ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3496/21 Справа № 177/1607/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2021 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 (приймає участь в режимі

відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_7 (приймає участь в режимі

відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали кримінального провадження №0000474 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 07 грудня 2021 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.263 КК України, якому продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 04.02.2022 року включно,
ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду, постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною залишати житло з 22 години до 06 години ранку наступного дня; на підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на обвинуваченого такі обов`язки: - прибувати до суду за першою вимогою; - не відлучатися з м. Кривий Ріг без дозволу суду; - повідомляти суд про зміну місця проживання; - утримуватися від спілкування з потерпілими, свідками; - здати на зберігання до суду паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, які дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.
Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що визначені судом ризики є недоведеними.
Зазначає, що тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується особа, не може бути підставою для продовження відносно цієї особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Посилається на те, що ризик незаконного впливу на потерпілу та свідків відсутній, оскільки основні свідки вже допитані, окрім того, ні потерпілий, ні свідки не вказували на вплив на них з боку ОСОБА_7 .
Стверджує, що суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 має упереджене ставлення до обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки ухвала суду містить висловлювання про його винуватість.
Вказує на те, що суд у своєму рішенні як на наявність ризику незаконного впливу на свідків послався на покази свідка ОСОБА_8 , та дає їм оцінку як встановленому факту, хоча суд зобов`язаний давати оцінку показам, доказам тільки в нарадчій кімнаті.
Зазначає, що ОСОБА_7 тривалий час тримається під вартою, а саме з 14.10.2020 року.
Посилається на те, що незастосування позитивної для обвинуваченого практики ЄСПЛ є грубим порушенням ст.ст. 9, 370 КПК України.
Стверджує, що ОСОБА_7 раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, а тому до нього може бути застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.
Ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 07 грудня 2021 року ОСОБА_7 було продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 04.02.2022 року включно.
Суд першої інстанції в обґрунтування свого рішення зазначив, що ОСОБА_7 може: - переховуватися від суду, оскільки обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років із конфіскацією майна; - вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки на розгляді інших судів перебувають кримінальні провадження відносно ОСОБА_7 ; - незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, які ще не допитані, оскільки розгляд справи, за клопотанням сторони захисту, розпочато спочатку, відповідно до визначеного порядку дослідження доказів, допитано лише потерпілого та двох свідків, при цьому обвинувачений обізнаний з анкетними даними свідків, окрім того, свідок ОСОБА_8 , будучи допитаною в судовому засіданні, вказувала на певний тиск на неї з боку ОСОБА_7 , шляхом здійснення телефонних дзвінків, в період перебування обвинуваченого під вартою.
Від прокурорів - процесуальних керівників не надійшло клопотання про їх участь у розгляді провадження, у зв`язку з чим відповідно до ст.4221 КПК України розгляд апеляційної скарги проведено у відсутність прокурора, проти чого не заперечували обвинувачений та його захисник.
Заслухавши суддю-доповідача, думку обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу захисника та просили її задовольнити, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги захисника не підлягають задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Відповідно до матеріалів провадження, на розгляді Криворізького районного суду Дніпропетровської області перебуває обвинувальний акт №0000474 щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.263 КК України.

З матеріалів провадження вбачається, що ухвалою слідчого судді від 16.10.2020 року до обвинуваченого ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому продовжувався.

Прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції, яке розглядалось 07.12.2021 року було заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 з підстав наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Розглядаючи вказане клопотання прокурора, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. ст. 199, 331 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.

Під час апеляційного розгляду ухвали суду встановлено, що зазначені вимоги закону при розгляді клопотання були дотримані в повному обсязі.

Колегія суддів вважає, що, вирішуючи клопотання про продовження тримання обвинуваченого під вартою, судом правильно встановлена наявність ризиків того, що обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи на свободі, може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, які ще не допитані, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з яких відноситься до особливо тяжкого злочину, при цьому враховано тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, а також наявність кримінальних проваджень щодо ОСОБА_7 в інших судах та заяву свідка ОСОБА_8 щодо здійснення на неї тиску з боку обвинуваченого ОСОБА_7 .
Посилання захисника на те, що суд у своєму рішенні як на наявність ризику незаконного впливу на свідків послався на покази свідка ОСОБА_8 , та дає їм оцінку як встановленому факту, є безпідставним, оскільки суд першої інстанції відповідно до вимог КПК України встановив наявність достатніх підстав вважати, що вказаний ризик існує, що в судовому засіданні підтвердила свідок ОСОБА_8 .
Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є необґрунтованими, оскільки зазначені ризики встановлені в ухвалі суду та підтверджується наданими судом першої інстанції матеріалами, відповідно до яких, заявлені ризики об`єктивно існують і для їх запобігання необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Підстав для застосування судом до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає, з огляду на вищевикладені обставини.
Крім того, відповідно до рішення ЄСПЛ Ілійков проти Болгарії, суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику переховування.
Також, з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, із застосуванням насильства, а тому, відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України, суддя також має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Посилання захисника на те, що тяжкість злочину у вчиненні якого обвинувачується особа, не може бути підставою для продовження відносно цієї особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є безпідставним, оскільки запобіжний захід продовжено з урахуванням всіх обставин, особи обвинуваченого.
Твердження захисника про те, що суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 має упереджене ставлення до обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки ухвала суду містить висловлювання про його винуватість є безпідставним, оскільки клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою було розглянуто відповідно до вимог ст.ст. 199, 331 КПК України, при цьому ухвала суду відповідає вимогам ст.196 КПК України, не містить висловлювань щодо вини особи, а має посилання лише на обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, а тому колегія суддів не вбачає підстав вважати, що розгляд вказаного клопотання відбувався упередженим суддею.
Доводи апеляційної скарги про те, що обвинувачений ОСОБА_7 тривалий час перебуває під вартою та судом не застосовано правові позиції ЄСПЛ не є підставою для застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу або скасування запобіжного заходу, оскільки розгляд кримінального провадження триває, знаходиться на стадії допиту свідків, встановлено наявність ризиків переховування від суду, незаконного впливу на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення, окрім того, відповідно до листа суду, тривалість розгляду справи також пов`язана з тим, що на підставі повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 02.08.2021 року суддею ОСОБА_1 було прийнято вказане провадження до свого розгляду, та за клопотанням сторони захисту розгляд цього кримінального провадження було розпочато з початку.
Доводи захисника про те, що обвинувачений ОСОБА_7 раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, колегія суддів вважає такими, що не зменшують заявлені у кримінальному провадженні ризики.
Отже, на думку колегії суддів, суд першої інстанції, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку тримання під вартою, повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Будь-яких порушень КПК України при постановленні ухвали, що оскаржується, судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому за наслідками апеляційного розгляду колегія суддів вважає необхідним ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 07 грудня 2021 року залишити без задоволення.

Ухвалу Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 07 грудня 2021 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4