Номер провадження: 11-сс/813/1628/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.11.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу підозрюваної ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 17 жовтня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваної у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, в рамках кримінального провадження № 0001395, внесеного до ЄРДР 15 жовтня 2021 року,

встановив:
Зміст оскаржуваного судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 17 жовтня 2021 року було задоволено клопотання слідчого СВ відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області, яке погодженого з прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси та застосовано до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до 14 грудня 2021 року, з визначенням розміру застави у розмірі 150 (сто п`ятдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто станом на 17.10.2021 року 356 850 (триста п`ятдесят шість тисяч вісімсот п`ятдесят) гривень.

Рішення слідчого судді про застосування запобіжного заходу мотивоване вагомістю наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, наявність ризиків, ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування; вчинення інших кримінальних правопорушень, а також перешкоджання кримінальному провадженню, шляхом не контрольованої поведінки під час досудового розслідування.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

На вказану ухвалу підозрювана ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що з оскарженою ухвалою вона не згодна та просить не застосовувати відносно неї запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Звертає увагу суду апеляційної інстанції, що вона не мала умислу на незаконне заволодіння транспортного засобу, оскільки мала бажання лише проїхатися за кермом автомобіля. Крім того, їй не було відомо що у транспортного засобу є власник, в свою чергу транспортний засіб був відчинений, а в замку запалювання знаходились ключі.

Посилаючись на викладене, підозрювана просить скасувати оскаржену ухвалу і ухвалити нову, якою застосувати до неї запобіжний захід у вигляду домашнього арешту за адресою проживання її співмешканця, а саме: АДРЕСА_1 .

Позиції учасників судового розгляду.

Підозрювана ОСОБА_8 до зали апеляційного суду не доставлена, оскільки в апеляційній скарзі не заявляла клопотання про її обов`язкову участь.

У судовому засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу підозрюваної та просив її задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, її доводи вважав безпідставними, а ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою і просив залишити її без змін.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як вбачається з матеріалів провадження, на розгляді в Малиновському районному суду м. Одеси знаходяться матеріали кримінального провадження № 0001395, внесеного до ЄРДР 15 жовтня 2021 року, відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог ч.1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вказані вимоги кримінального процесуального закону суддею дотримані, його висновки про необхідність застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованими.

Щодо посилань ОСОБА_8 на відсутність у неї бажання незаконно заволодіти майном та обставини вчинення нею кримінального правопорушення, а саме на те, що транспортний засіб був відчинений, а в замку запалювання знаходились ключі, апеляційний суд зауважує, що на етапі досудового розслідування слідчий суддя неуповноважений вирішувати питання, які підлягають вирішенню судом під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, з`ясовувати наявність складу кримінального правопорушення в діях підозрюваної особи, правильність кваліфікації цих дій, оцінювати докази у справі з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.

Слідчий суддя повинен, ґрунтуючись на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, встановити певну співрозмірність між рівнем обмеження прав і свобод підозрюваного, з одного боку, та між рівнем обґрунтованості повідомленої підозри, з іншого.

Враховуючи вимоги п.1 ч. 1 ст. 194 КПК України, які узгоджуються з наведеними рішеннями ЄСПЛ, слідчий суддя, не вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_8 , належність та допустимість наданих стороною обвинувачення доказів, виходячи лише з фактичних даних, що містяться в матеріалах, доданих до клопотання, дійшов правильного висновку про наявність обґрунтованої підозри, тобто її причетність до вчинення злочину за викладених у клопотанні обставин.

Обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо) на даній стадії, при розгляді апеляційного провадження на ухвалу слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, які і під час розгляду слідчим суддею відповідного клопотання слідчого, не перевіряється.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного/обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний/обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку доведеності ризиків, заявлених у клопотанні слідчого, які виправдовують тримання підозрюваної під вартою, обумовлені суспільною необхідністю, є пропорційними та обґрунтованими щодо обмеження конституційних прав і свобод підозрюваної, оскільки слідчий суддя дотримався при розгляді клопотання слідчого приписів ст. 331 КПК України та розглянув питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, з урахуванням положень глави 18 КПК України.

Матеріали справи не містять відомостей про обставини, які б унеможливлювали перебування підозрюваної під вартою.

Згідно з п.1 ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Керуючись статями 24, 176, 177, 178, 183, 194, 196,197 370-372, 376, 404, 407, 409,419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

постановив:
Апеляційну скаргу підозрюваної ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 17 жовтня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваної у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, в рамках кримінального провадження № 0001395, внесеного до ЄРДР 15 жовтня 2021 року, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4