Справа № 183/6554/21
№ 1-кп/183/1305/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2021 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000154 відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 08.11.2011 року Баглейським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;
- 03.04.2012 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України вказане покарання поглинуте покаранням від 08.11.2011 року, до відбуття 4 роки 6 місяців. Звільнений 24.07.2015 року умовно-достроково, невідбутий строк 7 місяців 9 днів;
- 26.10.2017 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ст. 69 КК України до 2 років позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 24.01.2018 року виключено з вироку Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 26.10.2017 року «рецидив злочинів», в іншій частині вирок залишено без змін. Звільнений 19.09.2018 року у зв`язку з відбуттям строку покарання,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,
в с т а н о в и в:

30.05.2021 року приблизно о 15 годині 10 хвилин ОСОБА_4 знаходився біля магазину «Продукти», розташованого по вул. Сучкова, 17А м. Новомосковська Дніпропетровської області, де зустрів раніше йому не відому ОСОБА_5 . В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння майном ОСОБА_5 , а саме: мобільним телефоном марки «Samsung Galaxy J5 2016 Duos», шляхом зловживання довірою.
Цього ж дня, а саме 30.05.2021 року приблизно о 15 годині 15 хвилин ОСОБА_4 , реалізуючи злочинний умисел, знаходячись біля магазину «Продукти», розташованого по вул. Сучкова, 17А м. Новомосковська Дніпропетровської області, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, попросив у ОСОБА_5 її мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J5 2016 Duos» з метою начебто зателефонувати. У свою чергу ОСОБА_5 повністю довіряючи ОСОБА_4 передала останньому свій мобільний телефон «Samsung Galaxy J5 2016 Duos», з метою зробити дзвінок. Отримавши в такий спосіб доступ до мобільного телефону «Samsung Galaxy J5 2016 Duos», ОСОБА_4 переконавшись, що за ним ОСОБА_5 не спостерігає, пішов в сторону вул. Сучкова м. Новомосковська Дніпропетровської області. В подальшому ОСОБА_4 викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 1333,00 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою визнав повністю та показав, що обставини викладені в обвинувальному акті не оспорює та повністю визнає себе винним у пред`явленому обвинуваченні. Додав, що більш детально йому доповнити нічого, оскільки всі обставини, викладені в обвинувальному акті відповідають дійсності. У скоєному щиро кається.
В судовому засіданні у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких обвинуваченим ОСОБА_4 скоєно кримінальне правопорушення, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували, і на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів щодо виду і розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розміру процесуальних витрат, обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого та обтяжують чи пом`якшують покарання.
Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.
Таким чином, суд ухвалює вирок в особливому порядку без дослідження будь-яких доказів обставин передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 91 КПК України.
Отже, суд, дослідивши докази в межах пред`явленої підозри, не виходячи за межі пред`явленого обвинувачення, яке прокурор підтримав в судовому засіданні, доходить однозначного висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайстві), вчиненому повторно, доведена у повному обсязі і його умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 2 ст. 190 КК України.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому, суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, сукупність усіх обставин у справі.
Судом враховується, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий.

Разом із тим, вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Крім того, обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ним своєї протиправної поведінки, визнанні вини та готовності підлягати кримінальній відповідальності; та добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.
Суд бере до уваги також дані про особу обвинуваченого, який вину свою визнав повністю, розкаявся у вчиненому, на обліку у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно.

Тому, з урахуванням особливостей даного кримінального правопорушення і обставин його вчинення, особи обвинуваченого та його ставлення до скоєного, за наявності пом`якшуючих покарання обставин, та відсутності обставин, що обтяжують його, а також враховуючи думку потерпілої, яка в своїй заяві не наполягала на призначенні ОСОБА_4 суворого покарання, суд доходить висновку про можливість призначенні ОСОБА_4 покарання без ізоляції його від суспільства, а саме у виді обмеження волі в межах санкції ч. 2 ст. 190 КК України, та на підставі ст. 75 КК України звільнення його від відбування покарання з випробуванням з мінімальним строком, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання буде співмірним меті його застосування та повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним його обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченого.
Також, враховуючи те, що ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований та не має офіційно-підтверджених джерел доходу, суд вважає недоцільним призначення йому покарання у виді штрафу чи виправних робіт.
Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у виді обмеження волі на вказаний вище строк з випробуванням буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Крім того, вирішуючи питання щодо розподілу процесуальних витрат у відповідності до ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта, які складають 343,22 грн. (висновок експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи № 4489-21 від 07.09.2021 року).

Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд
у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на два роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням строком на один рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 343 гривень 22 копійки.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно, після його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1