Категорія:ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України Доповідач : ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0004042 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01.03.2021 щодо ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В
Даним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець АДРЕСА_1 , громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , з професійно-технічною освітою, одружений, судимий:

- вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.11.2006 за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік;
- вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 30.08.2007 за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком від 13.11.2006, остаточно призначено покарання у виді 3 (три) роки 1 (один) місяць позбавлення волі;
- вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 30.07.2009 за ч.2 ст.296 КК України до покарання у виді арешту на строк 2 (два) місяці;
- вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.02.2010 за ч.1 ст.384, ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 5(пяти)місяців арешту;
- вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29.03.2013 за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 3(три) роки;
- вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.02.2014 за ч.2 ст.185 КК України, на підставі ст.71 КК України до покарання у виді 4(чотирьох) років 6(шести) місяців позбавлення волі, 30.06.2016звільнено з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання:
- вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 23.04.2019 за ч.1 ст.125 КК України, який змінений ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 08.08.2019 з призначенням покарання у виді штрафу 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, яке ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 21.01.2020 залишене покарання замінено на громадські роботи строком на 50 (п`ятдесят) годин.
засуджений:
-за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
-за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки;
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку, тривалістю 3 (три) роки, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Вирішено питання речових доказів. Скасовано арешт на майно, який накладено ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08.08.2018 .
Згідно з вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що 28 липня 2018 року, близько 18 год 10 хв, повторно, діючи з корисливих мотивів, керуючись метою таємного викрадення чужого майна, умисно, перебуваючи в магазині "Продукти-1134", на вул. Бенделіані, 1 в м. Луцьку, з полиці торгового прилавку, шляхом вільного доступу, взяв дві пляшки горілки "Medoff Classic 40%", ємністю 0,7 л., вартістю 111,38 грн, кожна, на загальну суму 222,76 грн, одну пачку кави "Чорна Карта", 100 г, вартістю 28,40 грн, одну пачку печива "Супер Контік" з горіхом, 100 г, вартістю 8,20 грн, які помістив до рюкзака чорного кольору та якого залишив у торгівельному залі і вийшов з приміщення магазину.
Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на незаконне заволодіння чужим майном, ОСОБА_7 повернувся до магазину з метою винесення попередньо залишених продуктів харчування, взявши до рук рюкзак, направився до виходу з магазину. Проходячи повз прилавок, викравши з полиці одну пачку соку "Сандора", вишневий нектар, ємністю 0, 95 л, вартістю 24,90 грн був виявлений охоронцем даного магазину, однак, продовжив свої злочинні дії, спрямовані на відкрите викрадення чужого майна, чим спричинив ТОВ "АТБ-маркет" майнової шкоди на загальну суму 284,26 грн.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_7 своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України.
Крім цього, він же, 19 жовтня 2018 року у період часу з 15 год 15 хв до 15 год 20 хв діючи умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, знаходячись в магазині "ПАККО", що на вул.Ковельській 68А у м. Луцьку шляхом вільного доступу, з торгівельних прилавків магазину таємно, повторно, викрав товар, а саме: каву мелену "Qualita Oro" 4 шт вартість 1 шт 131 грн 60 коп, загальною вартістю 526 грн 40 коп, сіль кухонну кам`яну 1 шт вагою 1 кг, вартістю 3 грн, 87 коп, макаронні вироби "Спіраль" у кількості 1 шт вартістю 13 грн 70 коп, чай "Тес" 1 шт, вартістю 22 грн 75 коп, биток свинячий вагою 0,864 кг, вартістю 99 грн 21 коп, сардельки вагою 0,868 кг, вартістю 75 грн 23 коп, ковбасу "Московську" вагою 0, 378 кг, вартістю 97 грн 37 коп, ковбасу "Московську" вагою 0,34 кг, вартістю 143 грн 91 коп, ковбасу "Салямі Італійську" вагою 0,322 кг, вартістю 106 грн 76 коп, ковбасу "Дрогобицьку" вагою 0, 542 кг, вартістю 139 грн 62 коп, чим спричинив ТзОВ "ПАККО" майнову шкоду на загальну суму 1228 грн 82 коп.
Обвинувачений ОСОБА_7 своїми умисними протиправними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненій повторно, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.185 КК України.
В поданій апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини кримінального провадження та правову кваліфікацію дій ОСОБА_7 , просить вирок суду скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчинених злочинів та особі обвинуваченого через неправильне застосування кримінального закону, на підставі якого обвинуваченого звільнено від відбування покарання з випробуванням.
В обгрунтування апеляційних вимог посилається на неправильне застосування судом положень ст.75 КК України та безпідставне звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, оскільки не враховано, що останній неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, наявність судимостей, які не зняті та не погашені, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, повторно вчинив аналогічні злочини. Суд не взяв до уваги, що в період перебування на розгляді в Луцькому міськрайонному суді Волинської області обвинувального акта щодо ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, останній продовжив злочинну діяльність, вчинив новий злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України, які в подальшому були об`єднанні в одне провадження. З огляду на ці обставини виправлення ОСОБА_7 неможливе без ізоляції від суспільства.
Просить вирок суду в частині призначеного обвинуваченому покарання скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, та призначити покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2(два) роки, за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки. На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на 4 (чотири) роки. В решті вирок залишити без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, який доповів суть вироку та виклав доводи апеляційної скарги, пояснення прокурора, який її підтримав та просив задовольнити, скасувати вирок та ухвалити новий, обвинуваченого, який заперечив проти апеляційної скарги, просив рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Суд першої інстанції, діючи у відповідності до положень ст.349 КПК України, за згодою учасників судового процесу визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювались, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу винного.
Встановлені місцевим судом фактичні обставини вчинених злочинів та правова кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України учасниками судового провадження не оскаржується, а тому у відповідності до положень с.404 КПК України, апеляційною інстанцією не перевіряються.
Згідно з п.4 ч.1, ч.2 ст.409 КПК України, підставами для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
На думку колегії суддів, вказаних вимог закону суд першої інстанції не дотримався, тому вирок щодо ОСОБА_7 підлягає скасуванню, з огляду на наступне.
Відповідно до положень ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання . Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Так, мотивуючи свій висновок про необхідність застосування до ОСОБА_7 ст.75 КК України та покладання у відповідності до ст.76 КК України певних обов`язків, суд першої інстанції у вироку зазначив про врахування характеру та ступеня тяжкості вчинених обвинуваченим злочинів, обставин справи, даних про його особу, який не перебуває на обліку в лікарів нарколога та психіатра, вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінальних правопорушень, має постійне місце проживання, на його утриманні перебуває троє неповнолітніх дітей, шкода потерпілому завдана незначна, представники потерпілого претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не мають, при призначенні покарання покладались на розсуд суду, прийшов до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.

Колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України за своїм розміром не відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі винного, внаслідок м`якості та суперечить вимогам ст.ст.50, 65 КК України.

Разом з тим, суд першої інстанції в достатній мірі не врахував, що злочини, за вчинення яких обвинувачується ОСОБА_7 , відповідно до ст.12 КК України, відноситься до нетяжкого та тяжкого злочинів, останній був судимий за аналогічні корисливі злочини проти власності, судимості за які не зняті та не погашенні, двічі звільнявся від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, однак це не призвело до його правослухняної поведінки, на шлях виправлення не став та не зробив для себе належних висновків, знову вчинив злочин проти власності. Також не взято до уваги, що в період перебування на розгляді в Луцькому міськрайонному суді Волинської області обвинувального акта щодо ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, останній вчинив новий злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України.
Виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 без реального відбування покарання, на думку апеляційного суду, неможливе.

При призначенні покарання ОСОБА_7 за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, апеляційний суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, зокрема те, що предметом злочинів є продукти харчування для власного вжитку, обставини, які пом`якшують покарання, а саме: визнання повністю вини, щире розкаяння у вчинених злочинах, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, є особою молодого віку, має постійне місце проживання, має на утриманні троє неповнолітніх дітей, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, представники потерпілого не наполягали на призначенні суворої міри покарання, оскільки шкода обвинуваченим була відшкодована в повному обсязі.

При цьому суд апеляційної інстанції враховує відсутність обставин, які обтяжують його покарання.

Апеляційний суд також враховує, що обвинувачений раніше судимий за корисливі злочини, судимості за які не зняті та непогашенні, в період перебування обвинувального акта в Луцькому міськрайонному суді Волинської області щодо ОСОБА_7 по обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, останній вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що досягнення мети покарання, передбачене ст.50 КК України, можливе лише в умовах ізоляції ОСОБА_7 від суспільства.

На думку судової колегії таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

З огляду на те, що доповнення до апеляційної скарги прокурором подані поза строками на апеляційне оскарження, тому вони до задоволення не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404,405,407,420 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01.03.2021 щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати.
Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України та призначити ОСОБА_7 покарання:

- за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;

- за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_7 визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
В іншій частині вирок суду залишити без змін.
Вирок може бути оскаржений безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який утримується під вартою, в той же строк з часу отримання копії вироку.

Головуючий

Судді