ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/6950/21
Провадження № 1-кп/210/782/21

"02" грудня 2021 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторони та учасники кримінального провадження, які беруть участь у підготовчому судовому засіданні: прокурор Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 , захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг кримінальне провадження за обвинувальним актом щодо ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 307 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000047 від 10 вересня 2021 року,-

ВСТАНОВИВ:
На розгляд Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з Криворізької південної окружної прокуратури надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 307 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000047 від 10 вересня 2021 року, до якого долучені реєстр матеріалів досудового розслідування, розписка про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судових справ вищевказаний обвинувальний акт передано в провадження судді ОСОБА_1 .
В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив суд призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, оскільки при його направленні дотримані вимоги щодо підсудності, підстави для повернення обвинувального акту, закриття провадження у справі не вбачається.
Обвинувачений та його захисник, кожен окремо, підтримали позицію прокурора.
Суд, вислухавши позиції сторін кримінального провадження, приходить до наступних висновків.
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 10 вересня 2021 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000047 за обвинуваченням ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 307 КК України відповідає положенням статті 291 КПК України, підсудний Дзержинському районному суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, підстав для повернення його прокурору не вбачається. Також не вбачається підстав для застосування положень пункту 2 частини 3 статті 314 КПК України.
Враховуючи наведене, обвинувальний акт на підставі пункту 5 частини 3 статті 314 КПК України підлягає призначенню до судового розгляду.
Відповідно до частини 3 статті 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Прокурор у судовому засіданні звернувся з клопотанням про продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки, ризики які існували на момент обрання та продовження вказаного запобіжного заходу, не відпали.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 заперечував з приводу клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив змінити запобіжний захід на більш м`який.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку захисника.

Суд, вислухавши доводи учасників кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт, приходить до наступних висновків.

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 жовтня 2021 року відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком дії 05 грудня 2021 року.
Справа скерована до суду 01 грудня 2021 року, та прийнята судом до провадження.

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статті 177 КПК України.

Під час вирішення питання про доцільність продовження обвинуваченому строку дії міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги статті 29 Конституції України, статті 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування.

Врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності певної особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до вимог частини 1 статті 184 КПК України, під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого встановлено обгрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених у частині 1 статті 177 КПК України.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії» автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження чи зміну обвинуваченому запобіжного заходу, суд враховує те, що в даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 307 КК України , за який законом України про кримінальну відповідальність передбачене позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.
Також суд враховує, особу обвинуваченого, а саме те, що останній не працевлаштований, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, пов`язаного із незаконним обігом наркотичних засобів конспіративним шляхом.

Судом встановлено, що станом на 01 грудня 2021 року наявні ризики, передбачені пунктами 1, 2, 3,5 статті 177 КПК України, на які посилається прокурор у клопотанні, і які не зменшились з часу обрання запобіжного заходу, що не дає достатніх правових підстав суду для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт чи інший, більш м"який запобіжний захід.

Суд зазначає, що ризик втечі обвинуваченого не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись із посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня. Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Крім того, існують ризи впливу на свідків у кримінальному провадженні, ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування або суду, а так само і відсутність міцних соціальних зв`язків.

Обставинами, які підтверджують зазначені ризики є те, що ОСОБА_4 , знаходячись на свободі, буде мати можливість продовжувати свою злочинну діяльність. Крім того, ОСОБА_4 офіційно не працює, тобто не має засобів для існування, не одружений, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків. Тому враховуючи його особистість, тяжкість вчиненого ним злочину, усвідомлюючи неминучість покарання у разі визнання його винним, обвинувачений може переховуватись від суду.

Альтернативні запобіжні заходи, враховуючи наведене, на думку суду не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та не зможуть запобігти вище переліченим ризикам у даному кримінальному провадженні.

Наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Суд враховує, що тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні тяжкого злочину сукупності з іншими обставинами та ризиками збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Таким чином, з урахуванням встановлених обставин суд вважає, що запобігти ризикам, визначених у пунктах 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК - переховуватися від суду; незаконно впливати на свідка у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується , - можливо лише шляхом продовження застосування обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк, що не перевищує двох місяців, тобто до 31 січня 2022 року.
Керуючись ст.ст. 177, 183, 199, 314-316, 291, 370, ч. 2 ст. 376 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 307 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000047 від 10 вересня 2021 року, у відкритому судовому засіданні, яке відбудеться у приміщенні суду в залі судових засідань № 309 за адресою: м. Кривий Ріг, пр. Миру, 24, (третій поверх) 09 грудня 2021 року об 12 годині 45 хвилин.
Про місце, день та час проведення судового засідання повідомити прокурора, обвинуваченого та його захисника.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місяці, тобто до 31 січня 2022 року включно.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Копію ухвали направити до Державної установи "Криворізька установа виконання покарань № 3", для виконання, вручити обвинуваченим, прокурору, захисникам.

Ухвала суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошення 06 грудня 2021 року об 13 год. 10хв. в залі судового засідання № 309 Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області (м. Кривий Ріг, пр-т Миру 24, третій поверх).

Суддя: ОСОБА_1