УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.09.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0001225 від 25.09.2021 відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Татарбунари, Одеської області, болгарина, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, працюючого на посаді механіка в СТО «Аводвор», раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 з, підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
1.Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування поданого клопотання.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 25.09.2021 приблизно о 01 годин 00 хвилин, водій ОСОБА_5 , діючи в порушення вимог п. п. 2.9а), 12.4, 12.9 б) «Правила дорожнього руху» України (далі Правила) (введені в дію 01.01.2002 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001), які наказують:
п.2.9 «Водієві забороняється:
a) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;
п.12.4. «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.»;
п.12.9. «Водієві забороняється:
б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил»;
перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, у темний час доби, в умовах необмеженої видимості, керуючи автомобілем «BMW 318» р/н НОМЕР_1 , здійснював рух по сухому дорожньому покриттю проїзної частини вул. Святослава Ріхтера з боку площі Бориса Дерев`янка в напрямку вул. Центральний Аеропорт в Малиновському районі м. Одеси, зі швидкістю яка перевищує допустиму швидкість руху у населеному пункті 50км/год.
Продовжуючи рух, та під`їжджаючи до перехрестя вул. Святослава Ріхтера вул. 6-та Степова, яке регулюється світлофором працюючим в режимі зміни сигналів, водій ОСОБА_5 , діючи у порушення вимог п.п. 2.3.б), 8.7.3.е), 8.10. Правил дорожнього руху України, згідно з якими:
п. 2.3. - «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;
п.8.7.3.- «Сигнали світлофора мають такі значення:
е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух»;
п.8.10. «У разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62, якщо їх немає не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів»;
маючи об`єктивну можливість спостерігати зміну сигналів світлофору, проігнорував включений червоний сигнал, що забороняє подальший рух, не зупинив керований ним транспортний засіб перед лінією перехрестя, виїхав на вказаний перетин проїзних частин, де скоїв зіткнення з автомобілем «Toyota-Yaris», р/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , яка виїхала на перехрестя на зелений сигнал світлофора, що дозволяв їй рух через перехрестя. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «Toyota Yaris», р/н НОМЕР_2 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала тілесні ушкодження від яких загинула на місці події.
Допущені водієм ОСОБА_5 порушення вимог п.п. 2.3.б), 2.9а), 8.7.3.е), 8.10., 12.4, 12.9 б) «Правил дорожнього руху України» знаходяться у прямому причино наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо транспортної події та настанням суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення смерті потерпілої.
За вказаним фактом дорожньо-транспортної пригоди 25.09.2021 розпочате досудове розслідування, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, а саме: за кваліфікаційними ознаками - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані сп`яніння, якщо вони спричинили смерть потерпілого.
Таким чином, з урахуванням наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, наявності обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, а також беручи до уваги неможливість запобігання вищезазначеним ризикам, шляхом застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, сторона обвинувачення звертається з клопотанням про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
2.Позиції учасників судового засідання.
Прокурор в судовому засіданні вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, оскільки підозрюваний визнає вину, щире кається, родичі підозрюваного знайшли спільну мову з родичами потерпілої. Клопотання необґрунтовано та не підтверджено. Відносно клопотання не заперечив.
Підозрюваний в судовому засіданні визнав вину у вчиненому правопорушенню. Стосовно запобіжного заходу не заперечив проти задоволення клопотання.
3. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
4. Висновки слідчого судді.
Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.
4.1. Обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.
Згідно матеріалів поданого клопотання, 25.09.2021 року ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та того ж дня повідомлено про підозру за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані сп`яніння, якщо вони спричинили смерть потерпілого.
Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України підтверджується протоколом огляду місця події від 25.09.2021 року, протоколом затримання особи від 25.09.2021 року, поясненнями свідка від 25.09.2021 року, та матеріалами клопотання в сукупності.
Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги п. 175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011 року, згідно якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.
Разом з тим, в рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
4.2. Обставини, які свідчать про наявність/відсутність в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
При розгляді клопотанні сторони обвинувачення, слідчий суддя бере до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке призвело до загибелі людини, життя та здоров`я якої визнаються найвищою соціальною цінністю.
Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, те що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке призвело до тяжких наслідків, враховуючи суспільно-небезпечний характер таких кримінальних правопорушень, а також враховуючи перебування підозрюваного в стані алкогольного сп`яніння під час вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до переконання, що наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик у вигляді можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.
Враховуючи також те, що підозрюваний не компенсував жодні збитки завдані кримінальними правопорушеннями та факт того, що підозрюваному при ознайомлені з матеріалами кримінального провадження стануть відомі анкетні дані свідків, які в подальшому, будуть допитуватися безпосередньо судом, у випадку направлення обвинувального акту до суду, слідчий суддя приходить до переконання про існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику можливого незаконного впливу на свідків, схиляючи їх до надання неправдивих показань, з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Також, слідчий суддя враховує, наслідки вчиненого кримінального правопорушення, суспільно-небезпечний характер такого кримінального правопорушення, те що підозрюваний раніше притягувався до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, досудове розслідування у кримінальному провадженні тільки розпочато, а підозрюваний не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні немає, слідчий суддя приходить до переконання про існування ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.
4.3. Обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).
Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_5 в судовому засіданні встановлено не було, зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді застави, домашнього арешту та особистого зобов`язання є недоцільним, з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики, не забезпечать належне виконання підозрюваним обов`язків.
З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, можливо шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.
На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення є обґрунтованим, а відповідний запобіжний захід достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного в судовому засіданні встановлено не було.
Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, який спричинив загибель людини.
З урахуванням викладеного, враховуючи, що кримінальне правопорушення призвело до загибелі людини, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, строком на 30 днів, оскільки на думку слідчого судді такий строк в повному обсязі забезпечить належну поведінку підозрюваного та проведення досудового розслідування.
Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0001225 від 25.09.2021 задовольнити частково.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор», строком на 30 (тридцять) днів, тобто до 24.10.2021 року.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1