ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2498/21 Справа № 197/680/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2021 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 000110 за апеляційною скаргою прокурора Криворізької південної окружної прокуратури, який приймав участь у підготовчому судовому засіданні кримінального провадження судом першої інстанції, на ухвалу Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 липня 2021 року, якою обвинувальний акт щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, повернуто прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України,
ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати як незаконну та необґрунтовану, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, та повернути обвинувальний акт з додатками до суду першої інстанції на новий судовий розгляд.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд своє рішення про повернення обвинувального акта прокурору мотивував тим, що обвинувальний акт не містить формулювання обвинувачення.
Однак, обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 відповідає вимогам ст.291 КПК України, оскільки містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію з посиланням на положення закону і частину статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Також, з матеріалів провадження вбачається, що обвинуваченому ОСОБА_7 було вручено обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, при цьому від нього не надійшло заяв щодо незрозумілості пред`явленого обвинувачення, та в підготовчому судовому засіданні він не заперечував щодо призначення судового розгляду.
Окрім того, судом першої інстанції в резолютивній частині ухвали не вказано строк, протягом якого прокурору необхідно усунути недоліки.
Ухвалою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 липня 2021 року обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, повернуто прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України.
В обґрунтування свого рішення суд першої інстанції зазначив, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 не містить формулювання обвинувачення, у зв`язку з чим дійшов висновку щодо повернення обвинувального акта прокурору для усунення вказаних недоліків.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно із п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд в підготовчому засіданні має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

У відповідності до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, тобто, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

На думку суду, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, згідно із якою визначаються вимоги, які ставляться до обвинувального акту.

Стаття 291 КПК України визначає вимоги до змісту та форми обвинувального акту. Частиною другою цієї статті визначений певний перелік відомостей, які мають бути зазначені в обвинувальному акті, зокрема, анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство), виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Сам обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення особі, підозрюваній у вчиненні кримінального правопорушення.
Відповідно до положень п. 5 ч 2 ст. 291 КПК України та правової позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 24.11.2016 року у справі № 5-328-кс 16 обвинувальний акт має містити обов`язкові три складові: фактичні обставини кримінального правопорушення; правову кваліфікацію (в теорії кримінального процесу використовується назва "формула обвинувачення"); формулювання обвинувачення.
Відповідно до положень п. (а) ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні злочину, має право бути негайно і детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення проти нього.

Про право обвинуваченого на отримання докладної інформації щодо суті та причин обвинувачення, висунутого проти нього, наголошується у рішеннях ЄСПЛ у справах «Маттоціа проти Італії» від 07 березня та 04 липня 2000 року та «Ващенко проти України» від 26 червня 2008 року, в яких зазначено: «Обвинувачення для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру (п. 51)».

У рішенні від 25 липня 2000 року, ухваленому у справі «Маттоціа проти Італії», детальніше прописано: «Обвинувачений у скоєнні злочину має бути негайно і детально поінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь детальності інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.
Так, в ході апеляційного перегляду встановлено, що в обвинувальному акті щодо ОСОБА_7 відсутнє формулювання обвинувачення, оскільки зазначено, що ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, а саме, у незаконному придбанні, зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, тоді як відповідно до ст.291 КПК України має викладатись формулювання обвинувачення, що свідчить про недотримання вимог ст. 291 КПК України, що на думку колегії суддів є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Посилання прокурора на те, що, при врученні обвинуваченому ОСОБА_7 обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, від нього не надійшло заяв щодо незрозумілості пред`явленого обвинувачення, а також, що в підготовчому судовому засіданні він не заперечував щодо призначення судового розгляду не можуть бути взяті до уваги, оскільки судом апеляційної інстанції встановлено невідповідність обвинувального акта вимогам КПК України, яка перешкоджає призначенню судового розгляду.
Також твердження прокурора про те, що судом першої інстанції в резолютивній частині ухвали не вказано строк, протягом якого прокурору необхідно усунути недоліки, є безпідставним, оскільки КПК України не зобов`язує суд, при поверненні обвинувального акта прокурору для усунення недоліків, зазначати строк для усунення вказаних в судовому рішенні недоліків.
З урахуванням наведеного вище, оскільки встановлена невідповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України та враховуючи, що зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, таким як презумпція невинуватості та забезпечення права на захист, підстав для зміни чи скасування ухвали суду відповідно до положень ст.409 КПК України не встановлено, тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вимог за апеляційною скаргою прокурора та залишення ухвали суду без змін.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Криворізької південної окружної прокуратури, який приймав участь у підготовчому судовому засіданні кримінального провадження судом першої інстанції, на ухвалу Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 липня 2021 року залишити без задоволення.
Ухвалу Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 липня 2021 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4