Справа № 338/781/21
Провадження № 11-кп/4808/97/22
Категорія ч. 1 ст. 125, ч.1 ст. 185 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2022 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого-судді ОСОБА_3 ,
суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
з участю секретаря с/з ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами представника потерпілої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 та прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції начальника Богородчанського відділу Івано-Франківської окружної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 02 грудня 2022 року щодо:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, з середньою освітою, одруженої, підприємця, не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 185 КК України,

з участю:

прокурора ОСОБА_9 ,

обвинуваченої ОСОБА_10 ,

захисника ОСОБА_11 ,

в с т а н о в и в :
1. Зміст судового рішення суду першої інстанції.

Вироком ОСОБА_10 визнано винуватою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і призначено їй покарання у виді громадських робіт строком на 60 год.

Визнано невинуватою ОСОБА_10 у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 185 КК України та в цій частині обвинувачення її виправдано.

Цивільний позов потерпілої задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_7 2699 грн заподіяної майнової шкоди та 5000 грн на відшкодування заподіяної кримінальним правопорушенням моральної шкоди, а також 3000 грн понесених витрат на правову допомогу адвоката.

Вирішено питання речових доказів.

2. Обставини у кримінальному провадженні.

Згідно даних вироку, ОСОБА_10 заподіяла потерпілій ОСОБА_7 умисні легкі тілесні ушкодження.

Кримінальне правопорушення вчинила при таких обставинах.

25 травня 2021 року близько 17 год. 50 хв. ОСОБА_10 , під час відвідин важкохворого сусіда ОСОБА_12 , у приміщенні його житлового будинку по АДРЕСА_1 , вчинила сварку з ОСОБА_7 . У ході суперечки ОСОБА_10 , перебуваючи у житловому будинку ОСОБА_12 , будучи неприязно налаштованою у відношенні до ОСОБА_7 , діючи умисно, нанесла один удар правою рукою у груди потерпілої ОСОБА_7 , другою рукою скинула з обличчя окуляри, а тоді правою ще раз вдарила потерпілу в обличчя і відштовхнула її до одвірка. Внаслідок дій обвинуваченої потерпілій було спричинено легкі тілесні ушкодження у виді синців в ділянках обох очей, лівого плеча, правого передпліччя, садна в ділянці носа зліва, нижньої повіки лівого ока, надбрівній ділянці зліва, лобній ділянці зліва та у ділянці кута нижньої щелепи справа.

Дії ОСОБА_10 кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України.

Крім того, ОСОБА_13 обвинувачується у вчиненні крадіжки, тобто таємному викраденні чужого майна (ч. 1 ст. 185 КК України), зокрема: близько 17 год. 50 хв., перебуваючи житловому будинку ОСОБА_12 по АДРЕСА_1 , ОСОБА_13 , провідуючи хворого, зі столу у спальній кімнаті таємно викрала грошові кошти у сумі 2000 грн., а з ліжка мобільний телефон марки «Xiaomі Redmi 8A» вартістю 2434 грн. із сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 100 грн.

Допитана в судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачена ОСОБА_10 свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень не визнала.

3. Зміст апеляційних скарг та заперечень.

3.1. Прокурор вважає вирок незаконним, оскільки:

- істотно порушено вимоги кримінального процесуального закону: суд не навів переконливих мотивів на спростування наявних в матеріалах справи доказів про винуватість обвинуваченої; не надав належної оцінки доказам, дослідженим під час судового слідства, безпідставно та необґрунтовано зіслався на одні та відкинув інші докази, не усунувши суперечності;

- висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, які фактично свідчать про те, що Богородчанський районний суд дійшов передчасного висновку про відсутність в діях ОСОБА_10 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, а тому підлягає скасуванню;

- суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність;

- призначене судом покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої;

- рішення про виправдання побудоване на суперечливих і достатньо неперевірених доказах.

Просить скасувати вирок, ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_10 винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити покарання:

за ч. 1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт на строк 120 год.;

за ч. 1 ст. 185 КК України - у виді громадських робіт на строк 160 год.;

На підставі ст. 70 КК України остаточне покарання призначити шляхом поглинання менш суворого більш суворим, визначивши остаточне покарання у виді громадських робіт на строк 160 год.

3.2. Представник потерпілої ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 вважає вирок таким, що не у повній мірі відповідає вимогам кримінального процесуального та кримінального закону в частині виправдання обвинуваченої за ч. 1 ст. 185 КК України та визначення розміру морального відшкодування:

- висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи;

- істотно порушено вимоги кримінального процесуального закону;

- суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність;

- поза увагою суду залишено показання потерпілої ОСОБА_7 та іншого безпосереднього учасника подій свідка ОСОБА_14 , які вказали, що ОСОБА_15 під час подій перебувала в іншій кімнаті будинку та до кімнати, в якій перебував хворий, мобільний телефон та грошові кошти, не заходила. Відсутність вказаних речей вони виявили саме після виходу з кімнати ОСОБА_10 , яка там перебувала впродовж 15 хвилин на одинці з хворим та двері до вказаної кімнати були зачинені;

- моральна шкода визначена судом без урахування моральних страждань потерпілої, які остання пережила внаслідок такої крадіжки.

Просить скасувати вирок, ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_10 винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити покарання:

за ч. 1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт на строк 120 год.;

за ч. 1 ст. 185 КК України - у виді громадських робіт на строк 160 год.;

На підставі ст. 70 КК України остаточне покарання призначити шляхом поглинання менш суворого більш суворим, визначивши остаточне покарання у виді громадських робіт на строк 160 год.

Просить задовольнити цивільний позов потерпілої повністю стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_7 4699 грн. заподіяної майнової шкоди та 20000 грн на відшкодування заподіяної кримінальним правопорушення моральної шкоди, а також 3000 грн. понесених витрат на правову допомогу адвоката.

3.3. Обвинувачена ОСОБА_10 подала заперечення:

- рішення суду щодо неї законне та обґрунтоване, справу розглянуто у відповідності до приписів закону на підставі належно досліджених доказів;

- мотиви та підстави апеляційної скарги в інтересах потерпілої безпідставні та необґрунтовані;

- суд вірно встановив, що у ОСОБА_10 не було умислу на таємне викрадення чужого майна, оскільки остання до помешкання хворого ОСОБА_12 прийшла разом з його донькою ОСОБА_16 ;

- прокурор не довів наявність в діях ОСОБА_10 корисливого мотиву, який є обов`язковим для суб`єктивної сторони такого складу злочину, як крадіжка;

- ніхто, крім потерпілої не стверджував про наявність біля хворого на ліжку грошей. Сумнівним є твердження ОСОБА_7 щодо передачі хворому братові грошових коштів, який перебував в передсмертному стані, при цьому витрати на придбання ліків несла сама ОСОБА_7 ;

- хворий ОСОБА_12 відразу заявив про пропажу телефону, однак із заявою про викрадення ОСОБА_7 звернулася лише 03.06.2021, тоді як стверджувала, що таємне викрадення майна відбулося в один час з нанесенням тілесних ушкоджень потерпілій, а саме 25.05.2021. Під час проведення слідчих та процесуальних дій, в тому числі слідчого експерименту, ні власник телефону, ні ОСОБА_7 про факт крадіжки майна не заявляли. Ця обставина не спростована прокурором під час судового розгляду;

- усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Просить вирок суду першої інстанції залишити без змін, а в задоволенні апеляційних скарг прокурора та потерпілої відмовити.

4. Провадження в апеляційному суді.

В засіданні апеляційного суду прокурор підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити з указаних у ній мотивів.

Потерпіла просила задовольнити її апеляційну скаргу.

Обвинувачена заперечила апеляційні скарги з огляду на правильність рішення суду першої інстанції.

5. Підстави для задоволення апеляційних скарг відсутні.

5.1. Щодо виправдання за ч. 1 ст. 185 КК.

Мотивом цього судового рішення є те, що досліджені докази не дають підстав поза розумним сумнівом визнати факт учинення обвинуваченою крадіжки телефону «Xiaomі Redmi 8A» вартістю 2434 грн. із сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 100 грн та грошових коштів у сумі 2000 грн.

Із цим слід погодитись, обов`язкові обставини об`єктивної сторони ч. 1 ст. 185 КК стороною обвинувачення всупереч приписам ст. 84 - 86, 91 - 93 КПК доказами не підтверджені, рішення суду відповідає обставинам справи і дослідженим в суді першої інстанції доказам.

По-перше. За обвинуваченням подія крадіжки відбулася 25.05.2021, але заява про це була подана тільки 03.06.2021. За вироком, свідки ОСОБА_17 і ОСОБА_18 - працівники поліції - показували, що приїжджали за викликом 25.05.2021 і тоді в ході спілкування ніхто не робив заяв про крадіжку. Доречною також є згадка суду про те, що під час проведення процесуальних дій дізнавачем, потерпіла не робила заяв про крадіжку. Не було таких зроблено і під час огляду місця події та слідчого експерименту з потерпілою ОСОБА_7 та ОСОБА_12 .

Із цього витікає обґрунтований висновок, що неналежно встановленими (недоказаними), а отже під сумнівом, залишились і наявність телефону та грошей , і час їх викрадення.

По-друге. Ні потерпіла ОСОБА_7 , ні допитані судом свідки ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 показань, які викривають обвинувачену у викраденні телефону і коштів, не дали. Всі вони вказували, що під час відвідин ОСОБА_10 . ОСОБА_24 почав шукати телефон, не міг його знайти і питав, де він у обвинуваченої. Пізніше потерпіла ОСОБА_7 ще виявила зникнення 2000 грн.

Такі є докази, досліджені судом першої інстанції.

Припущення обвинувачення, що це зробила ОСОБА_10 , оскільки зникнення речей було виявлено після її відвідин, не підтверджене жодними об`єктивними даними і суперечить стандарту доказування поза розумним сумнівом.

Оцінка встановлених судом першої інстанції обставин апеляційним судом аналогічна - із них ніяк не слідує, що крадіжку скоїла ОСОБА_10 - із її присутності в приміщенні, де можливо були телефон і гроші, а отже, наявності гіпотетичної можливості їх викрасти, само по собі, без установлених на підставі доказів обставин об`єктивної сторони складу правопорушення, не слідує, що вона це зробила. Окрім того, в житлі ОСОБА_24 у цей період часу було кілька людей, які також мали подібну можливість.

Ні телефону, ні коштів у обвинуваченої не виявлено, а сама вона кражіку заперечує. На відео, яке досліджене судом згідно з вироком, ОСОБА_24 тримав у руках не ідентифікований мобільний телефон, питаючи:Оксано, де мій телефон?, а на фотододатку до огляду місця події зображено якийсь телефон із шнуром зарядки.

У такому разі, цілком розумним є припущення, що це міг бути той телефон, про викрадення якого разом з 2000 грн заявлено 03.06.2021 - через кілька днів після подій 25.05.2021.

Отже, суд першої інстанції мав усі підстави для висновоку, згідно з приписами ст. 94 КПК про наявність розумного сумніву щодо доведеності винуватості ОСОБА_10 за обвинуваченням у скоєнні крадіжки, позаяк жодного об`єктивного доказу її причетності до цього немає, а заперечення нею своєї винуватості не спростоване.

5.2 Щодо м`якості покарання.

Суд обґрунтовано виправдав ОСОБА_10 за обвинуваченням у крадіжці. Тому питання правильності покарання стосується тільки обвинувачення за ч. 1 ст. 125 КК.

Врахувавши характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої, її позитивну характеристику з місця проживання, а також ставлення до скоєного, обставини, за яких кримінальне правопорушення було вчинено, з огляду на дискреційні повноваження, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про призначення ОСОБА_10 покарання за даний кримінальний проступок у виді громадських робіт строком на 60 год.

Обставини, на які посилаються в апеляційній скарзі прокурор та потерпіла, як на підстави для призначення більш суворого покарання, були прийняті до уваги судом першої інстанції при призначенні покарання і вважати їх обставинами, що можуть бути повторно застосовані для збільшення розміру призначеного покарання, колегія суддів не вбачає.

Рішення суду щодо покарання відповідає положенням ст. 50 та 65 КК України, воно співмірне скоєному обвинуваченою і є необхідним і достатнім для досягнення завдань виправлення та попередження нових злочинів.

5.3. Щодо цивільного позову.

Щодо тієї частини цивільного позову, яка судом задоволена, спір відсутній.

Цивільно-правові вимоги в апеляційній скарзі у виді 4699 грн матеріальної та 20000 грн моральної шкоди потерпіла сторона пов`язала з крадіжкою і майновою та моральною шкодою, яка заподіяна внаслідок цього.

У силу того, що за обвинуваченням у крадіжці ОСОБА_10 виправдана, то і шкоду, пов`язану з викраденням речей, відшкодовувати потерпілій не повинна (ст. 128 КПК).

6. Рішення суду відповідає вимогам законності, обґрунтованості та вмотивованості, підстави для задоволення апеляційних скарг прокурора та потерпілої відсутні.

Керуючись статтями 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України Івано-Франківський апеляційний суд

п о с т а н о в и в :
Апеляційні скарги представника потерпілої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 та прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції начальника Богородчанського відділу Івано-Франківської окружної прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 02 грудня 2022 року щодо ОСОБА_10 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 185 КК України, залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_3
Судді ОСОБА_4
ОСОБА_5