печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м.Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 у порядку ст. 206 КПК України у кп №0000212,-
В С Т А Н О В И В:
14.12.2021 року до слідчого судді надійшла скарга адвоката адвоката ОСОБА_3 , розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000212 в порядку ст. 206 КПК України. Скарга мотивована тим, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000212 від 19.09.2016 за підозрою громадянина України ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 258-3 КК України, громадянина України ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111 та ч. 1 ст. 258-3 КК України, та за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 258-5, ч. 2 ст. 258-5, ч. 3 ст. 258-5, ч. 5 ст. 191 КК України. ОСОБА_5 є підозрюваним у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за №0000212 від 19.09.2016 року, зокрема у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111 та ч. 1 ст. 258-3 КК України. З 22.09.2021 року ОСОБА_5 тримається під вартою на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м.Києва ОСОБА_7 від 22.09.2021 року (справа №757/50431/21-к). Після проголошення судового рішення ОСОБА_5 взято під вартою та поміщено до ДУ «Київський слідчий ізолятор» (м.Київ, вул.Дегтярівська, 13). Строк тримання під вартою продовжено до 14.01.2022 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва ОСОБА_8 від 16.11.2021 року (справа №757/59428/21-к). Однак, у подальшому ОСОБА_5 переміщено з ДУ «Київський слідчий ізолятор» до Відділу забезпечення досудового слідства СБ України (м.Київ, пров.Аскольдів, 3-А) де він продовжує утримуватися. У зв`язку з чим, виникла необхідність у зверненні з вказаною скаргою. Сторона захисту вважає, що тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 у Відділі забезпечення досудового слідства СБ України є незаконним, порушує право на захист та презумпцію невинуватості, з огляду на наступне. Тримання під вартою, як вид запобіжного заходу, може бути застосований виключно на підставі судового рішення, в даному випаду - ухвала слідчого судді. Порядок тримання під вартою та порядок виконання ухвали слідчого судді про застосування запобіжного закону здійснюється виключно в передбаченому законом порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про попереднє ув`язнення" установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, є слідчі ізолятори Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. В окремих випадках, що визначаються потребою в проведенні слідчих дій, ці особи можуть перебувати в ізоляторах тимчасового тримання. Відділ забезпечення досудового слідства СБ України є ізолятором тимчасового тримання, а тому тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 у межах зазначеного відділу можливе лише за умови проведення слідчих дій у порядку передбаченому КПК України. Таким чином, перевезення та подальше утримування підозрюваного ОСОБА_5 у Відділі забезпечення досудового слідства СБ України є незаконним. Законом не передбачено тримання підозрюваних щодо яких застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ізоляторах тимчасового тримання, яким є Відділ забезпечення досудового слідства СБ України. Адвоката ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав, просив задовольнити. Прокурор в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив. Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали, які долучені до скарги, приходжу до наступного висновку. У відповідності до п. 1.4. інструкції про порядок тримання осіб у спеціально відведених місцях для тимчасового тримання (ізоляторах тимчасового тримання) Служби безпеки України затвердженого наказом Служби безпеки України 26.07.2008 N 589, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 жовтня 2008 р. за N 1013/15704 (надалі - інструкція) терміни тримання у спеціально відведених місцях для тимчасового тримання (ізоляторах тимчасового тримання) затриманих і осіб, які тримаються під вартою визначаються відповідно до законодавства України. Згідно з п.1.5. інструкції спеціально відведене місце для тимчасового тримання (ізолятор тимчасового тримання) забезпечує тримання: осіб, затриманих за підозрою у вчиненні злочину; осіб, які тримаються під вартою на термін до 3 діб (якщо їх доставка до слідчого ізолятора (далі - СІЗО) у цей строк неможлива через віддаленість або відсутність належних шляхів сполучення, вони можуть перебувати в спеціально відведеному місці для тимчасового тримання (ізоляторі тимчасового тримання) не більше 10 діб); підсудних (засуджених), які прибули із СІЗО у зв`язку з розглядом справи в суді або проведенням з ними слідчих дій. Відповідно до ч. 1 ст. 206 КПК України, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. У відповідності до ч. 1 ст. 1 Закону України, «Про попереднє ув`язнення» (надалі - закон 2) попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили. Частиною 3 ст. 1 закону 2 встановлено, що тримання осіб, взятих під варту, відповідно до завдань кримінального судочинства здійснюється на принципах неухильного додержання Конституції України, вимог загальної декларації прав людини, інших міжнародних правових норм і стандартів поводження з ув`язненими і не може поєднуватися з навмисними діями, що завдають фізичних чи моральних страждань або принижують людську гідність. У відповідності до ч. 1 ст. 3 закону 2 підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, винесене відповідно до Кримінального і Кримінального процесуального кодексів України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених законом. Пунктом 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, встановлено, що слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя Апеляційного суду Автономної Республіки Крим, апеляційного суду області, міст Києва та Севастополя. Слідчий суддя (слідчі судді) у суді першої інстанції обирається зборами суддів зі складу суддів цього суду. Стаття 206 КПК України надає слідчому судді специфічні повноваження щодо перевірки наявності підстав позбавлення особи свободи (зокрема, наявності судового рішення та ін.) та звільнення особи, якщо за результатами такої перевірки відповідних підстав не буде встановлено, або забезпечення проведення у найкоротший строк розгляду клопотання прокурора, слідчого про застосування запобіжного заходу. Таким чином, положенням ст. 206 КПК України забезпечується процесуальний механізм звільнення слідчим суддею будь-якої особи, яка позбавлена свободи за відсутності судового рішення, та застосовуються саме в таких випадках. При цьому вказаний механізм не включає процедур оскарження рішень, дій чи бездіяльності працівників правоохоронних органів, пов`язаних із затриманням особи в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України, post factum, оскільки відповідні заперечення особа може висловити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу та/або під час підготовчого судового засідання й судового розгляду кримінального провадження по суті. Враховуючи викладене й беручи до уваги те, що захисник подав скаргу саме в порядку ст. 206 КПК України, слідчим суддею під час розгляду даної скарги не було встановлено порушення прав підозрюваного ОСОБА_5 визначених ст. 206 КПК України.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 11, 26, 206, 369-372, 582 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Відмовити в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 у порядку ст. 206 КПК України у кп №0000212
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали буде оголошений 29.12.2021о. о 14.00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1