ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2021 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира
в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового

засідання ОСОБА_2

розглянув у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження № 0001645 від 23.07.2021 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, розлученого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, непрацюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ст. ст. 27 ч.5, 358 ч.1, 358 ч.4 КК України,

з участю:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5

в с т а н о в и в :
Відповідно до постанови Богунського районного суду м. Житомира від 20.07.2017 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та позбавлено права керування усіма видами транспортних засобів терміном на 1 рік, а посвідчення водія на право керування транспортними засобами відповідної категорії серії НОМЕР_1 , видане 28.08.2008 ВРЕР ДАІ з обслуговування м. Житомир, Житомирського та Черняхівського районів на ім`я останнього, передано на зберігання до територіального сервісного центру 1841.
ОСОБА_3 , будучи позбавленим за рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 20.07.2017 власного водійського посвідчення, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, вирішив вчинити дії, направлені на пособництво у виготовленні підробленого водійського посвідчення на своє ім`я та в подальшому його використанням за наступних обставин.
У невстановлений досудовим розслідуванням день та час, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на пособництво у виготовленні завідомо підробленого офіційного документу, який видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права, а саме - водійського посвідчення на право керування транспортними засобами категорій В та С.
Так, у невстановлені досудовим розслідуванням день та час, приблизно в кінці липня 2018 року ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на пособництво у виготовленні завідомо підробленого офіційного документу - посвідчення водія, яке надає право керувати транспортним засобом, з метою подальшого його використання, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи поблизу свого буд АДРЕСА_2 , користуючись запропонованими послугами невстановленої досудовим розслідуванням особи, вступив з останньою у злочинну змову, направлену на підроблення посвідчення водія, а саме - особисто передав свою фотокартку, особисті дані з метою сприяння невстановленій особі у підробленні посвідчення водія на своє ім`я та, таким чином, замовив у невстановленої досудовим розслідуванням особи виготовлення завідомо підробленого офіційного документу, який видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права, а саме водійське посвідчення на право керування транспортним засобом.
В подальшому, у достеменно невстановлений досудовим розслідуванням день та час приблизно на початку серпня 2018 року, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, ОСОБА_3 , будучи пособником у підробці офіційного документу, отримав від невстановленої досудовим розслідуванням особи завідомо підроблений офіційний документ, який видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права, а саме - водійське посвідченнясерії НОМЕР_2 , видане Бахмацьким відділенням РЕР УДАІ УМВС України у Чернігівській області, на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за що останній передав невстановленій досудовим розслідуванням особі грошову винагороду.

В подальшому ОСОБА_3 , будучи співучасником у формі пособництва у підробленні посвідчення водія, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і надає права, маючи умисел на використання завідомо підробленого документа, з метою безпідставного отримання права керувати транспортними засобами зберігав та використовував завідомо підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане на його ім`я.

Так, 22.07.2021 близько 13 години 30 хвилин ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки ВАЗ 2108, реєстраційний номер НОМЕР_3 , був зупинений працівниками Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції, поблизу будинку 173, що по вул. Покровській в м. Житомирі у зв`язку з порушенням правил дорожнього руху. На вимогу працівника Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції надати для перевірки документи, що свідчать про дозвіл на право керування автотранспортом, ОСОБА_3 , усвідомлюючи свої протиправні дії, діючи умисно, з метою створити перед працівникам поліції видимість наявності у нього дійсного посвідчення водія та, відповідно, права на керування транспортними засобами, надав для перевірки працівникам поліції завідомо підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_2 із його особистими анкетними даними та фотокарткою, яке за способом виготовлення та елементами захисту не відповідає зразку бланку посвідчення, що перебуває в офіційному обігу, тобто використав його.
Відповідно до висновку судової технічної експертизи документів від 10.08.2021 №СЕ-19/106-21/7955-ДД, бланк наданого посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане Бахмацьким відділенням РЕР УДАІ УМВС України у Чернігівській області на ім`я ОСОБА_3 , не відповідає аналогічним, що знаходиться в офіційному обігу.
Своїми умисними діями, що виразились у пособництві в підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи і який надає права, з метою його використання ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України.
Своїми умисними діями, що виразились у використанні завідомо підробленого документу, ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 4 ст. 358 КК України.

25.08.2021 року прокурор Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_3 на підставі ст. ст. 468,469,472 КПК України уклали угоду про визнання винуватості, відповідно до якої ОСОБА_3 добровільно, без примусу та тиску в повному обсязі беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ст. 27 ч.5, 358 ч.1, 358 ч.4 КК України. Крім того, сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_3 за ст. 27 ч.5, 358 ч.1 КК України у виді 1 року обмеження волі; за ст. 358 ч.4 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. На підставі ст. 70 ч.1 КК України за сукупностю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді 1 року обмеження волі. Застосувати положення ст. 75 КК України та звільнити обвинуваченого від призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку, тривалість якого визначає суд та покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України, перелік яких встановлює суд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю та підтримав угоду, укладену між ним та прокурором про визнання винуватості.

Захисник в судовому засіданні угоду, укладену між прокурором та його підзахисним підтримав, просить її затвердити.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що укладена угода про визнання винуватості відповідає нормам КПК та може бути затверджена судом.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні, суд має право, зокрема затвердити угоду.

Відповідно до вимог ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до вимог ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень за ст.ст. 27 ч.5, 358 ч.1, 358 ч.4 КК України, які згідно ч.2 ст.12 КК України відносяться до кримінального проступку.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права визначені п.1-4 ч.4 ст. 474КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, що передбачені в угоді.

Суд приходить до висновку, що дана угода відповідає вимогам КПК України та може бути затверджена і на ній може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать його вимогам, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконанням обвинуваченим взятих на себе зобов`язань, встановлені фактичні підстави для визнання винуватості.

Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, суд в порядку ст. 124 КПК України, стягує з обвинуваченого.

Питання про речові докази, суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 375, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
Затвердити угоду від 25.08.2021 року між прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 про визнання винуватості.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 27 ч.5, 358 ч.1, 358 ч.4 КК України і призначити йому покарання за цими законами:

- за ст. 27 ч.5, 358 ч.1 КК України 1 рік обмеження волі;

- за ст. 358 ч.4 КК України - у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 850 грн.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. ст. 75,76 КК України звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися на реєстрацію в уповноважений орган з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи в сумі 1372 (одна тисяча триста сімдесят дві) грн. 96 коп.

Речові докази: водійське посвідченнясерії НОМЕР_2 зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку. Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1