Романівський районний суд Житомирської області
У Х В А Л А
смт. Романів 10 січня 2022 року
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, раніше судимого
вироком Чуднівського районного суду Житомирської області від 17.06.2015 року за частинами 2, 3 статті 185 Кримінального кодексу України (далі КК України) із застосуванням положень статті 75 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки,

вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 31.08.2017 року за частиною 2 статті 186 КК України із застосуванням положень статті 71 КК України до 4 років 7 місяців позбавлення волі,

вироком Баранівського районного суду Житомирської області від 29.11.2018 року за частиною 2 статті 186 КК України із застосуванням положень статті 71 КК України до 4 років 7 місяців позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

9 грудня 2021 року до Романівського районного суду Житомирської області із Житомирського апеляційного суду надійшов обвинувальний акт, складений у кримінальному провадженні № 0000039 відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України (далі КК України) і 16 грудня 2021 року відповідні матеріали кримінального провадження передані судді, визначеному автоматизованою системою документообігу суду, для вирішення питання про об`єднання з кримінальним провадженням, яке вже перебуває в провадження судді.

Також в провадженні судді ОСОБА_1 перебуває кримінальне провадження (судовий номер провадження 294/1535/20), внесене до ЄРДР за № 0000241 відносно ОСОБА_4 за частиною 3 статті 185 КК України, у якому призначено підготовче судове засідання на 20 січня 2022 року о 13 годині 00 хвилин.

Відповідно до статті 334 КПК України матеріали кримінального провадження, у тому числі матеріали щодо кримінального проступку та щодо злочину, можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу. Тому, з урахуванням думки сторін кримінального провадження, суд приходить до переконання по необхідність об`єднання даних кримінальних проваджень у одне провадження і одночасного розгляду обвинувальних актів в одному провадженні.

Окрім того, в ході судового провадження прокурором заявлено клопотання про продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб, посилаючись на існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Зокрема, даний запобіжний захід прокурор вважає за необхідне продовжити з метою запобігання вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень, спробам останнього переховуватися від суду та впливати на потерпілого і свідків.

Обвинувачений ОСОБА_4 проти клопотання прокурора не заперечив. Захисником обвинуваченого заявлено клопотання про зміну запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт, оскільки на даний час відсутні передбачені статтею 177 КПК України ризики і відпала необхідність у застосуванні до нього такого виняткового запобіжного заходу.

Заслухавши доводи прокурора та сторони захисту, дослідивши матеріали кримінального провадження, встановивши наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України та оцінивши в сукупності обставини, що враховувалися при обранні запобіжного заходу відповідно до статті 178 КПК України, а також при продовжені його дії, суд прийшов до переконання про обґрунтованість клопотання прокурора та необхідність продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_4 раніше обраного виняткового запобіжного заходу тримання під вартою, і відсутність підстав для задоволення клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, допускається взяття особи під варту з метою запобігти цій особі зникнути після скоєння злочину. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з частиною 3 статті 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ухвали Любарського районного суду Житомирської області від 15 листопада 2021 року щодо обвинуваченого ОСОБА_4 дію обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою продовжено по 13 січня 2022 року включно.

Разом з тим, до спливу цього строку судове провадження завершити не представляється можливим.

При цьому, суд приходить до переконання, що ризики, які були вказані прокурором при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою та при його продовжені не зменшились, тому підстав для зміни обвинуваченому ОСОБА_4 міри запобіжного заходу на інший, більш м`який запобіжний захід, не вбачається.

Так, ОСОБА_4 є раніше судимою особою, обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні тяжкого умисного злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років.

Обвинувачений не є особою похилого віку і відомості про те, що він потребує стаціонарного лікування відсутні.

Існування ризиків вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень та переховування від суду підтверджується тією обставиною, що стороною обвинувачення останній,будучи засудженим за злочини проти власності, знову обвинувачується у вчиненні правопорушень щодо власності, що передбачає можливість призначення йому покарання, пов`язаного із позбавленням волі.

Наведене свідчить про неможливість запобігання ризикам, що встановлені судом, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, і більш м`який захід не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання ним процесуальних рішень по справі.

Керуючись статтями 177, 178, 331, 334, 369-372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000039 (судовий номер провадження 294/1258/21) відносно ОСОБА_4 за частиною 3 статті 185 КК України об`єднати в одне провадження з кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000241 (судовий номер провадження 294/1535/20) відносно ОСОБА_4 за частиною 3 статті 185 КК України і здійснювати спільний розгляд даних обвинувальних актів.

Кримінальному провадженню призначити № 294/1535/20 .

Підготовче судове засідання у даному кримінальному провадженні провести 20 січня 2022 року о 13 годині 00 хвилин.

Клопотання прокурора задовольнити і продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою по 10 березня 2022 року включно.

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити до Державної установи «Житомирська установа виконання покарань № 8».

Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою та про відмову у задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу як така, що постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Головуючий ОСОБА_1