КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження№11-сс/824/5442/2021 Доповідач: ОСОБА_2
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 листопада 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28 серпня 2021 року, щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Нова Каховка, Херсонської області, українця, середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.
прокурора ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и л а:
Одночасно визначено альтернативний запобіжний захід у виді застави, 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 95 169 (дев`яносто п`ять тисяч сто шістдесят дев`ять) гривень, зобов`язавши підозрюваного ОСОБА_7 в разі внесення застави прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду у кримінальному провадженні, а також виконувати наступні обов`язки:
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватися від спілкування зі свідками, експертами у даному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та визнати підозру оголошену ОСОБА_7 , необґрунтованою, не застосовувати до ОСОБА_7 жодних запобіжних заходів і звільнити його з-під варти.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною та невмотивованою, слідчий суддя поверхнево підійшла до питання обґрунтованості підозри, не дослідивши дійсних обставин справи.
Апелянт вважає, що необхідно щоб прокурор та слідчий під час пред`явлення до суду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного, навели факти, які беззаперечно будуть вказувати, що саме ця особа і саме за цих обставин вчинила злочин та надати відповідні докази.
Апелянт вказує на те, що відсутні ризики, передбачені законом, необхідні для обрання запобіжного заходу, особливо такого як тримання під вартою. ОСОБА_7 має сім`ю: дружину, дітей, яких незаконно відібрали у нього та переправили через кордон. І саме тому, він 14 років намагається їх повернути. Відсутні будь-які негативні характеристики.
Також апелянт звертає увагу на надмірно великий розмір застави, яку підозрюваний та його близькі і родичі не можуть внести
Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали подану апеляційну скаргу і просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.
Досудовим розслідуванням встановлено, щоу невстановлений час, у невстановленому місці у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на ґрунті невдоволення діяльністю органів державної влади виник злочинний умисел на пошкодження чужого майна, належного державним органам влади, шляхом підпалу. 26.08.2021 року близько 15:00 год. ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на пошкодження чужого майна, належного державним органам влади, шляхом підпалу, направився в центральну частину міста Києва на моноколесі, попередньо взявши з собою у наплічнику ємності, всередині яких знаходилися запальні рідкі суміші та саморобний підпалюваний пристрій.
Пересуваючись на моноколесі з метою пришвидшення руху та подальшого відходу з місця вчинення кримінального правопорушення, знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Інститутська, 21/8 біля приміщення Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, на ґрунті особистого невдоволення діяльністю вказаної установи, близько 15:04 год., реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на пошкодження чужого майна, належного державній установі, шляхом підпалу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, та бажаючи їх настання, діючи умисно, наблизився до центрального входу до приміщення Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , облив вхідні дерев`яні двері легкозаймистою сумішшю, яку підпалив, викликавши при цьому пожежу.
В подальшому ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення поїхав на моноколесі, яке мав при собі. Таким чином ОСОБА_7 своїми умисними діями, які виразились в умисному пошкодженні чужого майна, вчиненому шляхом підпалу, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 194 КК України.
Крім цього, в цей же день 26.08.2021 р. близько 15:08 год. ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на пошкодження чужого майна, належного державним органам влади, шляхом підпалу, направився в напрямку вулиці Пилипа Орлика в м. Києві на моноколесі, маючи при собі у наплічнику ємності, всередині яких знаходилися запальні рідкі суміші та саморобний підпалюваний пристрій.
Пересуваючись на моноколесі з метою пришвидшення руху та подальшого відходу з місця вчинення кримінального правопорушення, знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Пилипа Орлика, 4, біля приміщення Верховного Суду (Касаційного кримінального суду), близько 15:08 год., реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на пошкодження чужого майна, належного державній установі, шляхом підпалу, з мотивів особистого невдоволення діяльністю державних органів влади, усвідомлюючи суспільно-небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, та, бажаючи їх настання, діючи умисно, наблизився до центрального входу до приміщення Верховного Суду (Касаційного кримінального суду), розташованого за адресою: м. Київ, вул. Пилипа Орлика, 4, облив вхідні дерев`яні двері легкозаймистою сумішшю, які підпалив. В подальшому ОСОБА_7 з місця події поїхав на моноколесі, яке мав при собі та був затриманий неподалік від місця вчинення кримінального правопорушення.
Таким чином ОСОБА_7 своїми умисними діями, які виразились в умисному пошкодженні чужого майна, вчиненому шляхом підпалу, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 194 КК України.
26.08.2021 року ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
27.08.2021 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.
28.08.2021 року слідчий слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_9 за погодженням із прокурором Печерської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 звернулася до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на те, що згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_7 , є тяжким злочином, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до десяти років.
Метою застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 згідно ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону суддею дотримані.
Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.
Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання на основі наданих стороною обвинувачення матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та всупереч доводів сторони захисту, правильно встановив, що викладені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому початковому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах. Зокрема, такими доказами є:
- заява про вчинення кримінального правопорушення від 26.08.2021 року від ОСОБА_10 ,
- заява про вчинення кримінального правопорушення від 26.08.2021 року від ОСОБА_11 ,
- протокол огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. Інститутська, 21/8,
- протокол огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. Пилипа Орлика, 4,
- протокол допиту у якості свідка ОСОБА_11 від 26.08.2021 року,
- протокол допиту у якості свідка ОСОБА_12 від 26.08.2021 року,
- протокол допиту у якості свідка ОСОБА_13 від 26.08.2021 року,
- протокол допиту у якості свідка ОСОБА_14 від 26.08.2021 року,
- протокол допиту у якості свідка ОСОБА_3 від 26.08.2021 року,
- протоколом допиту у якості свідка ОСОБА_15 від 26.08.2021 року,
- протокол допиту у якості свідка ОСОБА_16 від 26.08.2021 року,
- протокол пред`явлення для впізнання за фотознімками із свідком ОСОБА_16 від 26.08.2021 р.,
- протоколи огляду відеозаписів від 26.08.2021 р. з місця вчинення кримінального правопорушення,
- актом перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів від 26.08.2021 року,
- інші матеріали кримінального провадження.
Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні сторони обвинувачення докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність на цій початковій стадії досудового розслідування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.
Виходячи з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які на цьому початковому етапі кримінального провадження свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри.
Таким чином, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування стосовно обґрунтованості повідомленої ОСОБА_7 підозри, чогось очевидно недопустимого чи такого, що не підтверджується доказами, не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів, а тому доводи сторони захисту про необґрунтованість складеної відносно ОСОБА_7 підозри є непереконливими.
Також, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, на які вказує слідчий у клопотанні, існують та підтверджуються матеріалами провадження, а саме, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний переносив легкозаймисті суміші у великій кількості в громадському місці, демонстрував агресивну, неконтрольовану поведінку, вчинив підпали державних установ у робочий час, у підозрюваного відсутні міцні соціальні зв`язки, підтверджене фактичне місце проживання в м. Києві, до затримання не був офіційно працевлаштований, а тому слідчий суддя вважав, що на даній стадії досудового розслідування існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а тому підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу за матеріалами справи не вбачається.
Отже, під час розгляду клопотання, слідчий суддя місцевого суду встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини визначені п. п. 1-3, ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, достовірність підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризиками є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами справи. Обґрунтовуючи свої висновки, слідчий суддя місцевого суду в сукупності із зазначеним, врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , характер та обставини вчиненого кримінального правопорушення та відомості про його особу в їх сукупності.
На підставі чого, за результатами розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що прокурором під час судового розгляду доведено, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
З огляду на викладені обставини колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки специфіка вчинення кримінального правопорушення, його наслідки для інших громадян держави та суворість можливого покарання за вчинений злочин, не дає підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.
При цьому, застосувавши до підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд на законних підставах визначив йому заставу в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 95 169 гривень у національній грошовій одиниці України.
Такий розмір є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Згідно ухвали, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість злочину у вчиненні якого ОСОБА_7 ,підозрюється, наявність ризиків у даному кримінальному провадженні, а тому правильно визначив саме такий розмір застави, що відповідає вимогам ч. 5 ст. 182 КПК України, тому підстав вважати, що він є непомірним для підозрюваного з урахуванням обставин кримінального правопорушення, яке розслідується колегія суддів не вбачає.
На підставі зазначеного, слідчим суддею були враховані обставини справи в сукупності з особою підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим відносно ОСОБА_7 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який на думку колегії суддів апеляційного суду, в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю злочину та його наслідками, є обґрунтованим, а тому підстав вважати його занадто суворим немає.
Доводи сторони захисту про необґрунтованість підозри у вчиненні злочинів та відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення. Отже, твердження в апеляційній скарзі про невмотивованість висновків суду щодо необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного є безпідставними, оскільки суперечать наявним у матеріалах провадження доказам, які містять фактичні дані на підтвердження наведених слідчим суддею в ухвалі обставин.
Крім того, як встановлено колегією суддів апеляційного суду, обставини підозри судом з`ясовані в тій мірі, в якій закон на даному етапі кримінального провадження вимагає від слідчого судді.
Так з положень п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України вбачається, що при обранні запобіжного заходу слідчий суддя перш за все має переконатися в наявності доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, закон не вимагає щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений в обранні того чи іншого запобіжного заходу. При цьому слідчий суддя місцевого суду не знайшов у висновках, які зробив орган досудового слідства, чогось очевидно необґрунтованого чи довільного. Не виявлено таких обставин і колегією суддів апеляційного суду.
Даних, які б унеможливлювали подальше тримання ОСОБА_7 , під вартою, матеріали судового провадження не містять та колегією суддів не встановлені.
Наявність характеризуючих даних про особу ОСОБА_7 , який має постійне місце проживання, наявність стійких соціальних зв`язків, не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки суду про те, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України.
Всі інші підстави, зокрема і наявність складу злочину та винуватість особи, підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.
За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування та застосування підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів не знаходить.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено.
Зважаючи на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника, з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,
п о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28 серпня 2021 року залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4