ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 635/6752/21 Головуючий І-ої інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/3363/21 Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
з секретарем - ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

засудженого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 13 жовтня 2021 року про відмову в задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

До Харківського районного суду Харківської області надійшло подання начальника Державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» щодо умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_7 .
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 13 жовтня 2021 року відмовлено в задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання.
Суд обґрунтував прийняте рішення тим, що ОСОБА_7 є особою, яка раніше 11 разів засуджувалась за вчинення корисливих злочинів проти власності, до нього застосовувалось умовно-дострокове звільнення, але він висновків не зробив та продовжував скоювати злочини, що свідчить про стійку тенденцію на скоєння злочинів. Окрім цього зазначив, що матеріали особової справи не містять достатньо підтвердження, що засуджений не є суспільно-небезпечним та готовий для сприяння та дотримання встановлених у суспільстві норм та правил поведінки. Також суд дійшов висновку, що засуджений лише намагається стати на шлях виправлення, але не довів його в достатньому обсязі для застосування до нього умовно-дострокового звільнення.
Не погодившись з рішенням районного суду засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити рішення про застосування до нього умовно-дострокового звільнення. В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_7 посилається на наявність 5 заохочень за сумлінну поведінку та ставлення до праці, працевлаштування в обслуговуючому персоналі установи пекарем, самостійне відшкодування заподіяної кримінальним правопорушенням шкоди. Вважає, що матеріали містять дані, щодо його поведінки та ставлення до праці, що є необхідними для прийняття рішення щодо доцільності застосування до нього умовно-дострокового звільнення.
Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого, який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
ОСОБА_7 відбуває покарання за вироком Орджонікідзевським районним судом м. Харкова від 29 червня 2021 року, яким його засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років 6 місяців обмеження волі.
В строк покарання зараховано покарання, часткове відбуте за вироком Комінтернівського районного суду м.Харкова від 30.01.2020 року, а саме з 28.01.2020 року по 25.11.2020 року та відбуте за вироком Червонозаводського районного суду м.Харкова від 26.11.2020 року, а саме з 26.11.2020 року по 28.06.2021 року.
Початок строку відбування покарання: 29.06.2021 року, кінець строку:28.07.2022 року.
Відповідно до вимог ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Виконання призначеного покарання є доцільним тільки за тієї умови, що ним досягається поставлена в законі мета: крім кари ще і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Якщо ця мета може бути досягнута ще до закінчення призначеного судом строку покарання, то в подальшому у його виконанні відпадає необхідність. З огляду на це, закон передбачає можливість застосування судом умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким» № 2 від 26 квітня 2002 року визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
У відповідності до положень п. 17 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України, суду слід ретельно з`ясувати : ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.
Відповідно до характеристики, наданої начальником відділення СПС ОСОБА_8 , погодженої з начальником сектору з соціально-виховної та психологічної роботи ОСОБА_9 від 18 серпня 2021 року, засуджений ОСОБА_7 з 16 березня 2020 року відбуває покарання в державній установі «Хролівський виправний центр (№ 140)». За власною ініціативою з перших днів перебування в установі виявив бажання працювати, працевлаштований в обслуговуючому персоналі установи. До виконання поставлених завдань ставиться сумлінно, робітничу норму та поставлені завдання виконує своєчасно та у повному обсязі, дбайливо ставиться до майна виправного центру та предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням. За час відбування покарання в установі випадків порушення правил відбування покарання не допускав, стягнень не має. За сумлінну поведінку та ставлення до праці заохочувався п`ять разів, характеризується позитивно. У відношенні до представників адміністрації виправного центру, ввічливий, тактовний, дотримується правомірних взаємовідносин, виконує їх законні вимоги. При виконанні робіт із самообслуговування має достатній рівень необхідних навичок, порушень техніки безпеки не допускає. Приймає особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, а саме в організації і проведенні культурно-масових та фізкультурно-оздоровчих заходів серед засуджених. За власним бажанням приймає участь в програмах диференційованого впливу на засуджених «Духовне відродження», «Підготовка до звільнення», подає позитивний приклад для інших засуджених. За характером врівноважений, цілеспрямований. У відношенні до засуджених неконфліктний, підтримує рівні стосунки. Підтримує доброзичливі родинні зв`язки із сестрою та сином, має на утриманні неповнолітнього сина. Стан здоров`я задовільний. На профілактичних обліках не перебуває. Засуджений ОСОБА_7 вину у вчиненому злочині визнає, міру покарання вважає справедливою. За вироком Комінтернівського районного суду м.Харкова від 30 січня 2020 року має судові витрати на користь держави у сумі 314,02 гривень за проведення експертизи, судовий позов відшкодував за власним бажанням. Виконавчі листи не надходили. За викром Червонозаводського районного суду м.Харкова від 26 листопада 2020 року утримано 1716 гривень. Також добровільно за власною ініціативою відшкодував збитки потерпілій ОСОБА_10 у розмірі 500 гривень.
Також колегія суддів враховує, що ОСОБА_7 неодноразово судимий за вчинення злочинів різного ступеню тяжкості, до нього застосовувались покарання у виді обмеження та позбавлення волі, окрім цього засуджений звільнявся від призначеного покарання з іспитовим строком та умовно достроково.
Отже доводи засудженого ОСОБА_7 про добровільневідшкодування матеріальних збитків, працевлаштування в умовах установи не спростовують правильність висновків суду першої інстанції щодо недоцільності умовно-дострокового звільнення засудженого, враховуючи те, що він раніше засуджувався за злочини проти власності, звільнявся від відбування призначеного покарання умовно-достроково, але знову вчинив умисні корисливі злочини, за які був засуджений в 2021 році, що свідчить про стійку антисоціальну поведінку засудженого та небажання ставати на шлях виправлення, у зв`язку з чим таке звільнення ОСОБА_7 на підставі ст. 81 КК України від відбування покарання не буде ефективним та є передчасним.
Внаслідок оцінки всіх перелічених вище обставин суд першої інстанції об`єктивно дійшов обґрунтованого висновку щодо відсутності всіх передбачених умов, передбачених положеннями ст. 81 КК України, для умовно-дострокового звільнення та недоцільності і передчасності звільнення засудженого від відбування покарання, на період звернення з відповідним клопотанням.
За таких обставин колегія суддів погоджується з рішенням суду щодо відмови у задоволенні клопотання, внаслідок неефективності такого заходу щодо попередження вчинення ним нових злочинів, та відсутності беззаперечних і переконливих підстав, на підставі яких можна зробити висновок про виправлення засудженого.
Керуючись ст.ст.405, 407 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 13 жовтня 2021 року про відмову в задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: