У Х В А Л А

Іменем України

справа № 610/3155/20 провадження № 1-кп/610/120/2021

м. Балаклія 08.12.2021 року

Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

головуючого: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі

прокурора: ОСОБА_4 ,

потерпілих: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , представника-адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого: ОСОБА_8 ,

захисника: ОСОБА_9 ,

секретаря: ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження (№ 0000802) за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и в:

Прокурор заявив клопотання про продовження тримання обвинуваченого під вартою: для запобігання спробам переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Потерпілі та їх представник клопотання підтримали.

Обвинувачений і захисник не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

31.08.2020 р. у зв`язку з перебуванням на лікарняному головуючої у справі ОСОБА_11 і закінченням строку тримання обвинуваченого під вартою проведений повторний автоматизований розподіл судової справи.

Внаслідок цього судовий розгляд проводиться з початку. За клопотанням сторони обвинувачення 24.02.2021р. був змінений порядок та обсяг дослідження доказів зі скороченого на повний.

05.04.2021р. обвинувачений заявив клопотання про здійснення кримінального провадження колегіально судом у складі трьох суддів, внаслідок чого судовий розгляд розпочався з початку.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави до обвинуваченого застосований під час досудового розслідування 17.10.2020р., продовжений по 15.12.2021р. включно. Судом допитані свідки обвинувачення і з 08.12.2021 р. розпочалося дослідження інших доказів.

З урахуванням режиму і графіку роботи та робочого навантаження суду (кожного члена колегії), захисника, представника потерпілих неможливо провести наступне судове засідання до закінчення строку тримання обвинуваченого під вартою.

Судом встановлено, що надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, які свідчать про: наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України обвинувачений може здійснити спроби переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, і ці ризики не зменшилися. Інший ризик є недоведеним.

Переконання про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаному ризику ґрунтується на: тяжкості злочину і тяжкості покарання, що загрожує у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, а це особливо тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді від 7 до 15 років позбавлення волі, жертвою інкримінованого умисного вбивства є матір рідних онуків обвинуваченого, з урахуванням чого у нього не убачається міцних соціальних зв`язків, достатніх для запобігання зазначеним ризикам. З явкою з повинної до поліції він не звернувся.

Тому ризики є підвищеними.

Інші позитивні дані про особу обвинуваченого цього висновку не спростовують. Не надано доказів того, що за станом здоров`я обвинувачений не може утримуватись під вартою або у тих умовах, за потреби, йому не може бути надана кваліфікована медична допомога.

Ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній, з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.

Це рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини («Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції», «Москаленко проти України»), згідно якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

З урахуванням конкретних обставин вчинення злочину, який інкримінуються обвинуваченому, суд вважає, що у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілих.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри в даному кримінальному провадженні, суд вважає, що сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження, до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою та існує обґрунтована необхідність для продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

На час розгляду питання про доцільність тримання обвинуваченого під вартою суд дійшов висновків, що вказані ризики не змінились.

Застосування запобіжного заходу необхідно для забезпечення судового розгляду, який з об`єктивних причин не закінчено на даний час.

Обставин, що могли б свідчити про можливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосування інших запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, на сьогоднішній час судом не встановлено.

За правилом п. 3 ч. 4 ст. 183 КПК України (щодо злочину, який спричинив загибель людини) достатніх підстав для визначення розміру застави не убачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176-190, 331 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора задовольнити повністю.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 (ІНФОРМАЦІЯ_1 ) строк тримання під вартою по 4 лютого 2022 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд Харківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою з моменту вручення їй копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_11