УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2021року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання ст. слідчого СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 ,у ході досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001218 від 18.11.2021 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 152, ч. 2 ст. 146 КК України, про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернулася до слідчого судді із вказаним клопотанням в обґрунтування якого вказувала, що слідчим відділом Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0001218, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.11.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 152 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 мав намір взяти шлюб з ОСОБА_5 . Остання неодноразово відмовляла йому. Після чого, у ОСОБА_4 виник злочиний умисел на її викрадення. З метою реалізації свого умислу він залучив до вчинення злочину ОСОБА_6 , в користуванні якого був автомобіль марки «AUDI Q7» днз НОМЕР_1 .

Втілюючи свій злочинний умисел, спрямований на викрадення потерпілої ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , за попередньою змовою з ОСОБА_6 14.11.2021 прослідкували за потрепілою. Близько 16:00 години, в той час коли потерпіла ОСОБА_5 поверталася додому по АДРЕСА_1 до неї різко під`їхав автомобіль марки «AUDI Q7» днз НОМЕР_1 , чорного кольору перегородивши шлях, з якого вибіг ОСОБА_4 та застосовуючи фізичну силу, без згоди останньої посадив її до автомобіля, за кермом якого знаходився ОСОБА_6 . Після чого, ОСОБА_6 , заблокував двері авто, тим самим позбавив можливості ОСОБА_5 вийти з нього.

Не звертаючи уваги на прохання потерпілої ОСОБА_5 випустити її із автомобіля, ОСОБА_6 продовжив рух автомобіля до смт. Демурине, Межівського району, Дніпропетровської області, а ОСОБА_4 утримував потерпілу на задньому сидінні автомобіля. В подальшому, в полі, неподалік смт. Демурине ОСОБА_6 залишив вищевказаний автомобіль. При цьому, ОСОБА_4 залишися разом з ОСОБА_5 , позбавляючи її можливості покинути автомобіль.

В той же час ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , усвідомлюючи незаконність дій щодо викрадення ОСОБА_5 та її утриманні, періодично приїздив до місця перебування ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в поле, неподалік смт. Демурне Дніпропетровської області та привозив мобільний телефон ОСОБА_4 для зв`язку.

В подальшому з 14.11.2021 по 17.11.2021 ОСОБА_4 утримував потерпілу ОСОБА_5 всупереч її волі в салоні вищезазначеного автомобіля з метою спонукання до спільного проживання.

18.11.2021 року до чергової частини Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_2 , про те, що 16.11.2021 року у період часу з 18 год. по 19 год. невстановлений чоловік перебуваючи за адресою: смт.Демурине, Межівського району, Дніпропетровської області вчинив зґвалтування шляхом проникнення в тіло ОСОБА_5 , без добровільної згоди останньої.
За даним фактом відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001219 від 18.11.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України.

20.11.2021 року кримінальні провадження №0001219 від 18.11.2021 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України та №0001218 від 18.11.2021 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України об`єднані в одне провадження та присвоєно №0001218.

20.11.2021 року згідно Ухвали Октябрського районного суду м. Полтава від19.11.2021 року було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_3 в ході якого було вилучено: 4 сім картки дві оператора «Водафон» одна оператора Київстар», одна «Білайн»

Приймаючи до уваги, що вилучені 20.11.2021 року згідно Ухвали Октябрського районного суду м. Полтава від 19.11.2021 року 4 сім картки з яких дві оператора «Водафон» одна оператора Київстар», одна «Білайн» по кримінальному провадженню мають значення речових доказів, та мають суттєве значення по кримінальному провадженню, так, як з слів свідків викрадач їх доньки та сама донька їм телефонували з різних номерів мобільного телефону, яких необхідно провести детальний огляд з метою виявлення слідів злочину.
Згідно ст.ст.168, 237 КПК України вилучені 4 сім картки, є тимчасово вилученим майном, на яке, у відповідності до ч. 5 ст. 171 КПК України, потрібно накласти арешт з метою його подальшого використання під час проведення експертних досліджень та слідчих дій, унеможливлення втрати слідів злочину.

Відповідно до п. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно п. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, та відповідно до п. 3 даної статті у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а саме: речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

Оскільки у даному випадку є всі підстави вважати, що вилучені 20.11.2021 року в ході обшуку 4 сім картки містити сліди злочину, вважаю за необхідне вжити заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на вилучене майно. Не застосування арешту майна може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна та слідів злочину.

З огляду на викладене, для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вищезазначеного кримінального правопорушення існує потреба накладення арешту на вказані вище речі.

В судове засідання слідчий не з`явилася, надала суду заяву про розгляд клопотання без її участі, клопотання підтримала в повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За таких обставин фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалось.

Статтею 167 КПК України передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ч.2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Дослідивши матеріали клопотання, з метою повноти, всебічності та неупередженого розслідування кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту майна та задоволення клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 132, 167, 170-173, 309, 372, ч.2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на вилучений в ході обшуку 20.11.2021 року згідно Ухвали Октябрського районного суду м. Полтава від 19.11.2021 року за адресою АДРЕСА_4 сім картки з яких дві оператора «Водафон» одна оператора Київстар», одна «Білайн» з позбавленням права відчуження, розпоряджання, використання, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти діб.

Виконання ухвали доручити слідчому у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Слідчий суддя Октябрського
районного суду м.Полтави ОСОБА_1