Справа № 645/3116/20
Провадження № 1-кп/645/328/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 жовтня 2021 року м. Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 секретаря судових засідань ОСОБА_2 , за участю прокурора Немишлянської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, українця, громадянина України, який має повну загальну середню освіту, неодруженого, офіційно не працюючого, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, раніше судимого вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22 квітня 2020 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 75 КК звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, Вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 8 вересня 2020 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 ч. 1 ст. 357 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки та покладено обов`язки, передбачені ст. 76 цього Кодексу, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,
ОСОБА_5 02.09.2019 приблизно о 21:00 годині, більш точний час у ході досудового розслідування не встановлено, знаходячись неподалік від супермаркету «АТБ» №716, що розташований за адресою: м. Харків, вул. Харківських Дивізій, 12-А, побачив раніше незнайому йому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка поклала на лавочку власну кофту та відволіклась на спілкування із друзями, залишивши майно поза своєю увагою. В цей момент у ОСОБА_5 виник злочинний намір на таємне викрадення чужого майна. У подальшому, ОСОБА_5 реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок скоєння злочину, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, скориставшись відсутністю уваги з боку потерпілої ОСОБА_6 , упевнившись у тому, що його подальші дії залишаться ніким не поміченими, підійшовши зі спини до потерпілої ОСОБА_6 та непомітно для останньої, правою рукою, таємно викрав з лавочки кофту, в правій кишені якої знаходився мобільний телефон торгової марки «Samsung» моделі «SM- А500Н Galaxy А5 Duos ZID (soft pіnk)», що належить останній, вартістю 1145 грн. 17 коп. Після вчинення зазначених дій, ОСОБА_5 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши тим самим потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду в сумі 1145 грн. 17 коп.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 беззаперечно визнав себе винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого чт. 185 ч.2 КК України, щиро розкаявся, пояснив суду про обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, що всі обставини, викладені в обвинувальному актів відповідають дійсності, зазначивши, що дійсно він в вечірній час 2 вересня 2019 року біля супермаркету «АТБ» по вул. Харківській області, 12 А, у м.Харкові, з жіночої кофти, яка лежала на лавочці, таємно викрав мобільний телефон «Samsung».
Враховуючи те, що обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним кримінального діяння, розуміючи яка міра покарання загрожує, показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не заперечує, а саме про обставини вчинення кримінальних правопорушень, зокрема, і кількість і вартість викраденого майна. прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд відповідно до частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження подій кримінальних правопорушень та винуватості обвинуваченого у їх вчиненні, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження щодо речових доказів, процесуальних витрат та матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, добровільність їхньої позиції та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
З урахуванням повного визнання вини у вчинені вищенаведеного кримінального правопорушення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ст. 349 ч.3 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, вважає за доцільне обмежитись дослідженням доказів, які стосуються особи обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції. Учасникам процесу роз`яснено, що у такому випадку сторони будуть позбавлені права оскаржувати дані обставини в апеляційному порядку.
Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує в межах пред`явленого прокурором обвинувачення за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Вину обвинуваченого ОСОБА_5 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України суд вважає доведеною.
Згідно ст.66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 суд вважає щире каяття, добровільне відшкодування заподіяної шкоди потерпілій, яка надала відповідну заяву.
Обставин, які обтяжують покарання, передбаченою ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Вивченням в ході судового розгляду даних особи обвинуваченого встановлено, що він раніше засуджений в тому числі за вчинення умисних корисливих кримінальних правопорушень проти власності, вчинив кримінальне правопорушення до ухвалення вироку Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22 квітня 2020 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України та вироку Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 8 вересня 2020 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 ч. 1 ст. 357 КК України (вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22 квітня 2020 року у справі 645/1750/19, вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 8 вересня 2020 року, Ухвала Верховного Суду колегії суддів Третьої палати Касаційного кримінального суду від 10 березня 2021 року, ухвала Харківського апеляційного суду від 03 грудня 2020 року у справі 644/2061/18) на обліку в психоневрологічному та неврологічному диспансерах не перебуває.
Призначаючи ОСОБА_5 покарання, суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопрушення, яке, за змістом ст. 12 КК України, є умисним кримінальним правопорушенням середньої тяжкості, наслідки вчиненого кримінальних правопорушень, обставини, що пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, відношення обвинуваченого до скоєного кримінального правопорушення, а також вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
З урахуванням всіх обставин у справі, даних, що характеризують особу обвинуваченого, вчинення кримінальних правопорушень до ухвалення вироку Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 8 вересня 2020 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 ч. 1 ст. 357 КК Українисуд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень призначити покарання у межах санкції інкримінованої статті у виді позбавлення волі, із застосуванням ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю крмінальних правопорушень, шляхом поглинання більш суворим покаранням, призначеним Орджонікідзевського районного суду м. Харкова менш суворим, призначеним цим вироком, із звільненням обвинуваченого від відбування призначеного основного покарання з іспитовим строком в порядку ст. 75 КК України, оскільки його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень можливо без ізоляції від суспільства.
Таке покарання за глибоким переконанням суду буде обґрунтованим і необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним та іншими особами кримінальних правопорушень.
У відповідності до ст. 65 КК України суд призначає покарання в межах, встановлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, яка передбачає відповідальність за скоєний злочин, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, обставини пом`якшуючи та обтяжуючі покарання. Особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
У відповідності до вимог ч. 3 ст. 374 КПК України, а також враховуючи роз`яснення, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», висновки з усіх питань, пов`язаних з призначенням покарання, необхідно належним чином мотивувати у вироку. Рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням також має бути належним чином мотивоване.
Окрім того, у зв`язку зі звільненням від відбування покарання з випробуванням покласти на засудженого ОСОБА_5 обов`язки передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України.
Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до ч.9 ст. 100 КПК.
У справі наявні процесуальні витрати, які у відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 373, 374, 395 КПК України суд, -
Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років і 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Відповідно до ч. 4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання визначеного цим вироком більш суворим визначеного вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 8 вересня 2020 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 ч. 1 ст. 357 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень визначити ОСОБА_5 покарання у виді 4 (чотирьох) років і 6 (шести ) місяців позбавлення волі
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом трьох років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ч. 1 ст. 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
В строк відбуття покарання зарахувати ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 8 вересня 2020 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 ч. 1 ст. 357 КК України, починаючи з 01 червня 2020 року по 08 вересня 2020 року.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави в особі НДЕКЦ при ГУМВС України в Харківській області процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судово- товарознавчої експертизи №6/1006СЕ від 08.05.2020 року у розмірі у розмірі 1145 грн. 17 коп. (тисяча сто сорок п`ять гривень сімнадцять копійок)
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, засудженим, який перебуває під вартою, протягом 30 днів з дня вручення копію вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок який набрав законної сили є обов`язковим для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для всіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб і підлягає виконанню на всій території України.
Відповідно до приписів ч.6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.
Роз`яснити сторонам кримінального провадження право подати клопотання про помилування, право ознайомитися з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.
Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя: