Справа № 761/1364/22
Провадження № 1-кс/761/1414/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2022 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві

скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання повідомлення про кримінальне правопорушення,

ВСТАНОВИВ :

30 грудня 2021 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва зі скаргою на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання повідомлення про кримінальне правопорушення. Вказана скарга надійшла на адресу суду, через поштове відправлення, 14 січня 2022 року.
В обґрунтування скарги ОСОБА_3 зазначає, що 17 грудня 2021 року ним до Державного бюро розслідувань, через поштове відправлення, було направлено повідомлення від 16 грудня 2021 року про вчинення працівниками Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України. Вказане повідомлення одержане уповноваженою особою Державного бюро розслідувань, 20 грудня 2021 року, проте, в порушення ст.214 КПК України, відомості за вказаним повідомленням до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено не було.
У зв`язку з викладеним ОСОБА_3 просить зобов`язати уповноважених осіб Державного бюро розслідувань внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за його повідомленням про вчинення кримінального правопорушення від 16 грудня 2021 року, розпочати досудове розслідування.
Заявник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про дату, час, місце судового засідання повідомлявся належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомив.
З врахуванням того, що для розгляду вказаної категорії скарг встановлено скорочені терміни, а особа, яка подала скаргу до суду не з`являлась, тому з метою дотримання вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, слідчий суддя вважає за доцільне розглянути скаргу у відсутність заявника ОСОБА_3 .
Уповноважений слідчий Державного бюро розслідувань в судове засідання не з`явився, про день, час, місце розгляду скарги повідомлений належним чином, причини неявки невідомі.
Відповідно до вимог ч.3 ст.306 КПК України слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності уповноваженого слідчого Державного бюро розслідувань.
Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Слідчим суддею встановлено, 17 грудня 2021 року ОСОБА_3 до Державного бюро розслідувань було направлено повідомлення від 16 грудня 2021 року про вчинення працівниками Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України. Вказане повідомлення одержане уповноваженою особою Державного бюро розслідувань, 20 грудня 2021 року, проте, в порушення ст.214 КПК України, відомості за вказаним повідомленням до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено не було.
Згідно з ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь - якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Вимогами ч.5 ст.214 КПК України передбачено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань, серед іншого, вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.
Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому відомості, які вказують на ознаки складу злочину, кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
До ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.
Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про порядок ведення ЄРДР (затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 06 квітня 2016 №139). Згідно з п.1 глави 2 розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України.
Відповідно до висновку зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Дослідивши зміст долученого до скарги повідомлення про вчинення, на думку ОСОБА_3 , про вчинення працівниками Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України, слідчий суддя дійшов висновку, що вона не містить конкретних обставин, що можуть свідчити про вчинення працівниками Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України.
Фактично, у наведеному повідомленні ОСОБА_3 висловлює свою незгоду з процесуальними рішеннями працівників Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області при проведенні досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000622 від 20 липня 2019 року.
Вирішення вказаних питань у спосіб, запропонований скаржником, шляхом внесення відомостей до ЄРДР та початку окремого кримінального провадження, на переконання слідчого судді, вочевидь суперечить загальним засадам та завданням кримінального провадження.
За таких обставин, скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, є необґрунтованою та в її задоволенні слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.303, 306, 307, 309, 372, 376, 532 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ :
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання повідомлення про кримінальне правопорушення - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1