Справа № 459/2765/21
Провадження № 1-кп/459/434/2021
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2022 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Червонограді кримінальне провадження за № 0000261 від 21.08.2021 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Червонограда Львівської області, українця, громадянина України, неодруженого, тимчасово непрацюючого, раніше несудимого згідно ст. 89 КК України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_5 згідно з рішенням Червоноградського міського суду Львівської області №459/431/15-ц від 25.02.2015, що набрало законної сили, зобов`язаний до сплати аліментів на користь ОСОБА_6 на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно до його повноліття, але не менше ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. ОСОБА_5 , будучи засудженим вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 02.12.2020р., який набув законної сили 02.01.2021, за ч.1 ст.164 КК України до покарання вигляді 100 годин громадських робіт, знаючи про необхідність сплати аліментів, будучи належним чином ознайомлений із даним судовим рішенням про стягнення з нього аліментів, ігноруючи дане судове рішення та ухиляючись від його виконання, порушуючи ст. 21, ч. 3 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України, відповідно до положень яких усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах, права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними та що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття, діючи умисно злісно ухилився від свого батьківського обов`язку щодо утримання сина ОСОБА_7 , не сплачував коштів, встановлених рішенням суду на його утримання без вагомих на це причин, а утвореного боргу по аліментах не погашав, на повідомлення державного виконавця про необхідність сплати аліментів не реагував. ОСОБА_5 , будучи фізично здоровим, без поважних причин офіційно не працював, заходів щодо свого працевлаштування на постійну чи тимчасову роботу не вживав, з приводу постановки на облік до місцевого центру зайнятості не звертався. Внаслідок злісного ухилення від сплати аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, за період часу з 02.01.2021 по 31.07.2021 не здійснив жодних проплат, що спричинило заборгованість зі сплати аліментів в користь ОСОБА_6 на утримання сина ОСОБА_8 за вказаний період - 20 112 (двадцять тисяч сто дванадцять) гривень 75 (сімдесят п`ять) копійок, що сукупно складає суму виплат більше, ніж за три місяці відповідного платежу. При цьому загальна сума заборгованості станом на 31.07.2021 становить 133 028 (сто тридцять три тисячі двадцять вісім) гривень 45 (сорок п`ять) копійок.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненому визнав частково, а також підтвердив обставини викладені у обвинувальному акті та оголошені прокурором в судовому засіданні. Повідомив, що дійсно з потерпілою перебував у шлюбі, у них народився спільний син, з яким йому бачитися не дають. Також зазначив, що аліменти дійсно не сплачував у потрібному обсязі, лише частково погашав заборгованість по сплаті аліментів в сумі 1000 грн. один раз в два місяці. Отже, часткове невизнання вини обвинуваченим зводиться до незгоди з розрахунком та сумою заборгованості.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні суду пояснила, що заборгованість зі сплати аліментів їй не погашена, обвинувачений не приймає жодної участі у вихованні та утриманні дитини. Також повідомила, що нею дійсно до Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби 25.05.2019 року подавалась заява про повне погашення заборгованості, яка в подальшому була відкликана як помилково подана, а викладені у ній факти не відповідають дійсності. Щодо міри покарання ОСОБА_5 просить суд застосувати сувору міру покарання для обвинуваченого, оскільки після вироку Червоноградського міського суду Львівської області від 02.12.2020 року обвинувачений на шлях виправлення не став, оскільки не намагається погасити борг по аліментах. В подальшому подала заяву про розгляд справи у її відсутності, де просила призначити обвинуваченому покарання у виді 200 годин громадських робіт.

Не зважаючи на часткове визнання вини ОСОБА_5 , його винність у вчиненому повністю підтверджується належними та допустимими доказами, дослідженими у судовому засіданні, а саме:
-витягом з ЄРДР від 21.08.2021 р., яким підтверджується внесення до ЄРДР відомостей про дане кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_9 від 20.08.2021 р.;

-заявою ОСОБА_6 від 18.03.2020 р. про вчинення кримінального правопорушення, згідно з якою потерпіла 20.08.2021 р. звернулася до Червоноградського РВП ГУ НП у Львівській області та просила притягнути до кримінальної відповідальності її колишнього чоловіка ОСОБА_5 , який не сплачує аліменти на утримання сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого станом на 09.08.2021 р. утворилася заборгованість в розмірі 133 028,45 грн. Також у вказаній заяві потерпіла зазначила, що вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 02.12.2020 року ОСОБА_5 був засуджений за ч.1 ст. 164 КК України до 100 годин громадських робіт. Однак, після даного вироку суду на шлях виправлення не став, оскільки не намагається погасити борг по аліментах;

-рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 25.02.2015 р. (справа №459/431/15-ц), яким задоволено позов ОСОБА_10 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів та яким стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_11 аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 04.02.2015 р. до його повноліття, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку;

-заявою ОСОБА_6 від 02.04.2019 р., згідно з якою потерпіла звернулась до Червоноградського МВ ДВС ГТУЮ у Львівській області з приводу відкриття виконавчого провадження,дублікатом виконавчого листа №459/431/15-ц від 25.02.2015р. про стягнення аліментів з ОСОБА_12 на утримання його сина ОСОБА_7 , виданого 01.04.2019 р. Червоноградським міським судом Львівської області, постановою старшого державного виконавця Червоноградського МВ ДВС ГТУЮ у Львівській області про відкриття виконавчого провадження ВП 58870036 від 11.04.2019 р.та іншими матеріалами виконавчого провадження;

-розрахунком заборгованості Червоноградського міського відділу ДВС Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) від 09.08.2021 р. у виконавчому провадженні №58870036, з якого вбачається, що заборгованість обвинуваченого зі сплати аліментів на утримання дитини станом на 31.07.2021 р. становить 133 028,45 грн. та що у період з січня по липень 2021р. обвинуваченим жодних оплат здійснено не було;

-протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 27.08.2021 р. та додатком до протоколу - описом речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді від 27.08.2021 р.,

-вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 02.12.2021 року, згідно з яким ОСОБА_5 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначено йому покарання у виді громадських робіт на строк 100 годин;

-листом Червоноградської РВ філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області № 36/20/3924 від 27.08.2021 року, з якого вбачається, що ОСОБА_5 був засуджений вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 02.12.2020 року 18.03.2021р. знятий з обліку у зв`язку із відбуттям призначеного покарання.

Відтак, дослідивши всі обставини кримінального провадження, оцінюючи наведені вище докази в їх сукупності з точки зору належності, допустимості, достовірності, суд вважає, що вина ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом.
Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.2 ст.164 КК України.

При призначанні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є кримінальним проступком. Обвинувачений є людиною молодого віку, раніше несудимий згідно ст. 89 КК України, оскільки відбув призначене покарання та 18.03.2021р. знятий з обліку в органі пробації, не працює, розлучений, не перебуває на обліку у нарколога чи психіатра.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає часткове визнання вини.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

При призначенні ОСОБА_5 виду і міри покарання, суд керується загальними засадами призначення покарання, принципом пропорційності заходу переслідування меті, як він розтлумачений Європейським судом з прав людини у п. 38 рішення "Ізмайлов проти Росії" від 16.10.2008 та у п.п. 34, 41 "Швидка проти України" від 30.10. 2014.

Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи наведене, суд вважає, що ОСОБА_5 слід призначити покарання у виді громадських робіт, в межах санкції ч. 2 ст. 164 КК України, з урахуванням вимог ст. ст. 4, 5 КК України і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 під час досудового розслідування даного кримінального провадження не обирався і підстав для його обрання не має.

Процесуальних витрат у даному кримінальному провадженні немає, цивільний позов не заявлено, речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: ОСОБА_1