Єдиний унікальний номер 448/1017/20
Провадження № 1-кп/448/64/21
В И Р О К
Іменем України

10.12.2021 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні залу суду в м.Мостиська кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000052 від 12.06.2020 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львів, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, РНОКПП: НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.307, ч.2 ст.15, ч.3 ст.305 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

Судом визнано доведеним, що обвинувачений ОСОБА_3 умисно, діючи в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори», маючи на меті вчинення тривалої злочинної діяльності та отримання значних кримінальних прибутків за рахунок систематичного збуту наркотичних засобів та психотропних речовин, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, на початку червня 2020 року, але не пізніше 16 год. 10 хв. 16.06.2020, за невстановлених слідством обставин незаконно придбав з метою збуту у невстановленої досудовим розслідуванням особи: таблетки червоного, жовтого та синього кольорів загальною масою 7,4024 г, із вмістом особливо небезпечної психотропної речовини МДМА (3,4-метилендіоксиметамфетамін), масою 5,1462 г; фрагменти паперу (марки) масою 0,2949 г із вмістом особливо небезпечної психотропної речовини 25В-NBOMe масою 0,0058 г, а також слідами особливо небезпечних психотропних речовин 25D-NBOMe, 25N-NBOMe; подрібнену речовину рослинного походження вагою 9,25 г із вмістом особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу вагою 5,27 г.

При цьому, вказані вище психотропні речовини та наркотичні засоби обвинувачений ОСОБА_3 незаконно зберігав з метою подальшого збуту до 16 год. 10 хв. 16.06.2020 року за місцем проживання у квартирі АДРЕСА_3 .

В подальшому, у період часу з 16 год. 16 хв. по 16 год. 23 хв. 16.06.2020 року обвинувачений ОСОБА_3 , продовжуючи реалізацію власного злочинного умислу, спрямованого на систематичний збут наркотичних засобів та психотропних речовин, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , збув громадянину України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таблетки червоного, жовтого та синього кольорів загальною масою 7,4024 г, із вмістом особливо небезпечної психотропної речовини МДМА (3,4-метилендіоксиметамфетамін) загальною масою 5,1462 г; фрагменти паперу (марки) масою 0,2949 г, із вмістом особливо небезпечної психотропної речовини 25В-NBOMe масою 0,0058 г, а також слідами особливо небезпечних психотропних речовин 25D-NBOMe, 25N-NBOMe; подрібнену речовину рослинного походження вагою 9,25 г із вмістом особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу вагою 5,27 г, за що одержав від останнього грошові кошти у сумі 8000 грн. як оплату за продаж вказаних вище наркотичних засобів та психотропних речовин.

Таким чином, ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та збуті психотропних речовин у великих розмірах та особливо небезпечних наркотичних засобів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України

Він же, обвинувачений ОСОБА_3 , повторно, діючи із корисливих мотивів та продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на збут наркотичних засобів та психотропних речовин, у період часу з 16 год. 23 хв. 16.06.2020 року по 15 год. 32 хв. 22.06.2020 рік, за невстановлених слідством обставин незаконно придбав з метою збуту у невстановленої досудовим розслідуванням особи порошкоподібну речовину білого кольору з рожевим відтінком масою брутто 10,8г із вмістом психотропної речовини амфетамін масою 5,650г, яку незаконно зберігав з метою збуту за місцем свого проживання у квартирі АДРЕСА_3 .

Надалі, у період часу з 15 год. 32 хв. по 15 год. 39 хв. 22.06.2020 року, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , обвинувачений ОСОБА_3 збув громадянину України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , порошкоподібну речовину білого кольору з рожевим відтінком масою брутто 10,8г із вмістом психотропної речовини амфетамін масою 5,650г, за що одержав від останнього грошові кошти у сумі 3000 грн., як оплату за продаж вказаної вище психотропної речовини.

Таким чином, ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та збуті особливо небезпечних психотропних речовин у великих розмірах, вчинених повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України

Окрім цього, обвинувачений ОСОБА_3 , умисно повторно, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори», усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, із корисливих мотивів, на виконання власного злочинного умислу, спрямованого на систематичний збут наркотичних засобів та психотропних речовин, на початку червня 2020 року, але не пізніше 11год. 00 хв. 04.07.2020р., за невстановлених слідством обставин незаконно придбав з метою збуту у невстановленої досудовим розслідуванням особи: фрагменти паперу (марки) масою 3,7518г із вмістом особливо небезпечної психотропної речовини 25В-NBOMe масою 0,0200г, а також слідами особливо небезпечних психотропних речовин 25D-NBOMe, 25N-NBOMe; порошкоподібну речовину бежевого кольору загальною масою брутто 60,5678г із вмістом психотропної речовини амфетамін масою 17,1883 г; подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору вагою 5,58г із вмістом особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу вагою 4,89г; речовину темно-коричневого кольору із вмістом особливо небезпечного наркотичного засобу - екстракту канабісу масою 0,1709г; речовину жовтого кольору із вмістом особливо небезпечної психотропної речовини МДМА масою 0,0110г.

В подальшому, вказані вище психотропні речовини та наркотичні засоби останній незаконно зберігав з метою подальшого збуту за місцем проживання у квартирі АДРЕСА_3 до 04.07.2020р., тобто до їх вилучення під час проведення обшуку слідчими слідчого відділу УСБ України у Львівській області.

Таким чином, ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин в особливо великих розмірах та особливо небезпечних наркотичних засобів, вчинених повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

Він же, обвинувачений ОСОБА_3 , умисно, повторно, діючи в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори», усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, маючи на меті вчинення тривалої злочинної діяльності та отримання значних кримінальних прибутків за рахунок систематичного збуту наркотичних засобів та психотропних речовин, на виконання власного злочинного умислу, у період часу з 15 год. 32 хв. по 15 год. 39 хв. 22.06.2020р., перебуваючи за місцем власного проживання за адресою: АДРЕСА_3 , запропонував громадянину ОСОБА_6 , забезпечити його фінансуванням для вчинення вказаних вище злочинних дій, пов`язаних із незаконним придбанням, зберіганням та переміщенням з метою подальшого збуту на території Республіки Польща психотропних речовин амфетамінового ряду.

При цьому, ОСОБА_6 , діючи з метою перевірки злочинних намірів ОСОБА_3 щодо незаконного придбання, зберігання та переміщення з метою подальшого збуту на території Республіки Польща психотропних речовин амфетамінового ряду, вимушений був погодитись на указану протиправну пропозицію.

В подальшому, у період часу з 16 год. 27 хв. по 16 год. 29 хв. 24.06.2020р., перебуваючи біля ТЦ «Форум Львів», що за адресою: м.Львів, вул.Під Дубом, 7-Б, обвинувачений ОСОБА_3 одержав від ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 102000 грн. з метою їх подальшого переказу та конвертації через крипто біржу як оплату за незаконне придбання психотропних речовин амфетамінового ряду.

Після цього, приблизно о 16 год. 35 хв. 24.06.2020р., перебуваючи у відділенні АТ «Акцент?Банк» за адресою: м.Львів, вул.Під Дубом, 4, обвинувачений ОСОБА_3 , діючи на виконання власного злочинного умислу, із корисливих мотивів, здійснив грошовий переказ попередньо одержаних від ОСОБА_6 грошових коштів у сумі 102 000 грн. на банківський рахунок «Monobank» АТ «Universalbank» за № НОМЕР_2 , який належав його знайомому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою подальшої їх конвертації та відправлення через біржу криптоактивів як оплату за незаконне придбання психотропних речовин амфетамінового ряду.

В подальшому, 25.06.2020р. у період часу з 09 год. 13 хв. по 09 год. 19 хв. обвинувачений ОСОБА_3 , діючи на виконання власного злочинного умислу, спрямованого на оплату вартості психотропних речовин амфетамінового ряду, які останній мав намір незаконно придбати, зберігати та переміщати з метою подальшого їх збуту, здійснив чотири грошових перекази на суму 29 440 грн., 29 440 грн., 29 440 грн. та 8 125,44 грн. відповідно, з карткового рахунку «Monobank» АТ «Universalbank» за № НОМЕР_2 , який належав його знайомому ОСОБА_7 , на акаунт публічної біржі криптоактивів «kuna.io» ІНФОРМАЦІЯ_4 із електронним гаманцем № НОМЕР_3 , який перебуває у користуванні ОСОБА_3 . При цьому, після сплати всіх супутніх платежів та комісій, остаточна сума переказу на електронний гаманець № НОМЕР_3 становила 95000,00 грн. Решту грошових коштів, наданих ОСОБА_6 обвинуваченому ОСОБА_3 для перевірки злочинних намірів останнього щодо незаконного придбання, зберігання та переміщення психотропних речовин амфетамінового ряду, останній використав на власний розсуд.

Того ж дня, у період часу з 09 год. 19 хв. по 10 год. 53 хв. ОСОБА_3 , конвертував у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб через можливості публічної біржі криптоактивів «kuna.io» попередньо зараховані грошові кошти у сумі 95000,00 грн. у криптовалюту біткоін (BTC) на загальну суму 0,37448718 BTC.

В подальшому, о 10 год. 53 хв. 25.06.2020 року обвинувачений ОСОБА_3 , діючи із корисливих мотивів та на виконання власного злочинного умислу, спрямованого на оплату за придбання психотропних речовин амфетамінового ряду для їх подальшого незаконного зберігання та переміщення, переказав із власного електронного гаманця № НОМЕР_3 публічної біржі криптоактивів «kuna.io» попередньо конвертовані грошові кошти на загальну суму 0,37448718 BTC на електронний гаманець № НОМЕР_4 , який перебуває у користуванні невстановленої досудовим розслідуванням особи.

Після цього, у період часу з 10 год. 53 хв. 25.06.2020 року по 11 год. 00 хв. 04.07.2020 року обвинувачений ОСОБА_3 , діючи на виконання власної злочинної мети, із корисливих мотивів, керуючись прямим умислом, отримав від невстановленої досудовим розслідуванням особи попередньо придбані за 0,37448718 BTC психотропні речовини: порошкоподібну речовину рожевого кольору загальною масою брутто 190,10 г із вмістом психотропної речовини амфетамін масою 60,3698г; порошкоподібну речовину рожевого та бежевого кольорів загальною масою брутто 518,00г із вмістом психотропної речовини амфетамін масою 158,7067 г; порошкоподібну речовину рожевого кольору загальною масою брутто 303,90 г із вмістом психотропної речовини амфетамін масою 67,5415 г; загальною масою амфетаміну 286,618 г, а також таблетки жовтого кольору загальною масою брутто 152 г із вмістом особливо небезпечної психотропної речовини МДМА (3,4-метилендіоксиметамфетамін) масою 58,1234 г, які незаконно зберігав за місцем проживання у квартирі АДРЕСА_3 .

У той же період, але не пізніше 11 год. 08 хв. 04.07.2020р. обвинувачений ОСОБА_3 , керуючись корисливим мотивом та діючи із прямим умислом, спрямованим на незаконне переміщення особливо небезпечних психотропних речовин в особливо великих розмірах, приховав попередньо придбану порошкоподібну речовину рожевого кольору загальною масою брутто 190,10г із вмістом психотропної речовини амфетамін масою 60,3698г; порошкоподібну речовину рожевого та бежевого кольорів загальною масою брутто 518,00г із вмістом психотропної речовини амфетамін масою 158,7067г; порошкоподібну речовину рожевого кольору загальною масою брутто 303,90 г із вмістом психотропної речовини амфетамін масою 67,5415 г; таблетки жовтого кольору загальною масою брутто 152 г із вмістом особливо небезпечної психотропної речовини МДМА (3,4-метилендіоксиметамфетамін) масою 58,1234 г, під підкладкою власної нижньої білизни (трусів).

У подальшому, в період з 11 год. 08 хв. до 12 год. 30 хв. 04.07.2020 року, обвинувачений ОСОБА_3 , керуючись корисливим мотивом та діючи на виконання власного злочинного умислу, попередньо одягнувши на себе нижню білизну (труси) із прихованими у ній вищезазначеними психотропними речовинами, незаконно перевіз їх з метою збуту та незаконного переміщення через митний кордон України до пункту пропуску через державний кордон України «Шегині», який знаходиться на території Шегинської сільської ради Мостиського району Львівської області.

У подальшому, 13 год. 00 хв. 04.07.2020 працівниками Галицької митниці Держмитслужби під підкладкою текстильної нижньої білизни (трусів) обвинуваченого ОСОБА_3 було виявлено та вилучено вказані вище попередньо придбані речовини.

Таким чином, ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин в особливо великих розмірах, вчинених повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

Окрім цього, обвинувачений ОСОБА_3 , 04.07.2020 о 13 год. 00 хв., керуючись корисливим мотивом та діючи із прямим умислом, спрямованим на незаконне переміщення через митний кордон України особливо небезпечних психотропних речовин в особливо великих розмірах, незаконно, контрабандним способом, з приховуванням від митного контролю, із застосуванням засобів, що утруднюють виявлення, прямуючи через державний кордон України пішохідним переходом міжнародного автомобільного пункту пропуску «Шегині» Галицької митниці Держмитслужби, який знаходиться на території Шегинської сільської ради Мостиського району Львівської області, намагався перемістити через митний кордон України під підкладкою одягненої на собі власної нижньої білизни (трусів) попередньо незаконно придбані з метою збуту порошкоподібну речовину рожевого кольору загальною масою брутто 190,10 г із вмістом психотропної речовини амфетамін масою 60,3698 г; порошкоподібну речовину рожевого та бежевого кольорів загальною масою брутто 518,00 г із вмістом психотропної речовини амфетамін масою 158,7067 г; порошкоподібну речовину рожевого кольору загальною масою брутто 303,90 г із вмістом психотропної речовини амфетамін масою 67,5415 г; таблетки жовтого кольору загальною масою брутто 152 г із вмістом особливо небезпечної психотропної речовини МДМА (3,4-метилендіоксиметамфетамін) масою 58,1234 г.

Однак, свого умислу на незаконне переміщення через митний кордон України особливо небезпечних психотропних речовин в особливо великих розмірах обвинувачений ОСОБА_3 до кінця не довів, оскільки вказані психотропні речовини були виявлені працівниками Галицької митниці Держмитслужби під час митного контролю.

При цьому, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, який не був доведений до кінця з причин, які не залежали від його волі.

Таким чином, ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні закінченого замаху на контрабанду особливо небезпечних психотропних речовин в особливо великих розмірах, тобто у їх переміщенні через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.305 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю та підтвердив обставини, що наведені у обвинувальному акті і оголошені прокурором. Пояснив, що дійсно 16.06.2020р. через телеграм канал незаконно придбав з метою збуту наркотичні засоби: таблетки червоного, жовтого та синього кольорів загальною масою 7,4024 г, фрагменти паперу (марки) масою 0,2949 г; подрібнену речовину рослинного походження вагою 9,25 г із вмістом особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу вагою 5,27г, які в подальшому зберігав за місцем свого фактичного проживання у квартирі АДРЕСА_3 . В подальшому, а саме в цей же день 16.06.2020 року, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , збув такі ОСОБА_6 , за що одержав від останнього грошові кошти у сумі 8000 грн. Стверджує, що в подальшому він зідзвонювався з ОСОБА_6 , якому повідомив, що має в наявності психотропну речовину вагою 10,8г., яку придбав у період з 16.06.2020 року по 22.06.2020 рік та яку незаконно зберігав з метою збуту за місцем свого проживання у квартирі АДРЕСА_3 . Так, 22.06.2020р. повторно збув ОСОБА_6 вищевказану психотропну речовину, за що отримав грошові кошти в сумі 3000 гривень. Вказав, що товар надходив йому посилкою «Новою поштою» на вигадане ним ім`я та телефон і такий ним куплявся через телеграм канал. Ствердив, що під час обшуку у нього було вилучено вказані таблетки із вмістом наркотичних речовин, марки та канабіс. Крім цього зазначив, що маючи на меті отримання прибутку, запропонував ОСОБА_6 надати йому кошти для придбання наркотичних засобів та психотропних речовин, які в подальшому мав намір незаконно перемістити через митний кордон України з метою збуту. Так, останній на вказану пропозицію погодився та надав йому (обвинуваченому) грошові кошти в сумі 102000гривень, які він (обвинувачений) переказав на банківський рахунок «Monobank», що належав його знайомому ОСОБА_7 . Згодом, здійснив чотири грошових перекази на суму 29 440 грн., 29 440 грн., 29 440 грн. та 8 125,44 грн. із даного рахунку на акаунт публічної біржі криптоактивів «kuna.io», де має свій електронний гаманець. При цьому, після сплати всіх супутніх платежів та комісій, остаточна сума переказу на електронний гаманець становила 95000,00 грн. У період часу з 25.06.2020 року по 04.07.2020 рік він придбав на вищевказану суму коштів наркотичні засоби та психотропні речовини, які незаконно зберігав за місцем проживання у квартирі АДРЕСА_3 та в подальшому з метою збуту та незаконного переміщення таких через державний кордон України, перевіз їх до пункту пропуску через державний кордон України «Шегині». Підтвердив, що дійсно він (обвинувачений ОСОБА_3 ) 04.07.2020 року о 13 год. 00 хв., прибувши у пункт пропуску через державний кордон України «Шегині», намагався незаконно перемістити через такий з метою збуту, придбані ним психотропні речовини, приховавши такі у своїй нижній білизні, однак вказані психотропні речовини були виявлені працівниками Галицької митниці Держмитслужби під час митного контролю. У вчиненому щиро розкаюється, шкодує про вчинене, за період ізоляції усвідомив наслідки своїх дій та зробив відповідні висновки, просить суд врахувати його молодий вік, а також те, що дані злочини вчинив у зв`язку з важким сімейним і матеріальним становищем та просить суд не застосовувати щодо нього суворої міри покарання.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчинених кримінальних правопорушеннях визнав повністю, він та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини, викладені в обвинувальному акті, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі відносно тих обставин, які ніким не оспорюються.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації №6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, відповідно до яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

За змістом ст.62 Конституції України під час розгляду кримінальних проваджень суд має суворо додержуватись принцип презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з вимогами ст.91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Обов`язок доказування зазначених обставин покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК випадках, - на потерпілого.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частиною 5 ст.9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у п.65 справи «Коробов проти України» (заява №39598/03, остаточне рішення від 21.10.2011) зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n.161, Series А заява №25). Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у суду щодо правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Жодних розумних сумнівів щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому злочинів у суду немає та будь-які належні, допустимі і достовірні докази на спростування вищевказаного - відсутні, жодних клопотань з цього приводу стороною захисту не заявлялося.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд знаходить винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведеною у вчиненні кримінальних правопорушень та вважає, що його дії вірно кваліфіковано за ч.2 ст.307 КК України, оскільки він незаконно придбав, зберігав з метою збуту та збував психотропні речовини у великих розмірах та особливо небезпечних наркотичних засобів, а також незаконно придбав, зберігав з метою збуту та збував особливо небезпечні психотропні речовини у великих розмірах, вчинені повторно; за ч.3 ст.307 КК України, оскільки він незаконно придбав та зберігав з метою збуту особливо небезпечні психотропні речовини в особливо великих розмірах та особливо небезпечні наркотичні засоби, вчинені повторно, а також він незаконно придбав, зберігав та перевозив з метою збуту особливо небезпечні психотропні речовини в особливо великих розмірах, вчинені повторно. Вірно кваліфіковані дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.2 ст.15, ч.3 ст.305 КК України, оскільки він вчинив закінчений замах на контрабанду особливо небезпечних психотропних речовин у особливо великих розмірах.

Згідно ч.6 ст.368 КПК України, обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у своїй постанові від 01.02.2018 у справі №634/609/15-к (провадження 51-658км17) визначив поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, яка за визначенням охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (статті 66, 67 КК України) визначенні «інших обставин справи», можливості виправлення засудженого без відбування покарання, що має значення для застосування ст.75 КК України тощо; індивідуалізація покарання - конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, у відповідності до вимог ст.65 КК України, враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Визначаючи ступінь небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема характеру вчинених дій, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Відповідно до роз`яснень п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року із змінами та доповненнями "Про практику призначення судами кримінального покарання", досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, які згідно ст.12 КК України є тяжкими та особливо тяжкими злочинами.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до вимог ст.66 КК України судом визнаються: щире каяття та повне і беззастережне визнання вини обвинуваченим.

Підхід для визнання вказаної обставини такою, що пом`якшує покарання не повинен бути формальним, у кожному випадку обставини на підтвердження їх наявності мають підлягати ретельній перевірці на відповідність фактичним обставинам справи.

Так, щире каяття означає, що особа визнає свою вину за усіма пунктами висунутого проти неї обвинувачення, дає правдиві свідчення, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, співчуває потерпілому, демонструє готовність понести заслужене покарання. Будучи внутрішнім, морально-психічним процесом у свідомості особи, яка вчинила злочин, щире каяття підлягає встановленню у кожному конкретному випадку з урахуванням посткримінальної поведінки винного, правдивості його свідчень під час досудового слідства і розгляду справи у суді тощо.

При вирішенні питання, чи є розкаяння винного щирим, суд повинен керуватися як суб`єктивним, внутрішнім переконанням, так і доказами, наявними в матеріалах справи.

Також, розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження (постанова ККС ВС від 22.03.2018 р. у справі №759/7784/15-к).

Таким чином, суд, приймаючи зазначене, вважає, що за даним кримінальним провадженням обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся та жаліє про вчинене, дав правдиві свідчення, за період ізоляції усвідомив та негативно оцінює свої дії.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до вимог ст.67 КК України судом не встановлено.

Судом також враховується, що обвинувачений ОСОБА_3 вперше притягується до кримінальної відповідальності, є особою молодого віку з наявною вищою освітою, має постійне місце проживання, - АДРЕСА_2 ; виключно позитивно характеризується по місцю фактичного проживання, - АДРЕСА_1 , де проживав на підставі договору оренди приміщення, що підтверджують подані та дослідженні в судовому засіданні відповідні характеристики; стан здоров`я обвинуваченого - на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, його сімейний та матеріальний стан,- є неодруженим, непрацюючим, роль у скоєних кримінальних правопорушеннях та поведінку до і після вчинення таких,- обвинувачений ОСОБА_3 усвідомив свою протиправну поведінку, виявляє жаль з приводу вчиненого та готовий нести кримінальну відповідальність.

Потерпілий у даному кримінальному провадженні участі не бере.

Відповідно до ч.1 ст.68 КК України при призначенні покарання за незакінчене кримінальне правопорушення суд, керуючись положеннями статей 65-67 цього Кодексу, враховує ступінь тяжкості вчиненого особою діяння, ступінь здійснення кримінально протиправного наміру та причини, внаслідок яких кримінальне правопорушення не було доведено до кінця.

Частиною 3 статті 68 КК України передбачено, що за вчинення замаху на кримінальне правопорушення строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Таким чином, сформульовані у ч.1 ст.68 КК України положення виступають додатковими правовими орієнтирами до загальних засад призначення покарання, передбачених ст.65 цього Кодексу. Отже, визначаючи вид і розмір покарання особі, яка вчинила незакінчений злочин, суд враховує фактичні обставини в межах трьох загальних критеріїв - ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, і двох додаткових - які визначають ступінь здійснення кримінально протиправного наміру та причини, внаслідок яких кримінальне правопорушення не було доведено до кінця.

Крім того, відповідно до статті 69-1 КК за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 ч.1 ст.66 КК (з`явлення із зізнанням, щире каяття або активне сприяння розкриттю злочину, а також добровільне відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди), відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Загальні засади призначення покарання зобов`язують суд мотивувати у вироку призначене покарання і вимагають, щоб були наведені підстави обрання судом його виду та розміру. Будь-яка з обставин, що пом`якшує чи обтяжує покарання враховується за умови, що цю обставину було дійсно встановлено, може бути покладено в основу вироку і включено до мотивування призначеного судом покарання. Суд враховує всі обставини в їх сукупності, що є підставою обрання судом конкретного покарання.

Таким чином, підставою для застосування ст.69-1 КК України є встановлення трьох складових: 1) наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 ч.1 ст.66 цього Кодексу; 2) відсутності обставин, що обтяжують покарання; 3) визнання обвинуваченим своєї вини.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного суду від 30.06.2021р. у справі №682/3280/19 та від 06.07.2021р. у справі №243/3208/19.

Оскільки, наявні декілька обставин, які пом`якшують покарання, що знайшли підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме: щире каяття у вчиненні кримінальних правопорушень, відсутність матеріальної шкоди фізичним або юридичним особам, а також враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_3 , котрий беззастережно визнав свою вину у скоєних кримінальних правопорушеннях, його поведінку під час та після вчинення злочинних дій (усвідомив наслідки своєї поведінки, його негативне відношення до скоєного після вчинення кримінальних правопорушень), позитивно характеризується за останній місцем фактичного проживання, виходячи із встановленої ст.50 КК України мети покарання не тільки кари, а й виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, керуючись принципом законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням позиції сторони обвинувачення (прокурора), котрий при призначенні покарання обвинуваченому просив суд врахувати (застосувати) вимоги ч.3 ст.68 та ст.69-1 КК України, суд приходить до переконання, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства та призначення: покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.305 КК України у виді позбавлення волі, однак дане покарання не може перевищувати, із врахуванням вимог ч.3 ст.68 КК України, двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті, а також покарання за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 та ч.3 ст.307 КК України у виді позбавлення волі, однак дане покарання із врахуванням вимог ст.69-1 КК України не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього кодексу, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 , додаткового покарання, передбаченого санкцією кримінального закону, у виді конфіскації майна, суд вважає за доцільне зауважити таке.

Згідно з роз`ясненнями, наданими у пункті 19 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» вирішуючи питання про застосування конфіскації майна, суди повинні враховувати, що такий вид додаткового покарання призначається лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині КК за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини.

Отже, враховуючи зазначені роз`яснення, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 також додаткове покарання, передбачене санкцією кримінального закону, у виді конфіскації майна, оскільки останнім вчинено злочини з корисливою метою.

Остаточне покарання за даним вироком обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити відповідно до правил, передбачених ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, визначивши остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлявся.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 06.07.2020 року накладено арешт на майно, а саме предмети, речі та документи виявлені та вилучені в ході проведення огляду місця події 04.07.2020р. на пішохідному переході міжнародного автомобільного пункту пропуску «Шегині» Галицької митниці Держмитслужби за адресою: с.Шегині, вул.Дружби, 201.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 06.07.2020 року накладено арешт на вилучені в ході обшуку предмети, речі та документи за місцем фактичного проживання ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_4 .

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 06.07.2020 року накладено арешт на вилучені в ході обшуку предмети та речі за місцем фактичного проживання ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

З огляду на те, що обставини, які були підставою накладення арешту на майно на даний час відсутні, суд приходить до висновку про необхідність скасування арештів майна, накладених згідно ухвал слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 06.07.2020 року.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

У відповідності до ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Отже, документально підтверджені процесуальні витрати по справі на залучення експерта слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.

Вирішуючи питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження, суд виходить з наступного.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 06.07.2020 року до ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою по 01.09.2020 року включно, із можливістю внесення застави в розмірі 525500,00грн.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 20.08.2020 року ОСОБА_3 продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 19.10.2020 року включно.

Ухвалою Мостиського районного суду Львівської області від 01.10.2020 року до обвинуваченого ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, який в процесі судового розгляду справи неодноразово продовжувався, востаннє згідно ухвали Мостиського районного суду Львівської області - до 23.01.2022р. включно.

З урахуванням правових позиції ЄСПЛ, можна дійти висновку про те, що зазначення у вироку строку шляхом настання певної події, а саме набрання цим вироком законної сили не суперечитиме п.74 рішення у справі «Харченко проти України». Крім цього, відповідно до ч.1 ст.115 КПК строки, встановлені КПК, обчислюються годинами, днями і місяцями. Строки можуть визначатися вказівкою на подію.

При цьому, якщо питання про доцільність та обґрунтованість тримання засудженого під вартою виникає на стадії апеляційного оскарження і апеляційного провадження, судом, з метою забезпечення прав засудженого в разі неможливості завершення провадження в апеляційному порядку до спливу двомісячного строку з дня ухвалення вироку судом першої інстанції, незалежно від наявних клопотань сторін кримінального провадження, необхідно розглянути питання доцільності та обґрунтованості тримання під вартою. У такому випадку суд застосовує правила ст.331 КПК до завершення розгляду провадження в суді апеляційної інстанції.

З врахуванням вищенаведеного, обраний обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою, продовжений судом до 23.01.2022 року включно, на думку суду, слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Оскільки до обвинуваченого ОСОБА_3 , на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 06.07.2020 року було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який в подальшому продовжувався, то суд у відповідності до положень ч.5 ст.72 КК України та із врахуванням правової позиції Великої Палати Верховного Суду в постанові від 29.08.2018р. у справі №663/537/17, вважає за необхідне зарахувати у строк відбування покарання час його попереднього ув`язнення, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати із часу фактичного затримання 04.07.2020р.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-371, 373-376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.15, ч.3 ст.305, ч.2 ст.307, ч.3 ст.307 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.15, ч.3 ст.305 КК України із застосуванням ч.3 ст.68 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років з конфіскацією майна;

- за ч.2 ст.307 КК України із застосуванням ст.69-1 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років 7 (сім) місяців з конфіскацією майна;

- за ч.3 ст.307 КК України із застосуванням ст.69-1 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років з конфіскацією майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років з конфіскацією майна.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_3 у строк покарання час його попереднього ув`язнення з 04.07.2020 року по день набрання даним вироком законної сили включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з 04.07.2020 року, тобто з моменту його фактичного затримання.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 06.07.2020 року на майно, а саме предмети, речі та документи виявлені та вилучені в ході проведення огляду місця події 04.07.2020р. на пішохідному переході міжнародного автомобільного пункту пропуску «Шегині» Галицької митниці Держмитслужби за адресою: с.Шегині, вул.Дружби, 201 скасувати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 06.07.2020 року на вилучені в ході обшуку предмети, речі та документи за місцем фактичного проживання ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_4 - скасувати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 06.07.2020 року на вилучені в ході обшуку предмети та речі за місцем фактичного проживання ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 , - скасувати.

Речові докази:

1) мобільний пристрій Iphone 6S (без сім карти); мобільний пристрій Iphone XS (з сім картою мобільного оператора «Life» (пакет №1 додаток до протоколу огляду від 13.07.2020р.); три банківські карти «Monobank» № НОМЕР_2 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 (пакет №2 додаток до висновку експерта №74 від 27.07.2020р.); предмет візуально схожий на кастет (пакет №1 до висновку експерта №74 від 27.07.2020р.); пластиковий короб з під «Кіндер Сюрпризу» із залишками невідомої речовини, а також насадку на гаєчний ключ із залишками невідомої речовини (пакет №4 додаток до протоколу обшуку від 04.07.2020р. за адресою: АДРЕСА_4 ), які знаходяться на зберіганні у кімнаті речових доказів слідчого відділу УСБУ у Львівській області, - повернути законному володільцю ОСОБА_7 ;

2) текстильну нижню білизну (труси) сірого кольору вагою близько 160 грам (пакет №2 додаток до протоколу огляду місця події від 04.07.2020р.); - порошкоподібну речовину білого кольору з рожевим відтінком масою 888,5938грам із вмістом амфетаміну, який відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено, масою 286,618грам; таблетки жовтого кольору масою 148,6084грам із вмістом МДМА (3,4-метилендіоксиметамфетамін), масою 58,1234грама, який відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, які поміщені у полімерний пакет Експертної служби №3209878 та знаходяться на зберіганні у кімнаті речових доказів слідчого відділу УСБУ у Львівській області; - прозорий поліетиленовий пакет з некористованими зіп-пакетами (пакет №1 додаток до протоколу огляду від 10.07.2020р.); - ізоленту червоного кольору; - невикористанні зіп-пакети; - полімерна харчова прозора плівка (рулон) (пакет №7, додаток до протоколу обшуку від 04.07.2020р.); - корпус від іграшки «кіндер-сюрприз» у якому поміщено речовину коричнево-сірого кольору у спресованому вигляді; - фрагменти паперу (марки) із вмістом особливо небезпечної психотропної речовини 25В-NВОМе, а також слідами особливо небезпечних психотропних речовин 25D-NВОМе, 25N-NBОМе, масою 0,7518 грам; речовину рослинного походження зелено-сірого кольору із вмістом канабісу, масою в перерахунку на висушену речовину становить 4,89 грам.; порошкоподібну речовину бежевого кольору із вмістом амфетаміну, та полімерний пакет з герметизуючою застібкою із нашаруваннях на внутрішній поверхні речовин бежевого кольору із вмістом амфетаміну, загальна маса амфетаміну становить 17,1883 грам.; наперсток та корок із нашаруваннями на поверхнях речовини темно-коричневого кольору із вмістом екстракту канабісу, масою 0,1709 грам; три таблетки жовтого кольору без маркування; два полімерних пакети з герметизуючою застібкою на внутрішніх поверхнях яких виявлено нашарування речовин жовтого кольору із вмістом МДМА, масою 0,11 грам. (упаковані в номерний полімерний пакет Експертної служби №5257410); - пастоподібну речовину жовто-коричневого кольору, масою 1,46 грама, із частинками подрібненої речовини рослинного походження зеленого кольору із вмістом канабісу (упаковану в номерний полімерний пакет Експертної служби №5401914); - банківська картка «Монобанк» НОМЕР_7 із нашаруваннями на ній речовини білого кольору, із вмістом амфетаміну (упаковану в номерний полімерний пакет Експертної служби №5402146); - таблетки червоного, жовтого та синього кольорів із вмістом МДМА (3,4- метилендіоксиметамфетамін), масою 3,0798 г після проведення досліджень; фрагменти паперу (марках) із вмістом особливо небезпечної психотропної речовини 25В-NBOMe масою 0,0058 г, а також слідами особливо небезпечних психотропних речовин 25D-NBOMe, 25N-NBOMe, масою 0,0058г після проведення досліджень; речовину рослинного походження зеленого кольору із вмістом канабісу, масою 5,10 грам після проведення досліджень, упаковано в номерний полімерний пакет Експертної служби №5402615; - порошкоподібну речовину білого кольору з рожевим відтінком масою 9,642 гр. із вмістом амфетаміну, який віднесений до психотропних речовин, обіг яких обмежено, масою 5,621286 грам після проведення досліджень, упаковано в номерний полімерний пакет Експертної служби №2412885; - тримачі до сім-карт з номерами: НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , НОМЕР_13 , НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , НОМЕР_16 , НОМЕР_17 , НОМЕР_18 , НОМЕР_19 , НОМЕР_20 , НОМЕР_21 , НОМЕР_22 , НОМЕР_23 , НОМЕР_24 та сім картки із номерами: НОМЕР_25 , НОМЕР_26 , НОМЕР_27 , НОМЕР_28 , НОМЕР_29 , НОМЕР_30 , НОМЕР_31 , НОМЕР_32 , НОМЕР_33 , НОМЕР_34 , НОМЕР_35 (пакет №8, додаток до протоколу огляду від 10.07.2020р.), банківську картку Альфа-банк № НОМЕР_36 ; банківську картку «А-Банк» № НОМЕР_37 , частину папірця коричневого кольору із лініями для відриву (пакет №4 додаток до протоколу огляду від 04.07.2020р.), які знаходяться на зберіганні в кімнаті речових доказів слідчого відділу УСБУ у Львівській області, - знищити;

3) металеву вагу, гирю масою 50гр. (пакет №9, додаток до протоколу обшуку від 04.07.2020р.); - мобільний телефон марки «Iphone7», моделі А1778, FCC ID: BCG-E3091A бежевого кольору із наявною сім картою мобільного зв`язку оператора Лайф № НОМЕР_38 (пакет №1 додаток до висновку експерта №71 від 21.07.2020р.); - мобільний телефон чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_39 (пакет №1, додаток до висновку експерта №77 від 03.08.2020р.), які знаходяться на зберіганні у кімнаті речових доказів слідчого відділу УСБУ у Львівській області, - конфіскувати в дохід держави.

4) митну декларацію ОСОБА_3 від 04.07.2020; акт про проведення огляду від 04.07.2020; протокол особистого огляду ОСОБА_3 з додатками від 04.07.2020р.; договір оренди житлового приміщення з пошкодженою нижньою частиною, які знаходяться на зберіганні у слідчому відділенні УСБУ у Львівській області, - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати по справі:

- за проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів Львівським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України №13/1193 від 24.07.2020р. в сумі 3269 (три тисячі двісті шістдесят дев`ять) грн. 00 коп.;

- за проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів Хмельницьким науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України №8.6-07682:20 від 17.07.2020р. в сумі 980 (дев`ятсот вісімдесят) грн. 70 коп.;

- за проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів Львівським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України №13/1335 від 29.07.2020р. в сумі 3269 (три тисячі двісті шістдесят дев`ять) грн. 00 коп.;

- за проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів Львівським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України №13/1330 від 24.07.2020р. в сумі 3922 (три тисячі дев`ятсот двадцять дві) грн. 80 коп.;

- за проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів Львівським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України №13/1333 від 23.07.2020р. в сумі 980 (дев`ятсот вісімдесят) грн. 70 коп.;

- за проведення комісійної криміналістичної експертизи відеозвукозапису Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства Юстиції України №5084-5089 від 31.07.2020р. в сумі 3922 (три тисячі дев`ятсот двадцять дві) грн. 56 коп.;

- за проведення комп`ютерно-технічної експертизи ЗЕС ІСТЕ СБУ в УСБУ у Львівській області № 77 від 03.08.2020 року в сумі 1307 (одна тисяча триста сім) грн. 44 коп.;

- за проведення комп`ютерно-технічної експертизи ЗЕС ІСТЕ СБУ в УСБУ у Львівській області №71 від 21.07.2020 року в сумі 1634 (одна тисяча шістсот тридцять чотири) грн. 30 коп.;

- за проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів Львівським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України №13/1334 від 31.07.2020р. в сумі 1307 (одна тисяча триста сім) грн. 60 коп. - стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_3 , продовжений судом до 23.01.2022 року включно, - залишити без змін до набрання вироком законної сили.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Мостиський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду відповідно до ч.2 ст.394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1