Справа № 638/6290/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

з участю обвинуваченого ОСОБА_4

з участю захисника обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова кримінальне провадження за №0001316 від 05.04.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, з професійною технічною освітою, розлученого, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

25.03.2019 року приблизно о 21 години 45 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись на території гаражного кооперативу №3 по вул. Єсеніна, 2А у м. Харкові випадково зустрів знайомого ОСОБА_6 , та зав`язав з ним бесіду, в ході якої між ними виник конфлікт на ґрунті тривалих неприязних стосунків, в ході якого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень останньому. Реалізовуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, ОСОБА_4 , перебуваючи у положенні стоячи, діючи умисно наніс ОСОБА_6 один удар дерев`яною палицею по голові в область тім`я. У результаті противоправних дій, ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 було спричинено згідно висновку судово-медичної експертизи №09-418/19 від 22.04.2019 року «забиту рану в тім`яній ділянці на кордоні з потиличною практично по умовно-середній лінії (після ПХО рани з накладанням швів), яка належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6-ти днів, але не більше 3-х тижнів».

На підставі статті 325 КПК України, за погодженням із учасниками судового провадження, судовий розгляд проведено за відсутності потерпілого ОСОБА_6 , який надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутністю.
Допитаний обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України у повному обсязі, підтвердив обставини, викладені у обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаявся, пояснивши, що доповнити йому нічого.
Суд зі згоди прокурора, обвинуваченого та його захисника, відповідно до частини 3 статті 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясував, чи правильно розуміє обвинувачений зміст цих обставин, не оспорює їх, і не наполягає на дослідженні всіх доказів у справі, у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку обвинувачений буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Аналізуючи представлені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_4 та кваліфікує його дії за частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
При вирішенні питання про покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь важкості вчиненого кримінального правопорушення, який у відповідності до статті 12 Кримінального кодексу України відноситься до проступку, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання, а також досудову доповідь Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області.
Так, ОСОБА_4 раніше не судимий, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, розлучений, офіційно не працевлаштований, за місцем роботи характеризується позитивно.
Відповідно до статті 66 Кримінального кодексу України, обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_4 суд визнає щире каяття.
Відповідно статті 67 Кримінального кодексу України, обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_4 судом не виявлено.
Згідно частини 2 статті 50 Кримінального кодексу України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
Тобто, виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, це покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Пленум Верховного Суду України в Постанові №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», звертає увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визначається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватись вимог статті 65 Кримінального кодексу України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Відповідно до вимог статті 65 Кримінального кодексу України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 повинно бути призначене покарання, необхідне та достатнє для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень у межах санкції кримінального правопорушення-проступку, передбаченого частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України у вигляді штрафу, адже цей вид покарання буде мати вплив на його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, і саме в такому випадку буде досягнута передбачена частиною 2 статті 50 Кримінального кодексу України мета покарання як обвинуваченим, так і іншими особами.
Потерпілий ОСОБА_6 претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не заявляв.
Витрати, пов`язані із проведенням експертиз по кримінальному провадженню, відсутні.
Речові докази і документи у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст. 373,374 КПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України та призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Головуючий: