Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/714/21 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 187 (86, 86-1, 142) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2021 року. колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 вересня 2021 року, якою задоволено клопотання прокурора та обвинуваченому:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ч.1 ст.263 КК України,

продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 10 год. 00 хв. 15 вересня 2021 року по 10 год. 00 хв. 13 листопада 2021 року.

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000258 року відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , обвинувачених у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187, ч.3 ст.185, ч.1 ст.263 КК України.

Під час судового розгляду прокурор звернувся з клопотанням про продовження строку тримання під вартою.
Ухвалою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 вересня 2021 року, ОСОБА_7 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 10 год. 00 хв. 15 вересня 2021 року по 10 год. 00 хв. 13 листопада 2021 року.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції вказав, що ОСОБА_7 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, один з яких є особливо тяжким, яким передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 12 років з конфіскацією майна, є громадянином Грузії, на території України не має зареєстрованого місця проживання та проживає нетривалий час, одружений, утриманці відсутні, офіційно не працевлаштований, особистих доходів для проживання не має, тобто соціальні зв`язки не міцні, що вказує на цілком ймовірну можливість переховування обвинуваченого від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Крім того, відносно обвинуваченого ОСОБА_7 здійснюється апеляційний перегляд вироку Кіровського районного суду м.Кіровограда від 26.02.2021 року, за яким він був засуджений за ч.3 ст.185 ч.3 ст.187 КК України на підставі ст.70 КК України до 9 років позбавлення волі, він постійного заробітку не має, раніше судимий за скоєння корисливих злочинів, що свідчить про те, що він схильний до вчинення злочинів, у разі застосування до обвинуваченого альтернативного по відношенню до тримання під вартою запобіжного заходу, не пов`язаного з виключними запобіжниками у комунікації та його переміщеннях, останній може вчинити інші кримінальні правопорушення. Також, обвинувачений знаходячись на волі, зможе здійснити незаконний вплив на потерпілих та свідків, які даним складом суду ще не допитувалися урахуванням тієї обставини, що відносно ОСОБА_7 здійснюється апеляційний перегляд вказаного вище вироку, дане кримінальне провадження розглядається іншим складом суду, тому завершити судове провадження у даній справі наразі не є можливим, адже це може негативно вплинути на правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 та має важливе значення при призначенні покарання, у разі визнання його винуватим у даній справі.

В своїй апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_8 просив змінити ухвалу суду першої інстанції, якою обрати стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що відносно ОСОБА_7 . Ленінським районним судом, яким ОСОБА_10 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на дев`ять років та зараховано у строк відбування покарання попереднє ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення двом дням позбавлення волі з 30.08.2015 р. по 11.12.2016 року. В справі № 398/490/18 обвинувачений перебуває під вартою з 06.09.2017 року, що в перерахунку у відповідності до ч.5, статті 72 КК України разом із попереднім ув`язненням зарахованим за вище зазначеним вироком станом на 15 вересня 2021 року становить десять років, сім місяців, 26 днів позбавлення волі. Обвинувачений ОСОБА_7 під час розгляду справи в Олександрійському міськрайонному суді Кіровоградської області вину визнав та в скоєному розкаявся, що повністю спростовує наявність ризику впливати на будь-якого учасника справи. За таких обставин цілком розумно вважати достатнім обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою. Обвинувачений має зареєстроване місце проживання і може відбувати домашній арешт. Ці відомості судом до уваги прийняті не були, а сама ухвала суду не грунтується на будь-яких доказах, усі перелічені судом доводи жодним доказом не підтверджені.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_8 , які просили задовольнити подану апеляційну скаргу, прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно положень ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 331 КПК України суд першої інстанції зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Абзацом другим цієї ж частини ст. 331 цього Кодексу, на суд покладено такий самий обов`язок, а саме повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, у разі якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Так, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції дотримані зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 .

Судом першої інстанції належним чином враховано конкретні обставини даного кримінального провадження, а саме що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень в тому числі і особливо тяжкого, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна.

Окрім цього, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, серйозність висунутого обвинувачення проти ОСОБА_7 , що свідчить про його суспільну небезпеку, як особи та тяжкість покарання, що загрожує у разі доведеності його винуватості у вчиненні даних кримінальних правопорушень, є громадянином Грузії, на території України не має зареєстрованого місця проживання та проживає нетривалий час, одружений, утриманці відсутні, офіційно не працевлаштований, особистих доходів для проживання не має, тобто соціальні зв`язки не міцні.

Також те, що на даний час ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, які були враховані під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу тримання під вартою, не змінились, та не зменшилися, інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, також, відсутність у матеріалах справи даних про появу нових обставин, що свідчать про необхідність зміни запобіжного заходу або про існування інших перешкод для тримання обвинуваченого під вартою.

Крім того, відносно обвинуваченого ОСОБА_7 здійснювався апеляційний перегляд вироку Кіровського районного суду м.Кіровограда від 26.02.2021 року, за яким він був засуджений за ч.3 ст.185 ч.3 ст.187 КК України на підставі ст.70 КК України до 9 років позбавлення волі та ухвалою вирок залишено без зміни.

З урахуванням наведеного та беручи до уваги ту обставину, що дане кримінальне провадження в суді першої інстанції не завершено до спливу продовженого строку, підстави для скасування оскаржуваної ухвали з тих підстав, на які посилається в своїй апеляційній скарзі захисник, колегія суддів не вбачає.

Отже, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченому злочинів, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які не зникли та не зменшилися, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Підстав для застосування судом до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає, з огляду на вищевикладені мотиви.

Доводи апеляційної скарги захисника адвоката ОСОБА_8 з приводу того, що не доведено наявність ризиків та не надано жодних доказів на підтвердження їх існування, колегія суддів визнає необґрунтованими та безпідставними, оскільки судом першої інстанції при постановленні ухвали правильно встановлено наявність ризиків, які продовжують існувати на даний час та не зменшились, що також підтверджується матеріалами справи.

Крім того жодних переконливих доказів з приводу того, що зменшились ризики передбачені ст. 177 КПК України, до суду апеляційної інстанції надано не було.

Більше того, на переконання колегії суддів інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, в судовому засіданні апеляційного суду не доведено.

За таких підстав, на переконання колегії суддів, рішення суду першої винесене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, належним чином дослідженими та оціненими судом першої інстанції. Крім того, враховуючи вище викладене, колегія суддів, із урахуванням наявності вищевказаних ризиків, які не зменшилися та продовжують існувати, не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали підставою для скасування по суті правильного прийнятого судом першої інстанції рішення колегією суддів не встановлено.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги захисника адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , а тому ухвалу суду першої інстанції стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 від 15.09.2021, залишає без зміни.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 вересня 2021 року, якою обвинуваченому ОСОБА_7 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 10 год. 00 хв. 15 вересня 2021 року по 10 год. 00 хв. 13 листопада 2021 року залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підписи)