацошин, Жовківського району Львівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, освіта середня, раніше не судимого, не інвалід, непрацюючого, невійськовозобов"язаного, паспорт серії НОМЕР_1 виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 23.05.2000 року, ІПН НОМЕР_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовква Львівської області зазначене кримінальне провадження,

ВСТАНОВИВ :

Обвинувачений ОСОБА_3 , 15 серпня 2021 року приблизно 07 годин 00 хвилин, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись на території ТзОВ «Бутляр» у с. Мацошин по вулиці Кочетковій, 32, Львівського району Львівської області, скориставшись відсутністю уваги сторонніх осіб, умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, намагався таємно викрасти із паливного баку трактора марки МТЗ-82, який перебуває на балансі Товариства з обмеженою відповідальністю «Бутляр». дизельне паливо об`ємом 20 літрів, вартістю 539 гривень 80 копійок, однак заволодівши викраденим, шляхом зливання з баку трактора дизельного палива за допомогою шланга в каністру, які знайшов на території ТзОВ «Бутляр», при спробі зникнення з дизельним паливом, яке знаходилося в пластмасовій каністрі з місця скоєння кримінального правопорушення був викритий ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , відтак ОСОБА_3 вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, проте таке не було закінчене з причин, що не залежали від його волі.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушеннявизнав повністю. Щиро розкаявся у вчиненому, просить його суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не прибув, однак надав заяву з проханням слухати справу у його відсутності. Щодо призначення покарання, покладається на думку суду.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують особу обвинуваченого, так як проти такого не заперечують учасники судового провадження.

Винуватість обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушеннястверджується доказами, які є в матеріалах справи.

Фактичні обставини справи, які стверджуються цими доказами, не оспорювались в ході судового розгляду ні обвинуваченим, ні іншими учасниками. Судом зясовано, чи правильно сторони розуміють зміст цих обставин, чи не мають сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз"яснено їм, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні вище зазначеного правопорушеннядоведена в повному обсязі і підтверджується доказами, які є в матеріалах кримінального провадження і обвинуваченим не оспорюються.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , які виразилися в закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці),суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.

При вирішенні питання про вид і міру покарання ОСОБА_3 , суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України визнається обставиною, що пом`якшує його покарання.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , у відповідності до ст. 67 КК України, судом не встановлено та органом досудового слідства не вмінено.
Аналізуючи та оцінюючи усі докази надані стороною обвинувачення та стороною захисту в їх сукупності та кожен зокрема з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що кожен доказ, а саме покази обвинуваченого про визнання вини є належними, допустимими та достовірними і у своїй сукупності усі ці докази перебувають у логічному та послідовному взаємозв`язку, не є взаємосуперечливими та доповнюють і підтверджують ті об`єктивні обставини, які мали місце під час вчинення пред`явленого обвинувачення обвинуваченому ОСОБА_3 .

Суд також приходить до висновку, що здобутих судом доказів є достатньо для того, щоб прийти до висновку про визнання обвинуваченого ОСОБА_3 винним у вчиненні пред`явленого йому обвинувачення.

Суд вважає, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 мало місце, це діяння містить склад кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України і обвинувачений винний у вчиненні цього правопорушення та підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення, оскільки відсутні будь-які підстави для закриття кримінального провадження чи звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме вчинення ним кримінального правопорушення та особу винного, який не працює, згідно характеристики виданої Старостою с. Сопошин Львівського району Львівської області посередньо характеризується, на обліку у лікаря нарколога чи лікаря психіатра не перебуває, на утриманні неповнолітніх дітей немає, щиро розкаявся у вчиненому.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити покарання в межах санкції статті за якою він судиться у виді громадських робіт.

Цивільний позов не заявлено.

Судові витрати відсутні.

Питання про документи та речові докази слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин.

Речові докази, а саме, пластмасову каністру білого кольору у якій знаходиться дизельне паливо об"ємом 20 (двадцять) літрів та гумовий шланг чорного кольору довжиною 3,9 метри, що зберігаються в камері речових доказів ВП № 2 ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області повернути потерпілому ОСОБА_8 .

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Жовківський районний суд Львівської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, а інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок виготовлено в одному примірнику в нарадчій кімнаті.

Суддя: ОСОБА_1