Справа №635/7563/20
Провадження №1-кп/635/68/2021
У Х В А Л А
05 жовтня 2021 року смт.Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю - прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185,ч.ч.2,3 ст.186, ч.2 ст.190, ч. 1 ст.357 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Харківського районного суду Харківської області знаходиться зазначене кримінальне провадження.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_4 , посилаючись на продовження наявності ризиків, які дають підстави вважати, що, враховуючи тяжкість злочину, обвинувачена може переховуватися від суду, впливати на свідків та потерпілих, вчинити інше кримінальне правопорушення, тому, існують ризики передбачені пунктами 1,3, 5 частини 1 ст. 177 КПК України, і інший більш м`який запобіжний захід не може запобігти вказаним ризикам.

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні при вирішенні клопотання прокурора поклалась на розсуд суду, надала суду клопотання, в якому вирішення питання про застосування запобіжного заходу просила розглянути без участі її захисника.

Вислухавши думку учасників судового процесу при вирішенні клопотання прокурора, суд виходить з наступного.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 11.08.2021 застосовано відносно обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 09 жовтня 2021 року включно.
Строк тримання під вартою обвинуваченої спливає 09 жовтня 2021 року.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Згідно вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від слідства та суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілого, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу суд повинен враховувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого ця особа обвинувачується, та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від суду чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 2) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосудді може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою.
Суд бере до уваги, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні ряду злочинів, зокрема тяжких. Крім того, суд враховує, що ОСОБА_4 09.11.2020 засуджена Харківським районним судом Харківської області за ч. 1 ст.185 КК України до обмеження волі на строк 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання, кількість інкримінованих епізодів злочинної діяльності, що є обставиною, яка враховуються при продовженні обрання запобіжного заходу, що свідчить про можливість останньої переховуватись від суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Отже, враховуючи дані про особу обвинуваченої, тяжкість покарання, що їй загрожує у разі визнання її винуватою, суд погоджується з доводами прокурора, що ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КК України, існує.
При цьому, надаючи оцінку можливості обвинуваченої переховуватися від суду, суд враховує, що саме внаслідок суспільної небезпечності дій обвинуваченої є об`єктивні підстави вважати, що обвинувачена може переховуватися від суду, в тому числі з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих їй злочинів.

Слід зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справ «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечувати не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства (Летельє проти Франції).

Крім того, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини,право на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Вирішуючи питання про продовження застосування запобіжного заходу, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість злочинів, які інкримінують обвинуваченій, враховує, що ОСОБА_4 раніше притягалась до кримінальної відповідальності, останній раз засуджена 09.11.2020 Харківським районним судом Харківської області, кількість інкримінованих епізодів злочинної діяльності, що в свою чергу свідчить про стійку антисоціальну поведінку останньої, відсутність міцних соціальних зв`язків обвинуваченої. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що обвинувачена схильна до вчинення правопорушень, а тому існує ймовірність вчинення нею іншого кримінального правопорушення, тобто існує ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Враховуючи, що свідки та потерпілі у даному кримінальному провадженні не допитані, а обвинувачена обізнана про їх місце мешкання, суд вважає наявним ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України.
Враховуючи викладене, оцінивши в сукупності всі обставини, суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченому, дані про особу обвинуваченої, суд вважає, що ризики, передбачені п.п.1,3,5ч.1 ст. 177 КПК України, існують та виправдовують тримання особи під вартою.

Вищевказані обставини у сукупності свідчать також про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування до обвинуваченої ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, та є всі підстави вважати, що ця міра запобіжного заходу зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої.
Вищевказані обставини у сукупності свідчать також про неможливість застосування до обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу.
Враховуючи, що судовий розгляд кримінального провадження не завершений, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченій тримання під вартою строком на шістдесят днів.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 194, 197, 199, 331 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :
Продовжити обвинуваченій ОСОБА_4 строк тримання під вартою на 60 днів, до 03 грудня 2021 року включно.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення до Харківського апеляційного суду, а обвинуваченою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту отримання копії ухвали.
Повний текст ухвали оголошено 05.10.2021.

Суддя ОСОБА_1