Справа № 355/446/21 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/3790/2021 Доповідач у ІІ інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 жовтня 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду
кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_8 , захисника обвинуваченого ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_11 , захисника обвинуваченого ОСОБА_12 - адвоката ОСОБА_7 на ухвали Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 13 серпня 2021 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , в рамках кримінального провадження №0001099 від 30.11.2020,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалами Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 13 серпня 2021 року, в рамках кримінального провадження №0001099 від 30.11.2020, обрано відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 12 жовтня 2021 року, обрано відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 12 жовтня 2021 року, обрано відносно ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 12 жовтня 2021 року.

Такі рішення суд мотивував тим, що прокурором доведено наявність достатніх підстав, вважати, що існує ризик переховування від суду, з огляду на тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим, у випадку доведеності їхньої винуватості; впливати на потерпілих та свідків, оскільки розгляд справи по суті не розпочато і ці особи не були допитані судом.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції захисник обвинуваченого ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 13 серпня 2021 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 та постановити нову ухвалу, якою застосувати до обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 . Звільнити ОСОБА_9 з під варти у залі суду.
В обґрунтування апеляційної скарги захисник зазначає, що обставини викладені в судовому рішенні не відображають об`єктивні обставини, що були проаналізовані стороною захисту під час розгляду клопотання та свідчать про неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження. Суд не звернув увагу на відсутність доказів, якими сторона обвинувачення нібито доводить обґрунтованість підозри та наявність ризиків.
Апелянт вважає, що ризики, зазначені в оскарженій ухвалі є формальні та потенційні, тобто такі, які не були виявлені, але умови їх виникнення можуть існувати, базуються виключно на припущеннях, а тому не можуть бути підставами для обрання відносно ОСОБА_9 найсуворішого запобіжного заходу - тримання під вартою. Крім того, судом не враховані обставини, визначені ст.178 КПК України.
Також захисник ОСОБА_8 зазначає, що обвинувачений ОСОБА_9 має родину в Україні, сталі соціальні зв`язки, постійне місце проживання та реєстрації, освітньо-кваліфікаційний рівень молодшого спеціаліста, за місцем проживання характеризується позитивно, при цьому в нього відсутнє будь-яке майно за кордоном та закордонний паспорт, раніше не судимий, не був у місцях позбавлення волі і виправних установах. З моменту затримання, пред`явлення підозри, вручення обвинувального акту і до моменту розгляду даного клопотання, даних про те, що ОСОБА_9 перешкоджав кримінальному провадженню стороною обвинувачення не надано.
Стверджує, що застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту буде достатнім для досягнення мети, визначеного КПК України, а також забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.
Крім того, на думку захисника, наявні у кримінальному провадженні матеріали свідчать про сумніви щодо вагомості доказів та обґрунтованості пред`явленого ОСОБА_9 обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187 КК України.
Отже, приймаючи до уваги мету та підстави застосування запобіжного заходу, особу обвинуваченого, враховуючи практику ЄСПЛ, апелянт вважає, що на даний час виконання обвинуваченимОСОБА_9 процесуальних обов`язків та запобігання ризиків, передбачених ст.177 КПК України можливе без застосування до нього такого суворого запобіжного заходу як тримання під вартою.

В свою чергу, не погоджуючись ухвалою суду першої інстанції захисник обвинуваченого ОСОБА_10 - адвокат ОСОБА_11 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 13 серпня 2021 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 та постановити нову ухвалу, якою застосувати до обвинуваченого ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 .

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, внаслідок неповноти судового розгляду та з невідповідністю висновкам, викладеним в ухвалі, фактичним обставинам справи у зв`язку з відсутністю доказів.
Апелянт зазначає, що у клопотанні прокурора фактично відсутня обґрунтована підозра у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_10 інкримінованих кримінальних правопорушень. Прокурор у клопотанні не вказує на конкретні дії ОСОБА_10 , не встановив об`єктивну сторону складу кримінального правопорушення, яке необхідно кваліфікувати саме як вчинення ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ст.257 КК України. Також у формулюванні обвинувачення та викладі фактичних обставин вчинення ОСОБА_10 кримінального правопорушення, за ч.4 ст.187 КК України, неможливо встановити, які саме дії вчинялися безпосередньо обвинуваченим ОСОБА_10 під час здійснення 07.12.2020 розбійного нападу на потерпілого. Неконкретне обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_10 , призводить до порушення його права на захист та позбавляє суд можливості роз`яснити йому суть обвинувачення, що в свою чергу гарантує обвинуваченому право захиститися від чітко сформованих інкримінованих обставин вчинення злочину та залежно від цього обрати певну лінію захисту.
Враховуючи недоліки клопотання прокурора, можна дійти висновку про недоведеність стороною обвинувачення факту наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_10 кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ст.257, ч.1 ст.263 КК України.
Також апелянт зазначає, що стороною обвинувачення не доведено, та не підтверджено матеріалами кримінального провадження наявність ризиків, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Апелянт звертає увагу на те, що прокурором не було надано суду першої інстанції фактів про особу обвинуваченого ОСОБА_10 із сукупного аналізу, яких можна було зробити уявлення про те, настільки є реальною вірогідність недобросовісної поведінки ОСОБА_10 щодо його намірів ухилятися від суду, або переховуватися в інших країна.
Захисник вказує, що обвинувачений ОСОБА_10 раніше не судимий, має постійне місце проживання, де проживає зі своєю нареченою та її родиною, за роки приживання він проявив себе виключно з позитивної сторони, є доброзичливою та привітною людиною, уникає конфліктних ситуацій та завжди готовий допомогти іншим в скрутній ситуації.
Щодо ризику впливу на свідків прокурором не конкретизовано, які це свідки і яким чином обвинувачений може на них впливати. Прокурором не було долучено до свого клопотання доказів того, що ОСОБА_10 погрожував чи в будь-який інший спосіб впливав на свідків, потерпілих чи інших учасників даного кримінального провадження.
Крім того, прокурором не доведено, чому менш жорсткі, ніж тримання під вартою, запобіжні заходи не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_10 .
Захисник стверджує, що обвинувачений ОСОБА_10 більше 8 місяців перебуває під вартою, що цілком достатньо для формування розуміння необхідності дотримуватися обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України та належної процесуальної поведінки під час подальшого розгляду даної справи, у випадку обрання щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, цілодобового домашнього арешту, що в повній мірі відповідатиме загальним засадам кримінального провадження, національному законодавству України, та практиці ЄСПЛ.

В свою чергу, не погоджуючись ухвалою суду першої інстанції захисник обвинуваченого ОСОБА_12 - адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 13 серпня 2021 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_12 та постановити нову ухвалу, якою застосувати до обвинуваченого ОСОБА_12 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_3 .
В обґрунтування апеляційної скарги захисник зазначає, що ухвала прийнята з невідповідністю висновкам, викладеним в ухвалі, фактичним обставинам кримінального провадження.
Апелянт звертає увагу на те, що у даному кримінальному провадженні взагалі відсутні будь-які докази вчинення обвинуваченим ОСОБА_12 інкримінованих йому злочинів.
Ухвала суду першої інстанції не містить посилань на докази, вчинення ОСОБА_12 активних дій, спрямованих на досягнення будь-яких злочинних результатів, не наведено обставин, які б свідчили, що заявлені ризики не зменшились або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання під вартою, не обґрунтовано чому менш жорсткі ніж тримання під ватрою, запобіжні заходи не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки ОСОБА_12 .
Крім того, наведені в оскаржуваній ухвалі висновки суду першої інстанції щодо наявності ризику у вигляді впливу на свідків та потерпілих та ризик переховуватися від суду ґрунтується виключно на припущеннях суду.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , які підтримали апеляційні скарги в повному обсязі та просили їх задовольнити,
пояснення прокурора ОСОБА_13 , який заперечував проти задоволення апеляційних скарг,
перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України встановлено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції, для прийняття законного й обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст.178, 199 КПК України та практики ЄСПЛ, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Згідно зі ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Ухвалюючи рішення про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд першої інстанції повинен врахувати наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити всі обставини, у тому числі, передбачені ст.178 КПК України.
На переконання колегії суддів, судом першої інстанції дотримані зазначені вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання такого запобіжного заходу, при цьому в ухвалах докладно наведені мотиви, з яких було прийнято відповідне рішення.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, 13 серпня 2021 року Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області розглянуті клопотання прокурора про обрання обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Судом заслухано пояснення сторін обвинувачення та захисту, враховано конкретні обставини справи, тяжкість обвинувачення.
Так, при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції надав належної оцінки тому, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187 КК України, ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_12 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.2 ст.345 КК України, які, зокрема, за ст.257 КК України та ч.4 ст.187 КК України у відповідності до положень ст.12 КК України є особливо тяжкими злочинами. Врахувавши тяжкість кримінальних правопорушень, та покарання, яке загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винуватими, відсутність даних про неможливість перебування під вартою, належних гарантій, які б переважали ризики, передбачені ст.177 КПК України, зокрема можливість обвинувачених незаконно впливати на потерпілих, свідків в цьому кримінальному провадженні, вчиняти інші кримінальні правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що запобігти встановленим ризикам можливо лише шляхом застосування щодо обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, необхідно зважити і на характер висунутого ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 обвинувачення, що має високий ступінь суспільної небезпеки, наявність якої потребує забезпечення не лише їх прав, але й високих стандартів охорони загальносуспільних інтересів
Також, колегія суддів зазначає, що на даний час відсутні стримуючі чинники, які могли у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення обвинуваченими дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання, гарантували б запобігання встановленим ризикам без застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Застосування більш м`якого запобіжного заходу, на переконання колегії суддів, не забезпечить виконання обвинуваченими ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 покладених на них процесуальних обов`язків. Відтак, підстав для застосування до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу, а саме - домашнього арешту, що є змістом апеляційних вимог захисників, принаймні на цій стадії судового розгляду, колегія суддів не вбачає.
На підставі наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з рішенням суду щодо необхідності задоволення клопотань прокурора, оскільки він довів обставини, які виправдовують подальше обмеження права обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 перебувати на волі. Таке судове рішення не суперечить вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Доводи апеляційних скарг захисників не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та є такими, що не впливають на правильність ухвалених судом першої інстанції рішень.
Будь-яких істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які були б підставами для скасування чи зміни судових рішення, колегією суддів не встановлено.
На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для скасування ухвал Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 13 серпня 2021 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , в рамках кримінального провадження №0001099 від 30.11.2020, та зміни обвинуваченим запобіжного заходу, а тому апеляційні скарги захисників обвинувачених слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 176-178, 183, 194, 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_11 залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_12 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвали Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 13 серпня 2021 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , в рамках кримінального провадження №0001099 від 30.11.2020 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня оголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ____________________ ___________________ _____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4