ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 665/109/21 Головуючий в 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/819/263/22 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.126-1 КК України
У Х В А Л А
іменем України

16 лютого 2022 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження № 0000004за апеляційною скаргою прокурора на вирок Чаплинського районного суду Херсонської області від 09 грудня 2021 року, яким:

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с Хрестівка Чаплинського району Херсонської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого;
засуджено за ст.126-1 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі.

в с т а н о в и л а:

Вироком суду ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, а саме 13.06.2020 близько 15.00 години перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив сварку зі своїм батьком ОСОБА_8 , в ході якої вдарив долонею руки по обличчю, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого. За вищевказані дії ОСОБА_7 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП України постановою Чаплинського районного суду Херсонської області № 665/980/20 від 13.08.2020 за фактом вчинення домашнього насильства відносно свого батька ОСОБА_8 .
Крім того, 13.06.2020 року, близько 15.05 години ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_9 , в ході якої вдарив долонею руки по обличчю, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої. За вищевказані дії ОСОБА_7 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП України постановою Чаплинського районного суду Херсонської області № 665/979/20 від 22.07.2020 за фактом вчинення домашнього насильства відносно своєї матері ОСОБА_9 .
Також, 05.10.2020 року близько 15.00 години ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_9 , в ході якої ображав її нецензурною лайкою, на зауваження з приводу своїх дій не реагував, чим завдав шкоду психічному здоров`ю потерпілої. За вищевказані дії ОСОБА_7 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП України постановою Чаплинського районного суду Херсонської області № 665/1463/20 від 06.10.2020 за фактом вчинення домашнього насильства відносно своєї матері ОСОБА_9 .
Незважаючи на неодноразове притягнення до адміністративної відповідальності, 03 січня 2021 року близько 11.00 години ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , діючи систематично, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, усвідомлюючи перевагу у фізичному розвитку, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття, маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, вчинив словесний конфлікт, ображав нецензурною лайкою свою матір ОСОБА_9 . Вказаними діями ОСОБА_7 , заподіяв своїй матері ( ОСОБА_9 ) психологічних страждань, що завдали шкоди її психологічному здоров`ю і призвели до погіршення якості життя останньої, що виявилось у формі втоми, втрати повноцінного сну та відпочинку, до негативних переживань та емоцій, втрати самооцінки та фізичного дискомфорту.
Дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ст.126-1 КК України як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до фізичних та психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

У поданій на вирок апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини та доведеність вини ОСОБА_7 , вважає вирок суду незаконним з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону. В обгрунтування доводів указує на те, що всупереч вимог ст.337 КПК України судом першої інстанції кваліфіковано дії обвинуваченого за ст.126-1 КК України як систематичне вчинення фізичного насильства, що не відповідає змісту обвинувального акта.
Просить змінити вирок суду та кваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ст.126-1 КК України як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до фізичних та психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційні вимоги, просив їх задовольнити та змінити вирок суду в частині кваліфікації дій обвинуваченого, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла до наступного.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, за яке його засуджено, за встановлених і викладених у вироку обставин, обґрунтовані доказами, які досліджено судом у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

Відповідно до вимог ч.2 ст.394, ч.1 ст.404 КПК України, апеляційний суд не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися, і докази стосовно яких судом, згідно із ч.3 ст.349 КПК України, не досліджувалися.

Як випливає з матеріалів справи під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав себе винним в обсязі висунутого обвинувачення.

Оскільки він та інші учасники судового розгляду справи не заперечували проти скорочення дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, суд обмежився тільки допитом обвинуваченого ОСОБА_7 та дослідженням письмових матеріалів справи, що характеризують особу обвинуваченого, а тому учасники судового розгляду тепер позбавлені права оспорювати їх в апеляційному порядку.

Що ж до доводів прокурора про те, що суд допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильно кваліфікував дії обвинуваченого, то вони є слушними.

У відповідності до положень, визначених ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Зазначених вимог закон при розгляді справи судом дотримано не було, що відповідно до п.4 ч.1 ст.408 КПК України є підставою для зміни вироку в частині кваліфікації дій обвинуваченого.

Як встановлено під час перевірки матеріалів кримінального провадження, органом досудового розслідування дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ст.126-1 КК України як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до фізичних та психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.
Разом із цим, в порушення вимог ст.337 КПК України, судом першої інстанції кваліфіковано дії обвинуваченого за ст.126-1 КК України як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до фізичних та психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.
Тобто суд вийшов за межі висунутого органом досудового розслідування обвинувачення та фактично збільшив його обсяг при кваліфікації дій ОСОБА_7 , що є недопустимим.
У зв`язку з необхідністю виправлення помилки суду в частині кваліфікації дій ОСОБА_7 , яка не погіршує його становище та не тягне за собою необхідність призначення йому більш суворого покарання, вирок суду першої інстанції в частині кваліфікації дій обвинуваченого за ст.126-1 КК України слід змінити з наведених вище підстав шляхом зазначення в мотивувальній частині про кваліфікацію дій ОСОБА_7 за ст.126-1 КК України як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до фізичних та психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які б були підставами для зміни чи скасування оскаржуваного вироку в іншій частині, судом апеляційної інстанції не встановлено.
Тому, зважаючи на доводи прокурора та заявлені ним вимоги, апеляційну скаргу сторони обвинувачення слід задовольнити.
Керуючись ч.2 ст. 376, ст.404, 407, 408, 409, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити.

Вирок Чаплинського районного суду Херсонської області від 09 грудня 2021 року щодо ОСОБА_7 в частині кваліфікації його дій - змінити.
У мотивувальній частині вироку зазначити, що дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ст.126-1 КК України як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до фізичних та психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.
У решті цей вирок щодо нього - залишити без зміни.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом 3 місяців з дня оголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_4
(підпис) ОСОБА_3