Провадження №1-кс/463/5652/21
У Х В А Л А

20 вересня 2021 року м. Львів

Cлідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_5 щодо ненадання для ознайомлення матеріалів кримінального провадження №0002117 від 30.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, -

встановив:
Адвокат ОСОБА_3 в інтересах фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою на бездіяльність слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_5 щодо ненадання для ознайомлення матеріалів кримінального провадження №0002117 від 30.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України
Скаргу мотивує тим, що ТУ ДБР, розташоване у місті Львові здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002117 від 30.09.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України. 24.03.2021 року в рамках вказаного кримінального провадження, на підставі ухвали Личаківського районного суду м. Львова по справі №463/2440/21, співробітниками Львівського районного управління поліції ГУ НП у Львівській області було проведено обшук приміщення за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності на обшукане приміщення належить Приватному підприємству мале підприємство «Мелена». Водночас, на момент проведення обшуку, вказане приміщення використовувалось фізичною особою підприємцем ОСОБА_4 . Останній займав та використовував його на підставі Договору оренди нежитлових приміщень №10/19-ор від 02.10.2019, укладеного із ПП ПМП «Мелена». В подальшому, 30.03.2021 року на вилучене під час обшуку майно ОСОБА_6 було накладено арешт на підставі ухвали Личаківського районного суду м. Львова по справі №463/3426/21. У зв`язку з цими обставинами, ФОП ОСОБА_4 , як особа в якої було проведено обшук, вилучено та арештовано майно, набув статусу «третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт», і відповідно права та обов`язки передбачені КПК України для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна. 04.08.2021 року адвокат ОСОБА_3 , як представник ОСОБА_4 звернувся до слідчих ДБР на підставі ст.ст. 220,221 КПК з клопотанням про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження №0002117, у частині, що стосується його майна. Однак слідчий ТУ ДБР ОСОБА_5 , своїм листом від 12.08.2021 року відмовив в задоволенні даного клопотання, посилаючись на те, що питання про арешт його майна вже вирішено, а тому останній втратив статус підозрюваного. А тому скаржник звернувся до слідчого судді з відповідною скаргою, яку просить задоволити.
Скаржник в судове засідання не з`явився.

Враховуючи положення ч.1 ст.28 КПК України, яка передбачає, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки, а положеннями ч.3 ст.306 КПК України хоч і визначено, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, але наслідки неявки у судові засідання такої не визначено, з врахуванням клопотання скаржника, слідчий суддя вважає, що скаргу слід розглянути у відсутності скаржника на підставі наявних матеріалів.

Слідчий Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд скарги у його відсутності.

Дослідивши матеріали скарги вважаю, що таку слід задоволити виходячи з наступних підстав.
Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до цієї норми, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений Кримінальним процесуальним кодексом України строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.
Із положень ч. 1 ст. 221 КПК України слідує, що слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню. Відмова у наданні для ознайомлення загальнодоступного документа, оригінал якого знаходиться в матеріалах досудового розслідування, не допускається.
Відповідно до ч.1, ч. 2 ст. 64-2 КПК України, третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Права третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.
Як вбачається із матеріалів скарги, у рамках кримінального провадження №0002117 на майно ФОП ОСОБА_4 накладено арешт.
Так як положення ст. 64-2 КПК України не містять вказівки на момент завершення процесуального статусу третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, на дату розгляду слідчим суддею даної скарги, ФОП ОСОБА_4 має вказаний процесуальний статус, а адвокат ОСОБА_3 є його представником.
Згідно з ч. 3, ч. 6 ст. 64-2 КПК України, третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, та отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом. Представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, користується процесуальними правами третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, інтереси якої він представляє.
Відповідно до п.п.14-15 ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваний, обвинувачений має право ознайомлюватися з матеріалами досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 221 цього Кодексу, та вимагати відкриття матеріалів згідно зі статтею 290 цього Кодексу; одержувати копії процесуальних документів та письмові повідомлення.
Із наведеного слідує, що слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути клопотання третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, про надання матеріалів досудового розслідування в частині, що стосуються арешту майна, для ознайомлення.
Вказана правова позиція узгоджується із практикою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду (ухвала від 27.08.2021 у справі № 991/5238/21 провадження № 11-сс/991/491/21).
Під час судового розгляду встановлено, що ТУ ДБР, розташоване у місті Львові здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002117 від 30.09.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України. 24.03.2021 року в рамках вказаного кримінального провадження, на підставі ухвали Личаківського районного суду м. Львова по справі №463/2440/21, співробітниками Львівського районного управління поліції ГУ НП у Львівській області було проведено обшук приміщення за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності на обшукане приміщення належить Приватному підприємству мале підприємство «Мелена». Водночас, на момент проведення обшуку, вказане приміщення використовувалось фізичною особою підприємцем ОСОБА_4 . Останній займав та використовував його на підставі Договору оренди нежитлових приміщень №10/19-ор від 02.10.2019, укладеного із ПП ПМП «Мелена». В подальшому, 30.03.2021 року на вилучене під час обшуку майно ОСОБА_6 було накладено арешт на підставі ухвали Личаківського районного суду м. Львова по справі №463/3426/21. У зв`язку з цими обставинами, ФОП ОСОБА_4 , як особа в якої було проведено обшук, вилучено та арештовано майно, набув статусу «третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт», і відповідно права та обов`язки передбачені КПК України для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна. 04.08.2021 року адвокат ОСОБА_3 , як представник ОСОБА_4 звернувся до слідчих ДБР на підставі ст.ст. 220,221 КПК з клопотанням про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження №0002117, у частині, що стосується його майна.
Однак слідчий ТУ ДБР ОСОБА_5 , своїм листом від 12.08.2021 року відмовив в задоволенні даного клопотання, посилаючись на те, що питання про арешт його майна вже вирішено, а тому останній втратив статус підозрюваного.
Зі змісту вказаного листа слідчого ТУ ДБР ОСОБА_5 можна зробити висновок, що у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 від 04.08.2021 відмовлено.
Слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню. Відмова у наданні для ознайомлення загальнодоступного документа, оригінал якого знаходиться в матеріалах досудового розслідування, не допускається (ч. 1 ст. 221 КПК України).
За ч. 3 ст. 110 КПК України, рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.
Відповідно до положень ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Таким чином, при прийнятті слідчим ДБР за результатами розгляду клопотання адвоката ОСОБА_3 від 04.08.2021 рішення про відмову у його задоволенні, належним процесуальним рішенням є саме постанова.
Враховуючи вищевикладене, слідчим суддею встановлено, що клопотання адвоката ОСОБА_3 від 04.08.2021 не розглянуто слідчим у порядку, визначеному ст. 220 КПК України, тобто, ним допущено бездіяльність щодо нерозгляду такого клопотання, а за такого, скарга підлягає задоволенню частково.
Що стосується вимоги адвоката про зобов`язання слідчих, що проводять досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002117 від 30.09.2021 року, надати матеріали кримінального провадження №0002117 ОСОБА_4 та/або його представникам (захиснкам), для ознайомлення із можливістю зняття копії з використанням фотозйомки, у частині, що стосується вилученого 24.03.2021 у приміщенні, що використовує ОСОБА_4 майна, то слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
Адвокат ОСОБА_3 фактично просить слідчого суддю зобов`язати слідчого задовольнити його клопотання.
Згідно з ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Відповідно до ч 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Відповідно до ст. 220 КПК України, вирішення питань щодо заявленого клопотання належить до дискреційних повноважень слідчого, та не віднесено до компетенції слідчого судді. За такого, відсутні підстави давати вказівки слідчому щодо результату розгляду зазначеного клопотання.
Що стосується вимоги адвоката про визнання бездіяльності слідчого, що полягає у ненаданні представникам ОСОБА_4 матеріалів кримінального провадження для ознайомлення, слід зазначити наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги. Таким чином, постановлення ухвали про визнання бездіяльності посадових осіб органу досудового розслідування не передбачено чинним КПК України, у зв`язку з чим в цій частині скарги слід відмовити.
Враховуючи вищезазначене, скарга підлягає частковому задоволенню.
На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 26, 220, 303, 306-307, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:
Скаргу задовольнити частково.
Зобов`язати слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_5 розглянути у порядку, передбаченому ст.ст. 220,221 КПК України, клопотання адвоката ОСОБА_3 від 04.08.2021 р., з прийняттям законного та обґрунтованого процесуального рішення та повідомити адвоката ОСОБА_3 про прийняте рішення, у встановлений КПК України строк та спосіб.
В іншій частині скарги відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в порядку та строки, передбачені ст.395 КПК України.
.

Слідчий суддя: ОСОБА_1