Справа № 761/2203/22
Провадження № 1-кс/761/1762/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2022 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 при секретарі ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП № 3 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 , подане у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000256 від 18 січня 2022 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Великий Ліс, Бородянського р-ну, Київської обл., українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 3 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури ОСОБА_7 , подане у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000256 від 88.01.2022 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

У клопотанні зазначено, що у СВ ВП №3 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0000256 від 18.01.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України.

Короткий виклад фактичних обставин, суть і правова кваліфікація кримінального правопорушення

За обставин, викладених у клопотанні встановлено, що ОСОБА_4 , посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст. ст. 7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 № 60-95-ВР (в редакції Закону № 530-V від 22.12.2006), Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними» від 15.02.1995, наказу Міністерства охорони здоров`я України № 481 від 20.08.2008 та наказу Міністерства охорони здоров`я України № 634 від 29.07.2010, з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів, маючи умисел, спрямований на незаконне придбання, зберігання з метою збуту наркотичних засобів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинив кримінальне правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів.

Так 16 січня 2022 року ОСОБА_4 , за допомогою мобільного додатку «Telegram», діючи умисно, з метою отримання прибутку, незаконно придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи, психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, масою 0,781 г, для подальшого збуту.

В подальшому, 18 січня 2022 року приблизно о 19 год. 45 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні «Нова Пошта № 90», що за адресою: м. Київ, пр-т Перемоги, 80/57, отримав посилку від невстановленої особи, а саме розфасовану психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, з якою для подальшого розкладання «закладок» покинув приміщення вищевказаної пошти. Після чого 18 січня 2022 року о 19 год. 47 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, пр-т Перемоги, 80/57, ОСОБА_4 , був затриманий в порядку ст. 2982 КПК України, під час особистого обшуку якого виявлено та вилучено психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, масою 0,781 г.

З урахуванням цих обставин, ОСОБА_4 на думку сторони обвинувачення, обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України.

Обґрунтування клопотання

Як зазначено у клопотанні 18 січня 2022 року, ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 298-2 КПК України.

19 січня 2022 року, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

При цьому зазначено, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; висновком експерта № СЕ-19/111-22/2424-НЗПРАП; протоколом огляду предметів від 19.01.2022; протоколом затримання ОСОБА_4 ; іншими матеріалами кримінально провадження в їх сукупності

Підставою застосування даного запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків, переховуватись від органів досудового слідства і суду.

Як зазначено у клопотанні, більш м`які запобіжні заходи застосовані до підозрюваного ОСОБА_4 не достатні для запобігання вищевказаним ризикам. Таким чином, на думку слідчого до ОСОБА_4 необхідно застосувати найбільш суворий запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб, із можливістю внесення застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб та утримувати а арештному домі ДУ «Київський слідчих ізолятор».

Доводи сторін

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання, просив обрати запобіжний захід на 60 днів, в обґрунтування необхідності його обрання навів ті обставини, що існує обґрунтована підозра у вчиненні останнім кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Захисник заперечував щодо застосування відносно підозрювано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, повідомив, що ОСОБА_4 має місце проживання в Київській області, родину, у зв`язку з чим просив застосувати нічний домашній арешт. Крім того просив долучити до матеріалів справи характеризуючи матеріали на останнього.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію захисника.

Слідчий суддя, вислухавши думку сторін, дослідивши додані до клопотання матеріали, дійшов наступного висновку.

Мотивація суду

В судовому засіданні встановлено, що у СВ ВП №3 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0000256 від 18.01.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України.

З наданих матеріалів клопотання, пояснень учасників судового розгляду вбачається, що на даній стадії є достатні дані, які вказують на обґрунтованість підозри причетності ОСОБА_4 до подій, які мали місце 18.01.2022 року за обставин, викладених у клопотанні слідчим, виходячи із стандарту «обґрунтована підозра», який застосовується у практиці ЄСПЛ, що підтверджується наявними в матеріалах та дослідженими слідчим суддею документами під час розгляду клопотання.

Згідно ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а також вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення є одними з обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

18.01.2022 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 298-2 КПК України.

19.01.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Як зазначено у положеннях ст.ст.177,178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

При цьому суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість можливого покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зав`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

При вирішенні питання про доцільність застосування запобіжного заходу, також необхідно враховувати практику Європейського суду з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Оскільки поняття «обґрунтована підозра» у національному законодавстві не визначене, то, відповідно дост. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд має враховувати позицію Європейського Суду з прав людини, відображену у рішенні від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (пункті 175) відповідно до якого «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також див. рішення у справі «Кущ проти України», «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182), (Erdagoz v. Turkey (Ердагоз проти Туреччини).

Як вбачається зі змісту повідомлення про підозру, його формулювання містить інформацію про те, що ОСОБА_4 дійсно при встановлених досудовим слідством обставинах міг вчинити інкриміноване йому правопорушення, тобто наявна обґрунтована підозра у злочині, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до восьми років.

Слідча суддя оцінює наявність ризиків, передбачених ст. 178 КПК України. Сторона обвинувачення зазначає про два таких ризики.

Ризик переховування від органів досудового розслідування та суду

Даний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_4 офіційно не працює, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за яке кримінальним кодексом України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років.

В розумінні Кримінального кодексу України інкримінований ОСОБА_4 злочин є тяжкими.

При визначенні ймовірності переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України слід враховувати тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винним у злочині, у вчиненні якого він підозрюється. Врахування цієї обставини відповідає практиці Європейського суду з прав людини. При цьому, цей фактор не є визначальним.

Враховуючи викладене вище, слідча суддя приходить до висновку, що існує ризик переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та/або суду.

Слідча суддя зобов`язана встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий (п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України). Втім, для всебічної оцінки обставин справи, слідча суддя аналізує доводи слідчого стосовно інших ризиків, про які згадано у клопотанні.

Можливість вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий в клопотанні зазначає, що підозрюваний ОСОБА_4 офіційно не працює, суспільно корисною працею не займається, а отже не має постійного джерела доходу. Зазначене вказує на те, що останній може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Отже, слідчим суддею встановлено наявність двох ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідча суддя вважає, що до ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід.

Що стосується особи ОСОБА_4 , суд приймає до уваги, що він, не одружений, не працюючий, має місце проживання, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивни.

Крім того, відомостей про можливе ухилення від органів досудового слідства та суду у випадку застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою прокурором суду не надано, що свідчить про міцний побутовий зв`язок. Крім того підозрюваний сам з`явився до правоохоронних органів та повідомив про вчинення ним кримінального правопорушення.

Згідно п.6 ч.2 ст.184 КПК України клопотання прокурора повинно містити зокрема обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Проте в клопотанні відсутні обґрунтування неможливості запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Не надав таких обґрунтувань прокурор і в судовому засіданні.

Таким чином суд констатує, що прокурором не доведено обставини, передбачені п. 3 ч.1ст.194 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Отже за таких підстав суд, керуючись ч.4 ст.194 КПК України вважає можливим обмежитись обранням запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, який з урахуванням усіх обставин справи, на думку слідчого судді, буде достатнім запобіжним заходом для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти наявним ризикам.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки, а саме: прибувати до слідчого, прокурора та суду за викликом; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, реєстрації та/або роботи; не відлучатися за межі Київської області без дозволу слідчого, прокурора слідчого судді або суду; утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись ст.ст. 32, 131, 132, 176 178, 181, 183-184, 193-194, 196, 202, 369-372, 395 КПК України,

У Х В А Л И В :

Клопотання залишити без задоволення.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши ОСОБА_4 цілодобово залишати житло за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

прибувати до слідчого, прокурора та суду за викликом;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, реєстрації та/або роботи;

не відлучатися за межі Київської області без дозволу слідчого, прокурора слідчого судді або суду;

утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Негайно доставити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до місця проживання де звільнити останнього з-під варти.

Контроль за виконанням ухвали покласти на орган Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 .

Строк дії ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_4 визначити на два місяці, в межах строку досудового розслідування, терміном до 19 березня 2022 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_12