УХВАЛА

про продовження строку дії запобіжного заходу

02.12.2021 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисників: ОСОБА_5 ОСОБА_6

законного представника неповнолітнього

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

представника служби у справах дітей ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 ,

під час відкритого судового засідання з розгляду кримінальних проваджень, внесених до ЄРДР за №0001552, 0000576, 0001317, 0001416 за обвинуваченням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені злочинів, передбачених ст.ст.186 ч.2, 187 ч.2 КК України, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчинені злочинів, передбачених ст.ст.186 ч.2, 187 ч.2 КК України,

в с т а н о в и в:

У провадженні Херсонського міського суду Херсонської області перебувають кримінальні провадження відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені злочинів, передбачених ст.ст.186 ч.2, 187 ч.2 КК України, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчинені злочинів, передбачених ст.ст.186 ч.2, 187 ч.2 КК України, щодо ОСОБА_10 , ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області обрано запобіжний захід у вигляді «тримання під вартою», востаннє продовжений ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 07.10.2021 р. строком до 05.12.2021 р.

Згідно вимог ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу, а тому на обговорення учасників судового засідання судом поставлено питання доцільності продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_10 під вартою, оскільки даний строк спливає 05.12.2021р., проте до цієї дати розгляд справи з об`єктивних причин завершити не можливо.

Прокурори під час розгляду питання вважали за доцільне продовжити раніше обраний запобіжний захід ОСОБА_11 , з метою уникнення головного ризику - продовження вчинення протиправних дій обвинуваченим.

Захисники в судовому засіданні заперечували проти продовження запобіжного заходу у виді «тримання під вартою», просили змінити на більш м`який.

Обвинувачений ОСОБА_10 та законний представник в судовому засіданні не заперечував проти продовження запобіжного заходу у виді «тримання під вартою».

Обвинувачений ОСОБА_9 , погодився з позицією ОСОБА_10 ,

Представник служби у справах дітей підтримала думку захисту.

Заслухавши думки учасників судового засідання, вивчивши матеріали судового провадження, суд, враховуючи характер інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, мету і підстави застосування запобіжного заходу, визначені ст. 177 КПК України, дійшов висновку про необхідність продовження тримання ОСОБА_10 під вартою виходячи з наступного.

З матеріалів вбачається, що ОСОБА_10 , обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачена відповідальність в тому числі у вигляді позбавлення волі строком до 10 років.

Пункт 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом.

Відповідно до приписів ч. 1 та ч. 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити запобіжний захід, також, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

З огляду на ч. 3 ст. 199 КПК України, суд при вирішенні питання щодо доцільності подальшого тримання під вартою обвинуваченого, повинен враховувати зокрема таке: чи не зменшився заявлений ризик або чи не з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; встановити наявність обставин, які перешкоджають завершенню провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Оцінюючи наявність ризиків, які можуть стати підставою для продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, суд враховує можливість обвинуваченого перешкоджати правосуддю та встановленню істини у кримінальному провадженні або провадженню іншим чином, оскільки свідки не допитані, а тому ризик впливу ОСОБА_10 на останніх не виключений.

Також при вирішенні питання суд бере до уваги у сукупності обставини, які передбачені ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, яке може бути застосоване до обвинуваченого у разі доведення обсягу обвинувачення під час судового розгляду; відомості, що характеризують особу ОСОБА_10 , який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, за що має непогашену судимість, відсутність постійного місця роботи, останній за часом злочин вчиняв в період іспитового строку та не зважаючи на розгляд кримінального провадження щодо нього судом, а також оскільки даних на підтвердження неможливості утримання обвинуваченого під вартою до суду не надходило, що дає можливість зробити висновок про те, що його здоров`я не перешкоджає перебуванню у місцях попереднього ув`язнення.

Мотиви захисника та обставини, на які посилаються захисник не зменшують встановлені ризики та не є визначальними аргументами, які б могли бути запорукою належної процесуальної поведінки та надали б можливість застосувати до обвинуваченого запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а тому підстав для зміни запобіжного заходу не вбачається.

Отже, запобіжний захід був обґрунтовано застосований з урахуванням даних про особу обвинуваченого, тяжкості злочину, який йому інкримінується та інших обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання такого запобіжного заходу, передбачених ст. ст. 176-178, 183, 193-194, 196 КПК України, оскільки вищевказане в своїй сукупності, вказує на наявність ризиків, які були підставами для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і не перестали існувати, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу, не зможе запобігти ризикам його можливого впливу на потерпілих та свідків, з метою зміни ними показань, та можливості переховування від суду.

Суд вважає, що ступінь ризиків, які стали підставою для обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченого у вигляді взяття під варту, на даному етапі провадження не зменшились.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Саме продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого, на думку суду, відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, так і свідків, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши у сукупності всі обставини, з метою запобігти спробам обвинуваченого ухилитися від суду, від виконання процесуальних дій, перешкодити встановленню істини у справі, забезпечити виконання ним процесуальних рішень, суд з урахуванням цілей п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу правової визначеності, вважає доцільним, продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу щодо нього строком на 60 діб (до 29.01.2022р.)

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 194, 197, 199, 201, 331, 369, 371, 372, 376 КПК України, п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд, -

п о с т а н о в и в:

Продовжити строк «тримання під вартою» ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України, на 60 днів до 29.01.2022 р. включно, що є не більше, ніж шістдесят днів з дати прийняття попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала може бути оскаржена обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Копію ухвали направити для виконання до дільниці СІЗО при ДУ «Північна виправна колонія №90».

СуддяОСОБА_1