УХВАЛА

17 лютого 2022 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1
з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засідання в м.Рівне клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В:
До Рівненського міського суду з клопотання про скасування арешту майна звернувся ОСОБА_3 .
В обґрунтування клопотання зазначено, що 06.10.2021 слідчим СВ Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 на підставі ухвали слідчого судді Рівненського міського суду від 05.10.2021, за адресою: АДРЕСА_1 ,за місцем мого проживання було проведено обшук по кримінальному провадженню за№0001367 від 08.07.2021, за попередньою правовою кваліфікацією, передбаченою ч.4 ст. 296 КК України.
В ході вказаного обшуку слідчимСВ Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області було вилучено належне мені майно, а саме: мобільний телефон марки «NokiaC5», флеш-карту «GruzerEdge 16 Gb», флеш-карту «ToshibaSIN-1096T062THJG», флеш-карту SD 16 Gb та ноутбук «Lenovo» із зарядним пристроєм до нього.
20.10.2021 слідчий суддя Рівненського міського суду при розгляді клопотання старшого СВ Рівенського РУПГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 , підтриманого прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна, вилученого в ході проведення санкціонованого обшуку по кримінальному провадженні за№ 0001367 від 08.07.2021, за попередньою правовою кваліфікацією, передбаченою ч.4 ст. 296 КК України, винесла ухвалу про арешт належного мені на праві приватної власності майна, а саме мобільного телефону марки «NokiaC5», флеш-карти «GruzerEdge 16 Gb», флеш-карти «ToshibaSIN-1096T062THJG», флеш-картиSD 16 Gb та ноутбуку «Lenovo» із зарядним пристроєм до нього.
З ухвали слідчого судді відомо, що слідчим відділом Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області розслідується кримінальне провадження №0001367 від 08.07.2021, за попередньою правовою кваліфікацією, передбаченою ч.4 ст. 296 КК України, за фактом хуліганства, вчиненого групою осіб, вчинені із застосуванням вогнепальної або холодної зброї чи іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.
Так, з ухвали про надання дозволу на проведення обшуку відомо, що 04.07.2021 невідомі особи із застосуванням невстановлених предметів та зброї поблизу НК «Лагуна» заподіяли тілесні ушкодження у вигляді різаних ран та вогнепального поранення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .
По вказаному кримінальному провадженню він був допитаний в якості свідка, відношення до вчинення вказаного кримінального правопорушення не маю, будь-якої підозри у вчиненні даного кримінального правопорушення мені станом на 22.12.2021 повідомлено не було, вилучені у мене мобільний телефон марки «NokiaC5», флеш-карту «GruzerEdge 16 Gb», флеш-карту «ToshibaSIN-1096T062THJG», флеш-карту SD 16 Gb та ноутбук «Lenovo» із зарядним пристроєм до нього, будь-якого відношення до заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 не мають.
Крім того, вказаний арешт накладався відповідно до ч.2 ст. 173 України, однак станом на 23.12.2021 в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які дані про повідомлення підозри йому як особі, щодо майна якої ставилося питання про накладення арешту. Так, відсутність таких даних свідчить про відсутність правових підстав для накладення арешту на відповідне майно.
Враховуючи викладене та те, що вилучені у нього в ході обшуку мобільний телефон марки «NokiaC5», флеш-карту «GruzerEdge 16 Gb», флеш-карту «ToshibaSIN-1096T062THJG», флеш-карту SD 16 Gb та ноутбук «Lenovo» із зарядним пристроєм до нього, не мають жодного відношення до заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , а тому не можуть бути знаряддям чи речовим доказом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, а тому на нього було незаконно накладено арешт, чим позбавлено його права законно володіти належним мені майном.
ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, своє клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задоволити.
Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися, про час місце та дату розгляду справи були повідомлені належним чином.
Дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слід прийти до висновку, що клопотання підлягає до задоволення.
Судом встановлено, що 06.10.2021 слідчим СВ Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 на підставі ухвали слідчого судді Рівненського міського суду від 05.10.2021, за адресою: АДРЕСА_1 ,за місцем мого проживання було проведено обшук по кримінальному провадженню за№0001367 від 08.07.2021, за попередньою правовою кваліфікацією, передбаченою ч.4 ст. 296 КК України.
В ході вказаного обшуку слідчим СВ Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області було вилучено належне мені майно, а саме: мобільний телефон марки «NokiaC5», флеш-карту «GruzerEdge 16 Gb», флеш-карту «ToshibaSIN-1096T062THJG», флеш-карту SD 16 Gb та ноутбук «Lenovo» із зарядним пристроєм до нього.
20.10.2021 слідчий суддя Рівненського міського суду при розгляді клопотання старшого СВ Рівенського РУПГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 , підтриманого прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_11 про арешт майна, вилученого в ході проведення санкціонованого обшуку по кримінальному провадженні за№ 0001367 від 08.07.2021, за попередньою правовою кваліфікацією, передбаченою ч.4 ст. 296 КК України, винесла ухвалу про арешт належного мені на праві приватної власності майна, а саме мобільного телефону марки «NokiaC5», флеш-карти «GruzerEdge 16 Gb», флеш-карти «ToshibaSIN-1096T062THJG», флеш-картиSD 16 Gb та ноутбуку «Lenovo» із зарядним пристроєм до нього.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до частини першої статті 174 Кримінального процесуального кодексу України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Як встановлено в судовому засіданні, що у кримінальному провадженні підозра ОСОБА_3 не оголошувалась, а отже застосування арешту майна до даного майна є безпідставним та нічим не обґрунтованим.
Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінально-процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції», заява 31107/96, п. 58). Вимога, щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994рр.; справа «Кушог проти Болгарії» від 10 травня 2007р.).
Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982р. у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986р. у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).
У рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».
Таким чином, необхідність скасування накладеного арешту майна обумовлені такими обставинами як невідповідність майна, на яке накладено арешт, критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, та (або) накладення арешту на майно особи, яка у кримінальному провадженні не має процесуального статусу підозрюваного або обвинуваченого, не належить до осіб, які в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого, тощо.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
З урахуванням викладеного, в цілях не порушення гарантованого права власності особи, слідчий суддя приходить до переконання, що необхідності в подальшій дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна не має, а тому клопотання підлягає до задоволення.
На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 170, 171,174 КПК України, -

УХВАЛИВ :
Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна задоволити.
Скасувати накладений згідно ухвали слідчого судді Рівненського міського суду від 20.10.2021 арешт на вилучене у ОСОБА_3 майно в частині накладення арешту на майно, а саме мобільного телефону марки «NokiaC5», флеш-карти «GruzerEdge 16 Gb», флеш-карти «ToshibaSIN-1096T062THJG», флеш-карти SD 16 Gb та ноутбуку «Lenovo» із зарядним пристроєм до нього та повернути ОСОБА_3 вищезазначені речі.
Ухвала , відповідно до ст.309 КПК України, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1