Справа №173/2445/21
Провадження №1-кс/173/407/2021
У Х В А Л А
іменем України

02 грудня 2021 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

Слідчий суддя Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1
При секретареві ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
представника заявника ОСОБА_4 .

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Верхньодніпровську клопотання ПП «Світлана-2000» про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В :
До суду звернувся заявник, ПП «Світлана-2000», із клопотанням про скасування арешту майна.

В обґрунтування вимог за поданим клопотанням посилається на те, що на стадії досудового розслідування у СВ Верхньодніпровського ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0002455.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 грудня 2017 по справі № 208/7047/17 було накладено арешт на об`єкти нерухомого майна приватного підприємства «Світлана-2000» (), а саме культурно-рекреаційний центр розташований за адресою пр. Свободи, 42 В у м. Камянське (частка 98/100), торгівельний комплекс по вул. Мурахтова, 1 А у м. Камянське (частка 67/100) та торговельний комплекс по вул. Цегельний, 69-40 (частка 21/50), будівля кафе по вул. Мурахтова, 2, заборонивши його відчуження всім без виключення особам у будь-якій спосіб.

Заявник вважає, що на даний час відпала потреба у застосуванні арешту майна ПП «Світлана-2000» та заборони його відчуження передбачені ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 грудня 2017 року у зв`язку з тим, що у осіб, на яких вказує ОСОБА_5 , у своїй заяві про злочин, і які є причетними до шахрайських дій з приводу неправомірного заволодіння майном ПП «Світлана-2000», відсутня будь-яка можливість для незаконного відчуження приховання чи пошкодження нерухомого майна ПП «Світлана-2000», а відтак і відсутня подальша необхідність в арешті та забороні відчуження майна ПП «Світлана-2000».

В судовому засіданні представник заявника клопотання про скасування арешту майна підтримав за обставинами, викладеними у клопотанні.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання та вважає за необхідне його задовольнити, так як в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба.
Вивчивши доводи клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 грудня 2017 по справі № 208/7047/17 було накладено арешт на об`єкти нерухомого майна приватного підприємства «Світлана-2000» (), а саме культурно-рекреаційний центр розташований за адресою пр. Свободи, 42 В у м. Камянське (частка 98/100), торгівельний комплекс по вул. Мурахтова, 1 А у м. Камянське (частка 67/100) та торговельний комплекс по вул. Цегельний, 69-40 (частка 21/50), будівля кафе по вул. Мурахтова, 2, заборонивши його відчуження всім без виключення особам у будь-якій спосіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України - підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Майнові права захищаються в Україні, як Конституцією, так і іншими нормативно-правовими актами, зокрема статтею 41 Конституції України, якими передбачено, що кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним.
Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.
До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.
Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.
Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004 р.).
У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).
Питання тривалості обмеження права на мирне володіння майном, оцінюється слідчим суддею з урахуванням практики ЄСПЛ. Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції») Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

З огляду на викладене, враховуючи що арешт майна триває протягом тривалого часу, суду не надано доказів існування підстав для проведення додаткових досліджень пов`язаних з арештованим майном, у осіб причетних до кримінального провадження відсутня будь-яка можливість для незаконного відчуження, приховання чи пошкодження нерухомого майна ПП «Світлана-2000», а тому слідчий суддя вважає, що подальший арешт майна, як ступінь втручання у права і свободи заявника не виправдовує потреби досудового розслідування, відтак потреба в його подальшому застосування відпала, в зв`язку з чим накладений арешт підлягає скасуванню.
Керуючись ст. ст. ч. 5 ст. 9, ч. 1 ст. 16, ч. 3 ст. 26, 174, 309, 372, ч.2 ст.376 КПК України, слідчий суддя,-
П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ПП «Світлана-2000» про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт майна накладений ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 грудня 2017 по справі № 208/7047/17 на об`єкти нерухомого майна приватного підприємства «Світлана-2000» (), а саме культурно-рекреаційний центр розташований за адресою пр. Свободи, 42 В у м. Камянське (частка 98/100), торгівельний комплекс по вул. Мурахтова, 1 А у м. Камянське (частка 67/100) та торговельний комплекс по вул. Цегельний, 69-40 (частка 21/50), будівля кафе по вул. Мурахтова, 2.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1