Провадження № 1-кс/344/6609/21
УХВАЛА
І МЕНЕМ УКРАЇНИ
01 листопада 2021 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Слідчого відділу Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області, лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 30 вересня 2021 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002283, від 31 жовтня 2020 року за ч. 1 ст. 359 КК України, -

ВСТАНОВИВ :
25.10.2021 ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді із скаргою, в якій просить скасувати як передчасну постанову від 30.09.2021 слідчого слідчого відділу Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 30 вересня 2021 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002283, від 31 жовтня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 359 КК України; зобов`язати проводити та провести досудове розслідування по факту вчинення щодо ОСОБА_3 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 182 КК України, задля того щоб здобути достовірні дані хто і коли оплачував « Київстар» за Autotracking серійний номер : 4944 від 29.11.2018, серійний номер НОМЕР_1 із сім картою Київстар, на який основний номер телефону передавалась інформація з названого Autotracking, в т.ч. при необхідності із здобуттям інформації про переказ коштів за це ОСОБА_5 з його рахунку в банках України.

В обґрунтування скарги зазначає, що закриття кримінального провадження вважає передчасним.

Слідчий не встановив, що прилад, який був облаштований у автомобілі є автотрекінгом, тобто фактично функціональним охоронним комплексом, який здійснює безперервний нагляд за автомобілем, в який його встановлено. Він веде онлайн - моніторинг трекеру; об`єднує оснащений акселерометром автотрекер і GPS-маяк, які пов`язані із додатком Autotracking на смартфоні особи, яка в автомобіль встановила трекер. Трекер безперервно контролює стан автомобіля та передає дані через мобільну мережу, а GPS-маяк, який можна заховати в салоні, повідомляє координати. Керувати всіма функціями системи «Автротрекінг» можна за допомогою програми на смартфоні.

Вважає, що з усією очевидністю ОСОБА_3 була під умисним діянням, відповідальність за яке, передбачає ч. 1 ст. 182 КК України, однак по даному питанню слідчий оцінки не дав, тому закриття кримінального провадження є передчасним, а саме хто та коли оплачував « Київстару» за Autotracking.

Оскаржувану постанову вона отримала лиш 22.10.2021, відтак строк на оскарження не пропущено.

У судовому засіданні скаржниця вимоги скарги підтримала з мотивів, які викладені у такій. Додатково вказала, що вона вважає, що кримінальне правопорушення слідчий повинен був перекваліфікувати на ч.1 ст. 182 КК України та встановити, хто перераховував кошти за користування сім картою мобільного оператора стільникового зв`язку «Київстар». Автотрекер дорога річ, коштує близько 6000 грн.,зі щомісячною платою близько 180 грн. Така постанова слідчого є передчасною.

Слідчий заперечив проти задоволення скарги та вказав, що досудове розслідування проведено повно. Те, що потерпіла вбачає ознаки в даному випаду ч. 1 ст. 182 КК України, то таке відноситься до підслідності дізнання.

Вислухавши учасників розгляду, вивчивши доводи скарги, дослідивши надані до скарги докази, слідчий суддя встановила наступне:

30.10.2020 в Єдиному реєстру досудових розслідувань зареєстроване кримінальне провадження №0002283 за ухвалою Івано-Франківського міського суду про зобов`язання внести відомості в Єдиний реєстр досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 стосовно неправомірних дій невідомої особи, які полягають у використанні спеціальних, технічних засобів негласного отримання інформації, який нею був виявлений в салоні свого автомобіля 25.09.2020.

29.12.2020 прокурором Івано-Франківської місцевої прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_6 визначено підслідність даного кримінального провадження за Управлінням Служби безпеки України у Івано-Франківській області.

05.01.2021 начальником управління обласної прокуратури ОСОБА_7 таке кримінальне провадження направлено для організації подальшого досудового розслідування та процесуального керівництва в.о. керівнику Івано-Франківської місцевої прокуратури ОСОБА_8 , оскільки рішення про визначення підслідності у вказаному провадженні за Управлінням Служби Безпеки України в Івано-Франківській області є передчасним. Вимагає вжити додаткових заходів для активізації досудового розслідування, забезпечення неухильного виконання завдань кримінального провадження та прийняття законного рішення у розумні строки.

Зокрема, в ході досудового розслідування не здобуто жодних доказів, які б вказували, що виявлений пристрій у салоні автомобіля є спеціальним технічним засобом отримання інформації. Вказаний пристрій не вилучено та не проведено відповідну експертизу.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 36 КПК України Генеральний прокурор, керівник обласної прокуратури, їх перші заступники та заступники своєю вмотивованою постановою мають право доручити здійснення досудового розслідування будь-якого кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування, у тому числі слідчому підрозділу вищого рівня в межах одного органу, у разі неефективного досудового розслідування.

17.04.2021 начальником відділення СВ Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області прийнято постанову про зміну групи слідчих, старшим групи призначено слідчого СВ Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 ..

30 вересня 2021 слідчий слідчого відділу Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_4 виніс постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002283, від 31.10.2020, у зв`язку з відсутністю складу злочину.

У своїй заяві ОСОБА_3 вказала, що 2019 в салоні свого автомобіля марки MAZDA, модель СХ-3, 2017 року випуску, білого кольору виявила автотрекінг, серійний номер НОМЕР_2 , від 29.11.2018, та 25.09.2020 під кермом даного автомобіля виявила ще один автотрекінг НОМЕР_3 із сім-карткою Київстар. Такий автомобіль вона придбала у м. Івано-Франківськ 13.04.2018 в офіційного дилера «MAZDA».

Потерпіла зверталась у телефонному режимі до офіційного дилера з метою з`ясування обставин автотрекінгу, на що менеджер відповів, що вказані автотрекінги на даний автомобіль вони не встановлювали.

В ході допиту ОСОБА_3 повідомила, що інші особи не мають доступу до вказаного автомобіля.

З 18.10.2008 по 08.09.2020 вона перебувала у шлюбі із ОСОБА_5 . Близько року вони не проживають спільно, шлюб між ними розірвано. На даний час проводитися поділ спільного майна.

Коли виявила імпульсний автотрекінг, в поліцію не зверталась, оскільки вважала, що такий встановив її колишній чоловік. Коли вона його запитала про даний пристрій, то він частково погоджувався, але не стверджував, що це його пристрій.

Згідно з висновком експерта Українського науково дослідницького інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України №82 від 20.05.2021 автотрекінг (GPRS авто маяк), серійний номер НОМЕР_2 ( дата випуску 29.11.2018) білого кольору та автотрекінг (GSM трекер), серійний номер - НОМЕР_1 із вбудованою сім карткою оператора Київстар, не мають ознак та не відносяться до спеціальних технічних засобів негласного отримання операції.

На ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області, справа №344/6188/21, провадження №1-кс/344/2478/21 повідомляють, що покупка товару, яким є автотрекінг не передбачає надання покупцем будь-яких документів, що посвідчують особу. Тому ПрАТ «Київстар» не володіє інформацією про те, хто придбав автотрекінг, серійний номер : НОМЕР_2 , НОМЕР_1 . Оплата за користування будь яким мобільним пристроєм, зокрема автотрекінгом сплата не справляється. ПрАТ «Київстар» отримує кошти за користування телекомунікаційними послугами.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України», «Кобець проти України», «Ірландія проти Сполученого Королівства» та ін.).

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винуватою.

Відповідне тлумачення принципу поза розумним сумнівом наведене в постанові ККС Верховного Суду від 23 червня 2020року №159/3738/16.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення.

Так, слідчим встановлено, що у даному кримінальному правопорушенні, що передбачене ч.1 ст. 359 КК України, відсутній такий обов`язковий елемент як об`єктивна сторона, тобто незаконне використання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації.

Зібрані докази оцінені слідчим з точки зору належності, допустимості, достовірності, є достатніми для прийняття процесуального рішення про закриття кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 359 КК України. Постанова слідчого відповідає вимогам ст. 110 КПК України, є вмотивованою, викладені у такій постанові доводи і твердження відповідають фактичним обставинам справи, встановленим у ході досудового розслідування.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 КПК України слідчий уповноважений: 1)починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; 2)проводити слідчі (розшукові)дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом; 3) доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам; 5) звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій; 6) повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру; 7) за результатами розслідування складати обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру та подавати їх прокурору на затвердження; 8) приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу; 9) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого (ч. 5 ст. 40 КПК України).

Таким чином, слідчий суддя, виходячи з ч. 5 ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому у провадженні на здійснення конкретних слідчих дій, кваліфікації та перекваліфікації злочинів, встановлення події та складу злочину, встановлення підозрюваних та обвинувачених, вручення повідомлення про підозру, закриття провадження тощо, адже останній є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування й він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст.3, ч. 3 ст.22 КПК України).

На процес збирання доказів можуть впливати й інші учасники кримінального провадження, зокрема, заявник та потерпілий, їх представники, шляхом подання на підтвердження своєї заяви речей і документів (пункт 2 частини 2 статті 60 КПК України), подання доказів слідчому, прокурору, слідчому судді, суду, заявлення клопотань, надання пояснень тощо (частина 1 статті 56 КПК України).

У той же час ні заявник, ні потерпілий, ні слідчий суддя не уповноважені спрямовувати хід досудового розслідування, зокрема, шляхом нав`язування слідчому та прокурору саме тієї кваліфікації кримінального правопорушення, яка є бажаною для них, чи яку вони вважають правильною.

Показовим у цьому світлі є такі норми права: (1) заявник та потерпілий, їх представники відповідно до пункту 10 частини 1 статті 303 КПК України позбавлені права оскаржувати слідчому судді повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру, зокрема, з мотивів незгоди із правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, та позбавлені можливості впливати на зміст обвинувального акту в частині кваліфікації кримінального правопорушення (стаття 291 КПК) інакше, ніж шляхом висловлення своєї позиції слідчому чи прокурору в рамках відповідних звернень, клопотань тощо; (2) можливість здійснення потерпілим функції обвинувачення передбачена КПК України лише на етапі судового розгляду обвинувального акту (стаття 340 КПК), тобто після затвердження прокурором обвинувального акту та спрямування його до суду.

Таким чином, здійснення судового контролю з боку слідчого судді за рішеннями слідчого про зміну правової кваліфікації на етапі досудового розслідування до повідомлення особи про підозру КПК України не передбачено. Скасування незаконних постанов слідчого на цьому етапі можливе прокурором в рамках процесуального керівництва досудовим розслідуванням

Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Таким чином, постанова не може бути скасована з підстав перекваліфікації діяння на ч.1 ст. 182 КК України, так як слідчий є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Відтак підстав для задоволення скарги немає.

Крім того, заявник вправі звернутися із заявою про кримінальне правопорушення (проступок) в порядку статті 214 КПК України та у випадку бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора оскаржити таку бездіяльність слідчому судді.

Керуючись ст. ст. 303- 309, 369, 371, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
У скарзі ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого Слідчого відділу Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області, лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 30 вересня 2021 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002283, від 31 жовтня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 359 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 01 листопада 2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1