16.02.2022 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/717/21
Провадження № 1-в/533/3/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2022 року селище Козельщина

Козельщинський районний суд Полтавської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника органу пробації ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання Кременчуцького районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області відносно:
- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець село Омельниче, Козельщинський район, Полтавська область, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, офіційно не одружений, освіта професійно-технічна, пенсіонер, на утриманні неповнолітніх дітей не має,
-про вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування покарання,

В С Т А Н О В И В :

26 січня 2022 року до Козельщинського районного суду Полтавської області надійшло клопотання Кременчуцького районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування покарання, призначеного вироком Козельщинського районного суду Полтавської області від 02.08.2021.

Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_5 , засуджений вироком Козельщинського районного суду Полтавської області від 02.08.2021 за ч. 1 ст. 122 КК України до 1 року позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік із покладенням обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.

Перебуваючи на обліку уповноваженого органу з питань пробації з 06.09.21 ОСОБА_5 характеризувався посередньо. Згідно індивідуального плану роботи, складеного за участю засудженого, на основі виявлених криміногенних потреб за результатами оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення, було заплановано заходи, які ОСОБА_5 виконує вчасно. Але у період іспитового строку не з`являвся для реєстрації до органу пробації 03.11.2021 та 17.11.2021 без поважних причин.

У подальшому, після винесення письмового попередження ОСОБА_5 на шлях виправлення не став та не з`явився для реєстрації 05.01.2022, 19.01.2022 та за викликом на 14.01.2022 без поважних причин, виправдних документів не надав.
26.01.2022 засуджений з`явився до уповноваженого органу з питань пробації, де надав письмові пояснення щодо причин неявки на реєстрацію, в яких зазначив, що у зв`язку з погодними умовами не зміг добратися до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації. Цього ж дня засудженому винесено письмове попередження про скасування звільнення з випробуванням і направленням для відбуття призначеного покарання.
Вищевикладене, на думку органу пробації, свідчить про те, що засуджений ОСОБА_5 грубо порушує вимоги ч. 1 статті 166 Кримінально-виконавчого кодексу України та не має наміру і бажання ставати на шлях виправлення.
У судовому засіданні представник уповноваженого органу пробації підтримала клопотання з мотивів викладених в ньому та прохала вирішити питання щодо скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Прокурор просив відмовити у задоволенні клопотання, оскільки вчиненні порушення не свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення, а матеріали особової справи не містять доказів притягнення засудженого до адміністративної чи кримінальної відповідальності.

У судовому засіданні засуджений пояснив, що допустив неявку на реєстрацію, оскільки перебував на лікуванні у КНП «Козельщинська ЦЛ»та у зв`язку з погодними умовами не мав змоги прибути до органу пробації, зобов`язувався у подальшому не порушувати обов`язків, покладених на нього вироком суду і має намір виправитися.

Суд, вивчивши матеріали клопотання, особову справу засудженого, вислухавши думку прокурора, представника органу пробації, засудженого, встановив таке.
Вироком Козельщинського районного суду Полтавської області від 02 серпня 2021 року (а.о.с. 3-4) ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначено йому покарання у виді одного року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік. Згідно ст. 76 КК України на засудженого покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

14.09.2021 засуджений ОСОБА_5 прибув за викликом уповноваженого органу з питань пробації з метою постановки на облік, що підтверджується відміткою у виклику до уповноваженого органу з питань пробації від 06.09.2021 № 25/11/1081-21 (а.о.с. 5).

Засуджений був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, що підтверджується відповідною підпискою від 14.09.2021 (а.о.с. 15).

Постановою від 14.09.2021 засудженому було встановлено дні явки на реєстрацію (а.о.с. 19).

03.11.2021, 17.11.2021, 05.01.2022 та 19.01.2022 засуджений не з`явився на реєстрацію, що підтверджується листком реєстрації (а.о.с. 20) та не заперечувалося засудженим.

Після звернення органу пробації до суду із клопотанням з`являвся до уповноваженого органу з питань пробації на реєстрацію 02.02.2022 та 16.02.2022 (а.с. 11).

Відповідно до довідки фахівця районного сектору від 03 листопада 2021 року, у цей день о 14 годині 00 хвилин ОСОБА_5 зателефонував до фахівця Кременчуцького районного сектору ОСОБА_4 та пояснив, що не може з`явитися у цей день на реєстрацію до Кременчуцького районного сектору № 2, оскільки погано себе почуває та має проблеми зі здоров`ям, також повідомив, що до органу пробації прибуде найближчим часом (а.о.с. 49).

Згідно довідки фахівця районного сектору від 08 листопада 2021 року, у цей день о 09 годині 00 хвилин ОСОБА_6 співмешканка ОСОБА_5 зателефонувала до фахівця Кременчуцького районного сектору ОСОБА_4 та повідомила, що ОСОБА_5 перебуває у лікарні (а.о.с. 50).

Відповідно до повідомлення комунального некомерційного підприємства «Козельщинська центральна лікарня» Козельщинської селищної ради від 12.11.2021 № 013-10/3001 громадянин ОСОБА_5 з 07.11.2021 по день надання довідки перебував у соматичному відділенні з діагнозом: гостра токсична (алкогольна) енцефалополінейропатія з легким тетрапарезом, психічними розладами. ППРА. Стан залежності постійне вживання із шкодою для здоров`я (а.о.с. 52).

До органу пробації ОСОБА_5 прибув 01.12.2021 та надав письмові пояснення, згідно яких він 03.11.2021 не з`явився на реєстрацію, оскільки погано себе почував та не з`явився на реєстрацію 17.11.2021, тому що з 07.11.2021 по 18.11.2021 перебував на лікуванні у КНП «Козельщинська ЦЛ», довідку про лікування зобов`язувався надати найближчим часом (а.о.с. 54).

Згідно повідомлення комунального некомерційного підприємства «Козельщинська центральна лікарня» Козельщинської селищної ради від 03.12.2021 № 013-10/3171 громадянин ОСОБА_5 з 07.11.2021 по 15.11.2021 перебував на стаціонарному лікуванні у соматичному відділенні. 08.11.2021 лікарем-наркологом була надана консультативна допомога, лікування від алкоголізму не потребує (а.о.с. 57). Наведене підтверджується також копією виписного епікризу із медичної картки стаціонарного хворого № 1332 від 15.11.2021 (а.о.с. 59).

06.01.2021 засуджений викликався до уповноваженого органу з питань пробації на 14.01.2022 з метою надання пояснень з приводу неявки на реєстрацію 05.01.2022 (а.о.с. 61). Доказів направлення та вручення виклику засудженому матеріали особової справи не містять.

19.01.2022 засуджений повторно викликався до уповноваженого органу з питань пробації з метою надання пояснень з приводу неявки на реєстрацію 05.01.2022 та за викликом на 14.01.2022, що підтверджується фіскальним чеком про направлення поштового відправлення (а.о.с. 65 на звороті).

До органу пробації ОСОБА_5 прибув 26.01.2021 та надав письмові пояснення, згідно яких він не з`являвся на реєстрацію 05.01.2022, 19.01.2022 та за викликами, у зв`язку із поганими погодними умовами (а.о.с. 66).

Як наслідок, засудженому ОСОБА_5 органом пробації 01.12.2021 та 26.01.2022 виносилися попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання (а.о.с. 55, 67), якими засуджений був попереджений про те, що у разі подальшого невиконання покладених на нього судом обов`язків або вчинення правопорушень, що призвели до адміністративних стягнень і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації може надіслати до суду матеріали про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання на підставі ст. 78 (79,104) КК України.

Під час іспитового строку засуджений нових кримінальних правопорушень не вчиняв, до адміністративної відповідальності не притягувався (а.о.с. 62, 64).

Уповноваженим органом з питань пробації направлявся до лікаря-нарколога КНП «Козельщинська ЦЛ» для проходження індивідуальної консультації з приводу відмови від вживання спиртних напоїв (до 30.11.2021) (а.о.с. 48).
Згідно повідомлення комунального некомерційного підприємства «Козельщинська центральна лікарня» Козельщинської селищної ради від 07.09.2021 № 013-10/2273 громадянин ОСОБА_5 на диспансерному обліку у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра не перебуває. За медичною допомогою до зазначених лікарів не звертався (а.о.с. 13).

Відповідно до довідки-характеристики виконавчого комітету Козельщинської селищної ради від 21.09.2021 № 1906 компрометуючі матеріали на засудженого відсутні (а.о.с. 37).

У відповідності до пункту 8 частини першої статті 537 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

А згідно із частиною першою статті 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Застосування до засудженого звільнення від відбування покарання з випробуванням КК України пов`язує із здійсненням контролю за поведінкою такого засудженого з метою встановлення факту його виправлення. Зміст контролю полягає у встановленні того, чи належно засуджений виконує покладені на нього обов`язки.

Відповідно до положень частини другої статті 78 КК України, статті 166 Кримінального-виконавчого кодексу України (далі КВК України) та статті 537 КПК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених статтею 76 КК.

В свою чергу, виходячи із змісту статті 166 КВК підставою для відповідальності осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, є наявність таких самостійних порушень з боку засудженого, як:

1) ситуація, коли засуджений не виконує покладені на нього обов`язки;

2) ситуація, коли засуджений систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Згідно ч. 2-4 ст. 166 КВК України подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

Письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

При скасуванні звільнення від відбування покарання з випробуванням суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у клопотанні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Підпунктом 3 п. 3 розділу ІХ Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.01.2019 № 272/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31 січня 2019 року за № 120/33091, визначено, що уразі якщо звільнений з випробуванням продовжує не виконувати обов`язки або вчиняє адміністративні правопорушення після застосування до звільненого з випробуванням письмового попередження, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду клопотання про скасування звільнення від відбування покарання і направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання.

Отже, для внесення до суду клопотання про скасування звільнення від відбування покарання і направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання уповноважений орган з питань пробації повинен встановити факт невиконання обов`язків або вчинення засудженим адміністративних правопорушень після такого попередження, інакше сенс попередження втрачається.

У клопотанні органу пробації засудженому у якості підстав для скасування звільнення від відбування покарання ставиться в провину допущення чотирьох неявок на реєстрацію (03.11.2021, 17.11.2021, 05.01.2022, 19.01.2022) та однієї неявки за викликом (14.01.2022).

Між тим, після попередження засудженого про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням (01.12.2021) засуджений двічі не з`явився на реєстрацію (05.01.22 та 19.01.2022). Факти неявки на реєстрацію 03.11.2021 та 17.11.2021 суд не враховує, оскільки такі відбулися до застосування до засудженого письмового попередження від 01.12.2021. Доказів направлення засудженому виклику до органу пробації від 06.01.2021 на 14.01.2022 особова справа засудженого не містить, отже суд також не вважає доведеним факт ознайомлення засудженого з таким викликом. Попередження від 26.01.2022 суд не бере до уваги, оскільки клопотання у даній справі уповноваженим органом пробації направлено до суду у день (26.01.2022), коли засудженого було повторно попереджено про наслідки подальшого (після попередження) невиконання ним покладених на нього вироком суду обов`язків, що суперечить меті винесення попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Отже, у ситуації, що розглядається, судом встановлено, а органом пробації доведено, що засуджений допустив чотири неявки на реєстрацію до органу пробації, два з яких - після попередження засудженого про можливість скасування звільнення від відбування покарання, а два - до оголошення засудженому попередження про скасування звільнення від відбування покарання.

Підставними та належним чином обґрунтованими є обвинувачення органу пробації засудженого у неявці на реєстрацію 05.01.22 та 19.01.22 (після застосування попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням від 01.01.2022).

У даних правовідносинах суд ураховує, що справедливість є однією з основних засад права та складовою принципу верховенства права, вона є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Вона розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню.

Тому при вирішені питання про можливість скасування іспитового строку судом беруться до уваги індивідуальні особливості засудженого, поведінка в даному конкретному випадку, те, що окремим виявом справедливості є питання відповідності самого скасування іспитового строку діям вчиненим засудженим, де категорія справедливості передбачає, що таке скасування іспитового строку повинно бути домірним поведінці засудженого, яка в даному випадку за своїм характером не свідчить безумовно про його небажання стати на шлях виправлення.

Саме справедливе застосування норм права це передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачені законом підстави для скасування іспитового строку та правові наслідки його скасування відповідатимуть один одному, а й те, що в даному випадку повинно бути справедливе співвідношення із тяжкістю наслідків та підставами, які покладені в основу для скасування іспитового строку.

Виходячи з вищевикладеного та з урахуванням принципу верховенства права, що вимагає втілення у правозастосовну діяльність ідей справедливості, зважаючи на те, що засуджений під час іспитового строку нових кримінальних чи адміністративних правопорушень не вчиняв, суд не вбачає вагомих підстав для скасування засудженому ОСОБА_5 призначеного судом звільнення від відбування покарання з випробуванням. Суд погоджується з органом пробації, що неявка засудженого на реєстрацію у визначені дні є порушенням обов`язків, встановлених судом та законом (ч. 1 ст. 9 КВК України). У той же час, у даній справі така неявка, на думку суду, не свідчить про злісне невиконання засудженим покладених на нього обов`язків та його небажання стати на шлях виправлення.

При цьому, обираючи такий підхід, суд звертає увагу, що в такому випадку суд реалізує свої повноваження, як частину дискреційних функцій і він вправі обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення спірних правових питань, спираючись на засади судочинства та обставини справи, на чому наголошував і Верховний Суд у постанові від 1 лютого 2018 року у справі № 634/609/15-к.

На підставі викладеного та керуючись ст. 78 КК України, ст. 166 КВК України, статтями 369-372, 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання Кременчуцького районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_5 - відмовити.

Копію ухвали направити до Кременчуцького районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області, прокурору та засудженому.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення до Полтавського апеляційного суду через Козельщинський районний суд Полтавської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1