Справа №293/2168/21
Провадження №1-кп/293/292/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2021 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , посвідчення № 063875 від 11.05.2021

потерпілої ОСОБА_4 (у с/з від 19.11.2021)

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Черняхівського районного суду Житомирської області в смт Черняхів кримінальне провадження, внесене 03.09.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001591 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Боровикове Звенигородського району Черкаської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянин України, не одруженого, не працюючого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, інвалідності не має, раніше не судимого
у вчиненні криміналього правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

03.09.2021 року близько 00 годин 30 хвилин ОСОБА_5 , перебував поряд з будинком АДРЕСА_3 , побачив, що в даному будинку не горить світло та помітив невелике вікно через яке можна проникнути до вищевказаного будинку.
В цей же день, час та місці, та вказаних обставин у ОСОБА_5 , виник злочинний умисел направлений на умисне, таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до вищевказаного будинку.
Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, будучи впевненим, що його злочинні дії не будуть помічені сторонніми особами, ОСОБА_5 , шляхом відкриття вікна проник до будинку АДРЕСА_3 та зі столу однієї із кімнат вказаного будинку викрав ноутбук марки "ASUS" (серійний номер: DBN0CX06862548C) вартістю 3420 гривень, який належить ОСОБА_4 .
Після чого, відчинивши замкненні двері будинку, місце вчинення кримінального правопорушення залишив, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_5 вчинив протиправне суспільно-небезпечне діяння, що містить ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, а саме крадіжка, поєднана з проникненням у житло потерпілої, чим заподіяв останній матеріального збитку на суму 3420 гривень.

II. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі визнав свою винуватість в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за наведених вище обстави, підтвердив обставини, встановлені органом досудвого розслідування та пояснив що 03.09.2021 перебуваючи поряд з будинком АДРЕСА_3 , помітивши невелике вікно, в якому не горить світло, проникнув у вказане вікно та викрав ноутбук.

ОСОБА_5 у ході допиту всі фактичні обставини вчинення злочину, викладені в обвинувальному акті, вартість викраденого майна не оспорював.

Просив суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні від 19.11.2021 надала пояснення про те що, обвинувачений ОСОБА_5 проник до її будинку та викрав зі столу однієї із кімнат ноутбук. Про вчинену крадіжку їй стало відомо на наступний день від працівників поліції. Щодо міри покарання потерпіла поклалась на розсуд суду та зазначила, що цивільний позов подавати не планує.

Враховуючи те, що обвинувачений прокурор та потерпіла не оспорюють фактичних обставин справи, суд, встановивши правильне розуміння обвинуваченим, потерпілою та прокурором змісту цих обставин, відсутність будь-яких сумнівів у добровільності їхніх позицій, заслухавши думку учасників кримінального провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, зокрема, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, потерпілої та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 , визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Отже, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, дійшов висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні крадіжки з проникненням у житло доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 підлягають кваліфікації за ч.3 ст.185 КК України, як крадіжка, поєднана з проникненням у житло.

Суд вважає безпосередньо досліджені докази, що характеризують особу обвинуваченого належними, допустимими та достовірними.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

ІІІ. Мотиви призначення покарання.

Суд, призначаючи обвинуваченому покарання, ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації.

Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила.

Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК України особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до вимог ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, не працевлаштований, неповнолітніх дітей на утримані не має, на психіатричному та наркологічному обліках не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно ст.66 КК України суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 згідно ст.67 КК України суд не встановив.

Враховуючи в сукупності всі обставини кримінального провадження, тяжкість кримінального правопорушення, наслідки його вчинення для потерпілої, із урахуванням особи обвинуваченого, а також наявності обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання,поведінку обвинуваченого після вчинення інкримінованого йому злочину, який дав критичну оцінку своїм злочинним діям та попросив вибачення у потерпілої у судовому засіданні, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, а тому ОСОБА_5 слід призначити покарання у виді позбавлення волі у межах, встановлених санкцією частини 3 статті 185 КК України та на підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, у відповідності до ст. ст. 75-76 КК України.

Суд вважає, що саме такий вид покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

При цьому в судовому засіданні при дослідженні даних про обвинуваченого відповідно до положень ст. 50 КК України, підстав для призначення покарання в порядку передбаченому ст. 69, 69-1 КК України, не встановлено.

Цивільний позов у встановленому законом порядку потерпілою не пред`явлено.

Запобіжний захід, обраний стосовно ОСОБА_5 на підставі ухвали Черняхівського районного суду Житомирської області від 29.10.2021 у виді цілодобового домашнього арешту залишити незмінним до набрання вироком законної сили.

IV. Рішення щодо речових доказів
Питання про речові докази необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України, у відношенні тих доказів по яким було надано суду відповідні постанови про їх визнання такими.

V. Процесуальні витрати
З обвинуваченого необхідно стягнути на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у порядку ч.2 ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. 2,7, 100, 124, 128, 349, 368-370, 373, 374, 376, 394, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
1. ОСОБА_5 визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки .

2. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку на 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладенні на нього обов`язки у відповідності до ст. 76 КК України.

3. Відповідно до ст. 76 КК України, впродовж іспитового строку на ОСОБА_5 покласти наступні обов`язки:

- періодично з"являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

4. Речовий доказ: спецпакет № SUD 3006304, всередині якого ноутбук марки "ASUS",чорного кольору (серійний номер: DBN0CX06862548C), що переданий на зберігання до камери схову речових доказів Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області - повернути власнику ОСОБА_4 .

5. Речовий доказ: паперовий конверт №1, всередині якого кросівки чорного кольору, що переданий на зберігання до камери схову речових доказів Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області - повернути власнику ОСОБА_5 .

6. Речові докази: два паперові конверти білого кольору всередині яких дерев"яні аплікатори із бокальним епітелієм гр. ОСОБА_5 , що передані на зберігання до камери схову речових доказів Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області - знищити.

7. Речовий кодаз: флеш носій марки "Kingston" з відеозаписом затримання гр. ОСОБА_5 від 03.09.2021 та адатпер до нього, що передані на зберігання до камери схову речових доказів Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області - залишити у матеріалах кримінального провадження № 0001591 від 03.09.2021.

8. Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення судової трасологічної експертизи в розмірі 2402,68 грн.

9.Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення дактилоскопічної експертизи в розмірі 1029,72 грн.

10. До набрання вироком суд законної сили запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 залишити цілодобовий домашній арешт, обраний на підставі ухвали Черняхівського районного суду Житомирської області від 29.10.2021.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1