УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2021 року

м. Харків

справа № 638/4951/21

номер провадження 1-кс/638/2755/21

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

за участю секретарки судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові матеріали скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора у кримінальному провадженні № 0002869 від 20 серпня 2020 року,

установив:

10 грудня 2021 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора у кримінальному провадженні № 0002869, внесеному 20 серпня 2020 року, в якій просить поновити строк для подання цієї скарги та відкрити провадження за скаргою; зобов`язати прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_4 розглянути клопотання ОСОБА_3 від 16 листопада 2021 року, заявлене в рамках кримінального провадження № 0002869, внесеного 20 серпня 2020 року до ЄРДР, із наданням ОСОБА_3 письмової відповіді про результати розгляду такого клопотання у встановленому КПК України порядку; встановити слідчому у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 20 серпня 2020 року за № 0002869, конкретні процесуальні строки, визначені слідчим суддею на власний розсуд та з урахуванням встановлених за цією скаргою обставин, для вчинення слідчих та інших процесуальних дій згідно задоволених клопотань ОСОБА_3 , у тому числі тих, які слідчий був зобов`язаний розглянути відповідно до ухвал слідчих суддів Дзержинського районного суду м. Харкова від 07 квітня 2021 року та від 22 вересня 2021 року по справі № 638/4951/21.

Скарга обґрунтована тим, що ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002869, внесеному 20.08.2020 до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 161 КК України. Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснює прокурор Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_4 . Досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснює слідчий Слідчого відділу ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 . У кримінальному провадженні ОСОБА_3 виступає у якості потерпілого.

ОСОБА_3 звернувся до прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_4 із клопотанням від 16 листопада 2021 року щодо встановлення слідчому у кримінальному провадженні конкретних процесуальних строків для вчинення слідчих та інших процесуальних дій згідно задоволених клопотань ОСОБА_3 , у тому числі тих, які слідчий був зобов`язаний розглянути відповідно до ухвал слідчих суддів Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.04.2021 по справі № 638/4951/21 та від 22 вересня 2021 року по справі № 638/4951/21.

У поданому 16 листопада 2021 року клопотанні потерпілий повідомляв прокурора, що з боку уповноважених осіб Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області, яким доручено здійснення досудового розслідування наведеного кримінального провадження, допускається повна бездіяльність у проведенні слідчих та інших передбачених КПК України процесуальних дій, задля ефективного досудового розслідування. Потерпілий у кримінальному провадженні заявляв неодноразові клопотання про проведення слідчих та інших процесуальних дій, прямо вказуючи на осіб, причетних до вчинення кримінальних правопорушень, місце їх роботи, а також повідомляючи у ході допиту усі обставини подій, що мали місце, до останніх дрібниць.

Одночасно з цим, такі клопотання потерпілого уповноваженими особами Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області ігноруються, відомості про їх задоволення або відмову у задоволенні на адресу ОСОБА_3 не надходять.

Таким чином, за скаргою потерпілого бездіяльність уповноважених осіб Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області вже визнавалась протиправною ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 07 квітня 2021 року та від 22 вересня 2021 року у справі № 638/4951/21, які тривалий час не виконуються.

За таких обсавин ОСОБА_3 звернувся до прокурора у кримінальному провадженні із відповідним клопотанням для встановлення ним конкретних процесуальних строків слідчому для вчинення слідчих та інших процесуальних дій згідно задоволених клопотань ОСОБА_3 .

Відповідне клопотання ОСОБА_3 було отримано прокурором 23 листопада 2021 року.

При цьому, наведене клопотання залишається нерозглянутим, що грубо порушує права та законні інтереси потерпілого у кримінальному провадженні та дає підстави для направлення цієї скарги до слідчого судді.

Крім того, заявник зазначив, що на адресу ОСОБА_3 надійшов лист від першого заступника керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова, яким повідомляється про надання прокурором у кримінальному провадженні ( ОСОБА_4 ) повторних вказівок до осіб, якими здійснюється досудове розслідування. При цьому, цим листом не повідомлено ані про задоволення клопотання ОСОБА_3 від 16 листопада 2021 року, ані про наявність постанови про відмову у його задоволенні, що надає підстави вважати клопотання ОСОБА_3 не розглянутим взагалі.

Зауважує, що заступник керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова не є прокурором, яким забезпечується процесуальне керівництво у вищенаведеному кримінальному провадженні, у зв`язку із чим його лист направлено на адресу ОСОБА_3 у позапроцесуальний спосіб, через що він не може враховуватись у якості належної відповіді на заявлене потерпілим клопотання.

У судове засідання заявник ОСОБА_3 не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином, будь-яких клопотань до суду не подав.

У судове засідання прокурор не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про дату та час судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином.

З урахуванням того, що для розгляду вказаної категорії скарг встановлено скорочені терміни, а особа, яка подала скаргу, будучи повідомленою про час та дату розгляду скарги, до суду не з`явилась, враховуючи позицію заявника про можливість розгляду скарги за його відсутності, з метою дотримання вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, слідчий суддя вважає за доцільне розглянути скаргу за відсутності заявника ОСОБА_3 .

Частиною третьою статті 306 КПК України передбачено, що відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Зважаючи на ці положення закону та, враховуючи принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті скарги за відсутності прокурора, на підставі наданих доказів.

Згідно з частиною четвертою статті 107 КПК України у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, доходить такого висновку.

За матеріалами скарги слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000297 від 26 березня 2021 року.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Вказана норма знайшла своє втілення і в національному законодавстві, як на конституційному рівні, а саме в статті 55 Конституції України, так і на рівні кримінального процесуального Закону, в статті 24 КПК України, якою законодавцем кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Так, порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 статті 303 КПК України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Передбачений частиною першою статті 303 КПК України перелік рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, який є вичерпним.

Відповідно до статті 304 КПК України скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиню першою статті 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Скарга повертається якщо вона подана після закінчення вказаного строку, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Статтею 220 КПК України передбачено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

Чинним КПК України, зокрема Главою 26, передбачений порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування.

Об`єктом оскарження на підставі глави 26 КПК України можуть бути тільки рішення, дії, бездіяльність слідчого, прокурора при здійсненні своїх повноважень під час досудового розслідування.

Отже, законодавцем визначена наявність зв`язку між обов`язком слідчого чи прокурора вчинити визначені КПК України дії та строком, у межах якого зазначені особи зобов`язані їх вчинити.

Тому, в порядку п. 1 частини першої статті 303 КПК України може бути оскаржена бездіяльність слідчого чи прокурора щодо нездійснення певної процесуальної дії, яку вони зобов`язані вчинити у відповідності до КПК України і ця процесуальна дія має бути вчинена у строки, визначені КПК України.

Як зазначено в Узагальненні ВССУ від 12 січня 2017 року «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування», згідно з частиною п`ятою статті 40 КПК слідчий, здійснюючи свої повноваження, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку забороняється. Таким чином, при розгляді скарг на відмову в задоволенні клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій слідчим суддям необхідно співвідносити вимоги статті 220 КПК з іншими процесуальними вимогами щодо здійснення досудового розслідування у кримінальному провадження, зокрема встановленимист. 40 КПК. Саме тому необхідно брати до уваги те, що процесуальне законодавство не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування вчиняти всі дії, які ініціюються учасниками кримінального провадження, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути недоцільними, а інколи - передчасними або взагалі перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження.

Так, бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 частини першої статті 303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Слідчим суддям необхідно враховувати, що якщо особа звернулась із клопотанням про проведення слідчої (розшукової) дії, однак воно залишилось без реагування або без належного реагування (наприклад, не було розглянуте або було розглянуте в частині) слідчого, то в такому випадку правомірним є оскарження такої бездіяльності відповідно до п. 1 частини першої статті 303 КПК. Однак, якщо клопотання розглянуто, а в його задоволенні було відмовлено, то така відмова є предметом оскарження винятково відповідно до п. 7 частини першої статті 303 КПК.

Водночас слід зважати і на те, що бездіяльність стосовно відсутності реагування на відповідні клопотання про вчинення певних процесуальних, зокрема слідчих (розшукових) дій, може бути предметом оскарження лише тоді, коли скаржник попередньо ініціював вчинення таких дій, звертаючись з відповідним клопотанням до слідчого.

Разом із тим суд зауважує, що статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень (частина друга статті 9 КПК України).

Пунктом 15 частини першої статті 7 КПК України передбачено змагальність сторін у кримінальному провадженні та свобода у поданні ними до суду своїх доказів і у доведені перед судом їх переконливості.

У відповідності до положень статті 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

У відповідності до положень статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Частиною першою другою статті 223 КПК України встановлено, що слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Як свідчать матеріали скарги, ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002869, внесеному 20 серпня 2020 року до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 161 КК України. Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснює прокурор Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_4 . Досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснює слідчий Слідчого відділу ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 . У кримінальному провадженні ОСОБА_3 є потерпілим.

16 листопада 2021 року ОСОБА_3 звернувся до прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_4 із клопотанням, в якому просив повідомити чи відсторонено слідчого Слідчого відділу ХРУП № З ГУНП в Харківській області від проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002869 від 20 серпня 2020 року та ким наразі здійснюється досудове розслідування у такому провадженні; встановити слідчому Слідчого відділу ХРУП № 3 ГУ НП в Харківській області конкретні процесуальні строки для вчинення слідчих та інших процесуальних дій згідно задоволених клопотань ОСОБА_3 , у тому числі тих, які слідчий був зобов`язаний розглянути відповідно до ухвал слідчих суддів від 07 квітня 2021 року та від 22 вересня 2021 року у справі № 638/4951/21; надати письмову відповідь за результатами розгляду цього клопотання у встановлений КПК України строк.

23 листопада 2021 року за підписом першого заступника керівника прокуратури ОСОБА_6 на його звернення надано відповідь, згідно з якою, в провадженні Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження №0002869, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за частиною першою статті 161 КК України.

Наданою відповіддю зокрема повідомлено про те, що для активізації досудового розслідування, з урахуванням доводів викладених у Вашій скарзі та наданих свідчень, 26 листопада 2021 року процесуальним керівником повторно надано вказівки в порядку статті 36 КПК України. Досудове розслідування кримінального провадження триває.

Те, що надана відповідь підписана першим заступником керівника прокуратури суд вважає таким, що відповідає вимогам процесуального законодавства.

Разом із тим, надісланою на адресу потерпілого відповіддю подане клопотання належним чином у повному обсязі розглянуто не було, оскільки в ній не були розглянуті повністю ті питання, які ініційовані заявником в поданому клопотанні. У відповіді лише розглянуто питання, яке стосується відсторонення слідчого у кримінальному провадженні, однак відповідь на питання стосовно встановлення слідчому Слідчого відділу ХРУП № 3 ГУ НП в Харківській області конкретних процесуальних строків для вчинення слідчих та інших процесуальних дій згідно задоволених клопотань ОСОБА_3 , у тому числі тих, які слідчий був зобов`язаний розглянути відповідно до ухвал слідчих суддів від 07 квітня 2021 року та від 22 вересня 2021 року у справі № 638/4951/21, відповідь не містить.

Заявника не повідомлено про результат розгляду клопотання в цій частині.

За таких обставин не можна вважати, що клопотання було розглянуто належним чином та всебічно у відповідності до норм процесуального законодавства.

Відповідно до частини другої статті 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

За таких обставин, керуючись принципом змагальності кримінального провадження щодо подання до суду доказів своєї правової позиції, з метою належного дотримання процесуальних прав учасників кримінального провадження та реалізації завдань кримінального провадження, враховуючи викладене, а також те, що слідчому судді не надано відомостей належного повідомлення про результати розгляду клопотання ОСОБА_3 від 16 листопада 2021 року у повному обсязі, слідчий суддя доходить висновку про задоволення скарги в цій частині та зобов`язання прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні, розглянути клопотання ОСОБА_3 від 16 листопада 2021 року в порядку статті 220КПК України з повідомленням останнього про результати розгляду такого клопотання та про прийняте рішення, у встановлений КПК України строк та спосіб.

Що стосується вимог скаржника встановити слідчому у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 20 серпня 2020 року за № 0002869, конкретні процесуальні строки, визначені слідчим суддею на власний розсуд та з урахуванням встановлених за цією скаргою обставин, для вчинення слідчих та інших процесуальних дій згідно задоволених клопотань ОСОБА_3 , у тому числі тих, які слідчий був зобов`язаний розглянути відповідно до ухвал слідчих суддів Дзержинського районного суду м. Харкова від 07 квітня 2021 року та від 22 вересня 2021 року по справі № 638/4951/21 суд зазначає таке.

Відповідно до частини п`ятої статті 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Також відповідно до частини другої статті 114 КПК України строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.

Відповідно до зазначених вище положень законодавства на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у нездійсненні лише тих процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Так, нормами КПК України встановлено лише процесуальний строк щодо розгляду клопотання в порядку статті 220 КПК України, однак строку вчинення інших слідчих (процесуальних) дій не передбачено, тому суд доходить висновку, що в цій частині скарга не підлягає задоволенню.

Стосовно бездіяльності уповноважених осіб щодо невиконання даних ухвал слідчого судді, якими було зобов`язано розглянути клопотання, суд вважає за необхідне зауважити, що така бездіяльність слідчого відповідно до статті 303 КПК України оскарженню не підлягає.

Частиною другою статті 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги, тобто визнавати бездіяльність слідчого незаконною, як того вимагає представник скаржника не передбачено вищенаведеною нормою.

Зважаючи на вищевикладене, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення скарги частково.

На підставі викладено та керуючись статтями 22, 24, 26, 36, 40, 303, 306 307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Скаргу потерпілого скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора у кримінальному провадженні № 0002869 від 20 серпня 2020 року - задовольнити частково.

Зобов`язання прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні, розглянути клопотання ОСОБА_3 від 16 листопада 2021 року в порядку статті 220КПК України з повідомленням останнього про результати розгляду такого клопотання та про прийняте рішення, у встановлений КПК України строк та спосіб.

В іншій частині скаргу залишити без задоволення.

Ухвала остаточна і не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя ОСОБА_1