У Х В А Л А
Іменем України

20.01.2022 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонниий суд Вінницької області в складі:
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судових засідань: - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жмеринка клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000226 від 14.07.2017 року, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з базовою вищою освітою, не працюючого, неодруженого, судимості не має, за ознакою вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,
із участю: прокурора ОСОБА_4 ,
- підозрюваного ОСОБА_3 ,
- законного представника підозрюваного ОСОБА_5 ,
- захисника ОСОБА_6 ,
- потерпілого ОСОБА_7 ,
В С Т А Н О В И В:
До Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області 22.05.2020 від Вінницького апеляційного суду надійшло клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000226 від 14.07.2017 року, стосовно ОСОБА_3 який вчинив передбачене ч.3 ст.15, п.7 ч.2 ст.115 КК України суспільно небезпечне діяння при наступних обставинах.
Відповідно до вказаного клопотання 14.07.2017 року біля 17 годин 20 хвилин ОСОБА_3 проходив по тупіку Одеський в м.Жмеринка Вінницької області, де неподалік перехрестя із проїздом Одеський наздогнав незнайомого йому ОСОБА_7 , який рухався у попутному напрямку. Далі ОСОБА_3 окликнув останнього та почав вимагати від нього, аби той показав йому руки, що ОСОБА_7 і зробив, злякавшись ОСОБА_3 , який мав значну перевагу у зрості. Після цього ОСОБА_7 розвернувся та рушив до свого будинку, що був розташований по АДРЕСА_2 , однак, пройшовши кілька метрів, обернувся обличчям до ОСОБА_3 та запитав, навіщо він вимагав від нього показати руки. У свою чергу ОСОБА_3 , наблизившись до ОСОБА_7 та нічого не пояснюючи, безпідставно, з надуманих мотивів через образу на грубе звернення потерпілого, нехтуючи загальнолюдськими правилами співжиття та нормами моралі, з мотивів явної неповаги до суспільства, використав малозначний привід, умисно, безпричинно наніс один тичковий удар предметом, схожим на ніж, в шию ОСОБА_7 , чим поранив останнього. Після отриманого удару ОСОБА_7 , побоюючись за власне життя та здоров`я, почав тікати у бік свого будинку, а ОСОБА_3 з метою позбавлення життя потерпілого почав його наздоганяти. Забігши до свого будинку, ОСОБА_7 зачинив двері зсередини та сказав дружині викликати швидку допомогу та працівників поліції, що вона й зробила. В цей час ОСОБА_3 намагався увірватись до будинку потерпілого, неодноразово шарпаючи за ручку дверей, проте, зрозумівши, що йому не вдасться потрапити до вказаного будинку та завершити свій злочинний умисел, спрямований на позбавлення життя ОСОБА_7 , ОСОБА_3 залишив територію даного будинковолодіння.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №80 від 08.09.2017 року у ОСОБА_7 мала місце непроникаюча колото-різана рана шиї зліва, без пошкодження органів шиї.
Вказані дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ознаками суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.3 ст.15, п.7 ч.2 ст.115 КК України, тобто незакінчений замах на умисне вбивство умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, з хуліганських мотивів.
Однак в подальшому 27.05.2021 року із Вінницької обласної прокуратури в рамках вказаного кримінального праводження під час судового розгляду, надійшло копотання про застосування примусових заходів медичного характеру, відносно ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000266 за ознаками кримінального правопорушення передбаченного ч.3 ст.15, п.7 ч.2 ст.115 КК України, прокурором прийнято рішення про зміну раніше пред`явленого обвинувачення, оскільки сторона обвинувачення вважає, що зібрані докази є достатніми для зміни кваліфікації дій ОСОБА_3 з ч.3 ст.15 п.7 ч.2 ст.115 КК України на ч.1 ст.125 КК України.
В обгрунтувані обвинувального акту заначено наступне а саме, що ухвала Жмеринського міськрайонного суду від 23.11.2018 у справі № 130/2612/17 стосовно ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 15, п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України переглядалась судом апеляційної та касаційної інстанції.
Відповідно до постанови Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19.11.2019 у зазначеній справі №130/2612/17 вказано, що згідно вимог ст. 18, ст. 19 КК України осудність є обов`язковою ознакою суб`єкта злочину, що характеризується таким психічним станом особи, при якому вона під час вчинення злочину здатна усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Здатність особи під час вчинення злочину усвідомлювати свої дії (бездіяльність) означає правильне розуміння фактичних об`єктивних ознак злочину - об`єкта посягання, суті діяння, обстановки, часу і місця, способу його вчинення, його суспільно небезпечних наслідків тощо. Така здатність повинна бути пов`язана з можливістю контролювати, керувати своїми вчинками. Тут свідомість і воля взаємозалежні й лише в сукупності виступають передумовою визнання особи винною.
Натомість неосудною визнається така особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого КК, не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки.
Поняття неосудності включає в себе співвідношення медичного (біологічного) і юридичного (психологічного) критеріїв. Медичний критерій полягає у наявності у особи психічного захворювання, що істотно впливає на свідомість і волю людини (хронічне психічне захворювання, тимчасовий розлад психічної діяльності, недоумство, інший хворобливий стан психіки). Юридичний - у нездатності особи під час вчинення суспільно небезпечного діяння усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними. При цьому юридичний критерій виражається двома ознаками: 1) інтелектуальною - особа не може усвідомлювати фактичну сторону своїх дій (бездіяльності) та/або не здатна усвідомлювати їх суспільно небезпечний характер; 2) вольовою - особа не може керувати своїми діями (бездіяльністю) внаслідок руйнування психічною хворобою її вольової сфери.
Особу може бути визнано неосудною тільки тоді, коли встановлена одна з ознак критерію юридичного на підставі хоча б однієї з ознак критерію медичного.
Відповідно до висновку стаціонарної комплексної судової психолого- психіатричної експертизи № 124 від 24 жовтня 2017 року на час вчинення суспільно небезпечного діяння та на час проведення експертизи ОСОБА_3 страждав на психічний розлад у формі "Шизофренії, параноїдної, період спостереження менше року", що позбавляло його здатності розуміти свої дії та керувати ними. Тобто, у ОСОБА_3 встановлено наявність як медичного критерію (хронічне психічне захворювання у виді шизофренії, параноїдної), так і інтелектуальної й вольової ознак юридичного критерію (нездатність розуміти свої дії та керувати ними).
Оскільки згідно приписів ст. 15 КК України замах на злочин може бути вчинено лише з прямим умислом, коли особа усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно небезпечні наслідки і бажає їх настання.
Враховуючи, що стан неосудності пов`язаний з відсутню у особи інтелектуальної та вольової ознак, з ним несумісні наявність у свідомості особи чітко сформованих мети й мотиву як ознак суб`єктивної сторони злочину, тому встановлення будь-якої форми вини (умислу чи необережності) у діях неосудної особи об`єктивно є неможливим. Юридична оцінка суспільно небезпечному діянню в такому випадку повинна надаватись, виходячи з фактичних обставин скоєного та наслідків, що настали.
Беручи до уваги зазначене виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, формулювання зміненого прокурором обвинувачення відносно ОСОБА_3 , наступним чином, а саме 14.07.2017 біля 17:20 ОСОБА_3 , проходив по вулиці Одеський тупик у м. Жмеринка Вінницької області, де неподалік перехрестя з вулицею Одеський проїзд, наздогнав незнайомого йому ОСОБА_7 , який рухався у попутному напрямку. ОСОБА_3 , окликнув останнього, та почав вимагати від нього, щоб той показав йому руки, що ОСОБА_7 і зробив, злякавшись ОСОБА_3 , так-як він мав значну перевагу в зрості.
Після цього, ОСОБА_7 розвернувся та почав прямувати до свого будинку, який був розташований неподалік, однак пройшовши кілька метрів, розвернувся обличчям до ОСОБА_3 та запитав навіщо він вимагав від нього показати руки. В свою чергу ОСОБА_8 , наблизився до ОСОБА_7 , та нічого не пояснюючи, безпідставно наніс один тичковий удар ножем типу «бабочка», в шию ОСОБА_7 .
Внаслідок вищевказаних протиправних дій ОСОБА_3 , потерпілому ОСОБА_7 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 80 від 08.09.2017, були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: не проникаючої колото-різаної рани шиї зліва, без пошкодження органів шиї, ця травма шиї виникла від одноразової дії предмету, який мав колюче-ріжучі властивості, яким міг бути клинок ножа, що мало місце 14.07.2017, оскільки дане ушкодження на шиї ОСОБА_7 не є ушкодженням, що небезпечне для життя і не потягло за собою тривалий розлад здоров`я понад 21 доби, але спричинило короткочасний розлад здоров`я, тобто понад 6, але не більше 21 доби, то воно належить до Легких тілесних ушкоджень.
Таким чином, дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ознаками суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України - умисне легке тілесне ушкодження.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_3 , у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу Комунального некомерційного підприємства «Вінницька обласна психіатрична лікарня № 2 Вінницької обласної Ради», за адресою: 23222, Вінницька область, Вінницький район, селище Березина, Медмістечко, буд.5, просив клопотання задоволити з викладених у ньому обгрунтувань.
Підозрюваний ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував стосовно задоволення вимог клопотання. Пояснив, що одного дня на початку липня 2018 року о 17 годині 20 хвилин він рухався у напрямку свого гаража в м.Жмеринка, а назустріч йому йшов потерпілий ОСОБА_7 . Наблизившись до останнього, він попросив у нього запальничку, на що потерпілий сказав, аби він зняв свої сонцезахисні окуляри, але він відмовився це робити. Тоді ОСОБА_7 власноруч правою рукою зірвав з нього окуляри, після чого отримав у відповідь ляпас, якого він наніс йому лівою рукою по щоці. Також, тримаючи у правій руці брилок, якого мав при собі на зв`язці ключів від гаража, він витягнув його і також вдарив ним потерпілого, навіщо так зробив суду пояснити не зміг. Побачивши, що потерпілий поранився, він поклав брилок у кишеню та рушив за ним з метою йому допомогти, однак ОСОБА_7 зачинився в своєму будинку. Після цього він, ОСОБА_3 , повернувся назад до хвіртки, та пішов вулицею у зворотньому напрямку додому. Свої окуляри та ключі від гаражу не шукав, на допомогу потерпілому нікого не кликав.
Вину у вчиненому суспільно небезпечному діянні передбаченому ч.1 ст.125 КК України, визнає повністю, просив застосувати не найсуворіший захід медичного характеру, просив вибачення у потерпілого ОСОБА_7 , вказав що співчуває потерпілому через завдану шкоду.
Незважаючи на те, що підозрюваний повністю визнавав свою вину, його винуватість у інкримінованому йому суспільно-небезпечному діянні передбаченому ч.1 ст.125 КК України, ознаки якого містяться у діях ОСОБА_3 , судом з урахуванням сукупності усіх досліджених доказів встановлено, що клопотання прокурора є достатньо аргументованим та доводиться наступними доказами, які є належними та допустимими.
Так, потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що після 17 годин 14.07.2017 року він підходив до свого будинку по АДРЕСА_2 , щоб підзарядити власний мобільний телефон. У цей час почув, що позаду його хтось окликнув, він зупинився та, ставши спиною до сусідської огорожі, зачекав підозрюваного. ОСОБА_3 , якого він особисто раніше не знав, підійшов до нього та сказав, щоб він показав йому свої руки. Запитавши підозрюваного, навіщо це йому і чому він повинен це зробити, він запропонував йому зняти окуляри, так як не міг побачити його обличчя, проте помітивщи, що підозрюваний знаходиться у стривоженому стані та тримає у правій руці щось схоже на ніж, показав йому свої руки. ОСОБА_3 розвернувся та рушив в інший бік. Він, потерпілий, навздогін запитав його, що такого сталося, на що ОСОБА_3 обернувся з вигуком: "Та ти кузнєчик!" та, діставши з кишені ножа, що при цьому звякнув, нагадуючи ніж типу "метелик", яким наніс ним удар йому у шию. ОСОБА_7 , закрив рукою поранення на шиї та, рятуючись від нападу підозрюваного, який почав його переслідувати, забіг до свого будинку, проте одразу зачинити вхідні двері не міг так як з іншого боку їх намагався відчинити ОСОБА_8 . Спромігшись закрити двері, потерпілий попросив дружину викликати щвидку допомогу та поліцію. Підозрюваний після невдалих спроб потрапити до будинку втік з подвір`я.
Додатково вказав, що претензій до ОСОБА_3 та морального так матеріального характеру не має, щодо міри покарання покладався на розсуд суду.
Крім того судом, роз`яснити потерпілому його право підтримувати обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі відповідно до вимог ч.3 ст.338 КПК України. Однак він клопотання прокурора щодо зміненого формулювання обвинувачення за ч.1 ст.125 КК України підтримав та просив його задоволити.
Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що ввечері 14.07.2017 року вона, знаходячись у кімнаті свого будинку по АДРЕСА_2 , подивилась у вікно та побачила як на їх подвір`я увірвався незнайомий їй чоловік, злякавшись побігла закривати двері. Добігши до коридору, побачила потерпілого ОСОБА_7 , свого чоловіка, який швидко зачиняв двері. Він був поранений у шию, весь в крові. Вона запитала у нього, що трапилось, та потерпілий повідомив, що на нього напав невідомий чоловік. В цей час підозрюваний ОСОБА_3 намагався потрапити до їх будинку, шарпаючи за ручку дверей, однак потім розвернувся і втік з подвір`я. Вона бачила підозрюваного у профіль та зі спини.
Свідок ОСОБА_10 пояснив суду, що 14.07.2017 року, знаходячись в власному будинку, він, переходячи з однієї кімнати до іншої, побачив через вікно як ОСОБА_7 із ОСОБА_3 стояли на вулиці поруч один від одного та про щось спокійно розмовляли. Невдовзі з вікна іншої кімнати побачив вже як потерпілий тікав до свого будинку, а за ним біг підозрюваний. ОСОБА_7 зачинився у своєму будинку, до якого ОСОБА_3 намагався потрапити, однак не зміг, розвернувся та пішов з подвір`я. Сутички між ними він не бачив, окулярів чи ножа у підозрюваного не помітив. Через деякий час до будинку потерпілого приїхали швидка допомога та служба поліції. Він, свідок, того вечора був запрошений у якості понятого під час огляду будинку потерпілого, де у коридорі бачив плями крові.
Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань (т.1 а.с.188) до нього 14.07.2017 року внесено відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, за знаками того, що біля 17 години 20 хвилин 14.07.2017 року невідома особа неподалік будинку АДРЕСА_2 під час словесного , конфлікту, що виник раптово із ОСОБА_7 , переслідуючи умисел на позбавлення його життя, завдала останньому один удар ножем у шию, після чого потерпілий з метою збереження свого життя та здоров`я почав втікати, а незнайома особа наздоганяла його, однак не змогла завершити свій злочинний умисел, спрямований на позбавлення життя потерпілого з незалежних від її волі причин, так як ОСОБА_7 забіг до будинку, де він проживає, та викликав допомогу.
За змістом протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 16.07.2017 року (т.1 а.с.39-41,216-217) о 12 годині 30 хвилин вказаної доби слідчим було затримано ОСОБА_3 з підстав вказівки очевидців, у тому числі потерпілого, про вчинення ним 14.07.2017 року під час словесного конфлікту із ОСОБА_7 одного удару ножем у шию останньому із наміром позбавити його життя, продовжуючи переслідування потерпілого, який після цього заховався у своєму будинку.
Згідно письмової заяви від 14.07.2017 року (т.1 а.с.189) ОСОБА_11 надала працівникам поліції дозвіл на проведення огляду її будинковолодіння по АДРЕСА_2 .
Аналогічний дозвіл наданий згідно письмової заяви від 14.07.2017 року ОСОБА_9 (т.1 а.с.190), яка одночасно також добровільно видала працівникам поліції футболку чорного кольору з написом "Seven 5" зі слідами речовини бурого кольору, яка належала її чоловікові ОСОБА_7 .
Згідно протоколу огляду від 14.07.2017 року, схемою та фототаблицею до нього (т.1 а.с.191-192,193,194-200), предметом якого був огляд будинковолодіння по АДРЕСА_2 та прилеглої території, в ході якого встановлено розташування вказаного будинку та входу до нього на місцевості, виявлено наявність плям бурого кольору, схожих на кров на поверхні дощатих дошок хвіртки, на підлозі коридору будинку біля порогу, зіскоб та змиви з яких, з ручки вхідних дверей, а також добровільну видану ОСОБА_9 належну її чоловікові ОСОБА_7 чорну футболку зі слідами речовини бурого кольору вилучено до Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області.
Постановою слідчого від 14.07.2017 року вказані зіскоб речовини бурого кольору з поверхні хвіртки, змив з ручки вхідних дверей, змив речовини бурого кольору з підлоги коридору, чоловічу футболку чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору, вилучені в ході огляду 14.07.2017 року у будинковолодінні за місцем проживання потерпілого ОСОБА_7 по АДРЕСА_2 визнано речовими доказами; ухвалами слідчих суддів Вінницького міського суду Вінницькї області від 17.07.2017 року надано дозвіл на проведення вказаної слідчої дії та накладено арешт на зазначені речі (т.1 а.с.219,220,221,222-224,225).
Згідно довідок Жмеринської центральної районної лікарні від 14.07.2017 року та від 15.07.2017 року (т.1 а.с.201,202) ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , о 17 годині 40 хвилин 14.07.2017 року був доставлений до відділення екстреної невідкладної допомоги з діагнозом: колото-різана рана шиї зліва.
З протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 14.07.2017 року (т.1 а.с.203-204) вбачається прийняття слідчим усної заяви потерпілого ОСОБА_7 стосовно того, що близько 17 години 20 хвилин 14.07.2017 року поблизу домоволодіння АДРЕСА_2 невідома особа умисно та безпричинно предметом, схожим на ніж типу "метелик", наніс йому один удар в область шиї, після чого втік з місця події.
Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання від 16.07.2017 року та фототаблиці до нього (т.1 а.с.205-206, 207) вбачається, що потерпілий ОСОБА_7 у встановленому порядку з поміж чотирьох чоловіків упізнав підозрюваного ОСОБА_3 як чоловіка, який у вечірній час 14.07.2017 року в м.Жмеринка намагався вбити його ножем.
Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання від 16.07.2017 року та фототаблиці до нього (т.1 а.с.208-209, 210) вбачається, що свідок ОСОБА_9 у встановленому порядку з поміж чотирьох чоловіків упізнала підозрюваного ОСОБА_3 як чоловіка, який 14.07.2017 року вривався до їхнього будинку та намагався вбити її чоловіка.
Відповідно довідки ОСК ГУНП України у Вінницькій області від 17.07.2017 року (т.1 а.с.211) ОСОБА_3 є особою, яка не має судимості.
У відповідності до довідок Жмеринської центральної районної лікарні від 17.07.2017 року (т.1 а.с.212,213) на обліку у наркокабінеті та у психкабінеті не значиться та упродовж п`яти років за лікуванням не звертався.
Згідно довідок Комунального підприємства "Жмеринкакомунсервіс" від 18.07.2017 року (т.1 а.с.214,215) підозрюваний ОСОБА_3 мешкає разом з матір`ю та повнолітнім братом, за місцем проживання характеризується позитивно.
Відповідно до протоколу медичного огляду від 16.07.2017 року №213 (т.1 а.с.218) на час затримання підозрюваного ОСОБА_3 16.07.2017 року останній а також його одяг не мали ушкоджень, загальний стан здоров`я задовільний, ознак сп`яніння не виявлено.
Згідно протоколів отримання зразків від 16.07.2017 року слідчим відібрано зразки крові підозрюваного ОСОБА_3 та потерпілого ОСОБА_7 (т.1 а.с.226,227 відповідно).
Відповідно до висновків судово-медичної експертизи від 20.07.2017 року №231 (т.2 а.с.2-3), яка проведена згідно постанови слідчого від 19.07.2017 року (т.2 а.с.1) встановлено, що кров підозрюваного ОСОБА_3 відноситься до групи О з ізогемаглютининами анти-А та анти-В.
Відповідно до висновків судово-медичної експертизи від 20.07.2017 року №230 (т.2 а.с.5-6), яка проведена згідно постанови слідчого від 19.07.2017 року (т.2 а.с.4) встановлено, що кров потерпілого ОСОБА_7 відноситься до групи А з ізогемаглютинином анти-В.
У відповідності до висновків судово-медичної експертизи від 03.08.2017 року №232 (т.2 а.с.8-10), яка проведена згідно постанови слідчого від 19.07.2017 року (т.2 а.с.7-10) встановлено, що в плямах на футболці, яка належить потерпілому ОСОБА_7 , у змиві з підлоги, на зрізах деревини з поверхні хвіртки встановлено наявність крові людини, при серологічному дослідженні якої виявлено антиген А та ізогемаглютинин анти-В. Можливість походження крові у цих плямах від потерпілого ОСОБА_7 не виключається.
Відповідно до висновку амбулаторної судово-наркологічної експертизи від 25.07.2017 року №174 (т.2 а.с.12), яка проведена згідно постанови слідчого від 19.07.2017 року (т.2 а.с.11) встановлено, що підозрюваний ОСОБА_3 не виявляє ознак наркоманії та хронічного алкоголізму; примусового лікування не потребує.
Згідно висновків стаціонарної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи від 24.10.2017 року №124 (т.2 а.с.17-22) встановлено, що підозрюваний ОСОБА_3 на період часу, що відноситься до скоєного кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, страждав на психічний розлад у формі "Шизофренії, параноїдної, період спостереження менше року" (що відповідає діагностичним критеріям рубрики "F20.09" за міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду), що позбавляло його здатності розуміти свої дії та керувати ними. В даний час ОСОБА_3 також страждає на хронічний психічний розлад у формі "Шизофренії, параноїдної, період спостереження менше року" (що відповідає діагностичним критеріям рубрики "F20.0" за міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду); не здатний розуміти свої дії та керувати ними. З урахуванням його актуального психічного стану (вираженої дезорганізації психічної діяльності), ступеня суспільної небезпеки інкрімінованого суспільно небезпечного діяння (схильності до імпульсивних форм поведінки) ОСОБА_3 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді поміщення до медичного закладу із суворим наглядом.
Відповідно протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 07.08.2017 року та додатку до нього (т.2 а.с.44-45,46) на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 26.07.2017 року (т.2 а.с.43) слідчим вилучено медичну картку стаціонарного хворого ОСОБА_7 у Жмеринській центральній районній лікарні.
У відповідності до висновків судово-медичної експертизи від 08.09.2007 року №80 (т.2 а.с.48), яка проведена згідно постанови слідчого від 07.08.2017 року (т.2 а.с.47) встановлено, що у потерпілого ОСОБА_7 згідно медичних документів мало місце неприникаюче колото-різана рана шиї зліва, без пошкодження органів шиї. Ця травма шиї виникла від одноразової дії предмету, який мав колюче-ріжучі властивості, яким міг бути клинок ножа, що мало місце 14.07.2017 року. Оскільки дане ушкодження на шиї ОСОБА_7 не є ушкодженням, що небезпечне для життя і не потягло за собою тривалий розлад здоров`я понад 21 доби, але спричинило короткочасний розлад здоров`я, тобто понад 6, але не більше 21 доби, то воно належить до легких тілесних ушкоджень.
Згідно висновку судово-психіатричної експертизи від 25.10.2021, призначеної ухвалою Жмеринського міськрайонного суду 29.07.2021 року, після внесення прокурором клопотання про зміну раніше пред`явленого обвинувачення, №126 (т.3 а.с.190-197) встановлено, що підозрюваний ОСОБА_3 позбавлений можливості усвідомлювати свої дії керувати ними в період інкримінованого йому діяння. Підпадає під дію ст.19 ч.2 КК України. В період часу, до якого відноситься скоєний ним злочин, ОСОБА_3 страждав на хронічне психічне захворювання у вигляді параноїдної шизофренії (Т20.0). В період часу, до якого відноситься скоєний ним злочин, ОСОБА_3 не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В теперішній час ОСОБА_3 страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді параноїдної шизофренії (Р20.0). ОСОБА_3 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторного примусового лікування за місцем свого проживання.
Вказані докази суд приймає до уваги, так як воні зібрані та представлені із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та містять відомості щодо обставин кримінального правопорушення.
Однак слід зазначити, що суд не приймає до уваги виновки судової біологічної експертизи від 25.09.2017 року №550 (т.2 а.с.25-33), яка проведена згідно постанови слідчого від 19.07.2017 року (т.2 а.с.23) та комплексної судової імунологічної та судової молекулярно-генетичної експертизи від 28.09.2017 року №72/551 (т.2 а.с.36-42), що проведена згідно постанови слідчого від 19.07.2017 року (т.2 а.с.34), оскільки встановлені ними відомості суто щодо генетичних ознак крові потерпілого ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_3 самі по собі або у сукупності з іншими доказами не доводять та не спростовують ознак винуватості у діях останнього з огляду на непридатність для подальшої ідентифікації виявлених на змиві з ручки вхідних дверей клітин з ядрами. Відтак дані докази судом визнаються неналежними.
З урахуванням наведеного судом встановлено, що вказаними діями ОСОБА_3 вчинено суспільно небезпечне діяння, що має ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесні ушкодження.
Виходячи з роз`яснень п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року №7 "Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування" примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має іншій психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів.
Згідно ч.2 ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Таким чином, з урахуванням встановлених в ході судового розгляду обставин, зокрема наведених вище висновків судово-психіатричної експертизи, які становлять передбачену законом сукупність підстав визначення ознак вчинення вказаного суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, підозрюваним ОСОБА_3 у стані неосудності (позбавлений можливості усвідомлювати свої дії і керувати ними в період інкримінованого йому діяння), та стану його психічного здоров`я, що до теперішнього часу страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді параноїдної шизофренії (F20.0), суд доходить висновку, що до ОСОБА_3 , як щодо психічно хворого, який вчинив в стані неосудності суспільно небезпечне діяння, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння, потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторного примусового лікування за місцем свого проживання у відповідності до положень ст.92, п.1 ч.1 ст.93, п.1 ч.1 та ч.2 ст.94 КК України , тому в даному конкретному випадку необхідно застосувати до підозрюваного ОСОБА_3 примусові заходи медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, як особи яка за станом свого психіатричного здоров`я не потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.
Речові докази: зіскоб речовини бурого кольору з поверхні хвіртки, змив з зовнішньої ручки вхідних дверей, змив речовини бурого кольору з підлоги коридору, чоловічу футболку чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору, зразки крові ОСОБА_7 , зразки крові ОСОБА_3 , які зберігаються у Жмеринському ВП ГУНП у Вінницькій області, підлягають знищенню.
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, слід віднести на рахунок держави.
Запобіжний захід стосовно підозрюваного ОСОБА_3 поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, скасувати.
Враховуючи викладене, керуючись ст.3,28 Конституції України, ст.19, 92, 93, 94, 125 КК України, ст. 369, 371-372, 503, 512, 513 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :
Клопотання задоволити частково.
Застосувати до ОСОБА_3 за вчинення ним суспільно небезпечного діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, примусові заходи медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, як особи яка за станом свого психіатричного здоров`я не потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.
Запобіжний захід застосований ОСОБА_3 поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, скасувати.
Речові докази: зіскоб речовини бурого кольору з поверхні хвіртки, змив з зовнішньої ручки вхідних дверей, змив речовини бурого кольору з підлоги коридору, чоловічу футболку чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору, зразки крові ОСОБА_7 , зразки крові ОСОБА_3 , які зберігаються у Жмеринському ВП ГУНП у Вінницькій області, - знищити.
Ухвала набуває законної сили після закінчення строку її оскарження, якщо не було подано апеляційну скаргу.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення, Вінницькому апеляційному суду через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області.

Суддя ОСОБА_1