справа № 187/621/17
№ провадження 1-кп/208/337/21
УХВАЛА

06 жовтня 2021 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі колегії: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001705 від 29.09.2016 року за обвинуваченням:

- ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 262, ч. 3 ст. 289, ст. 348 КК України;

- ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 262, ч. 3 ст. 289 КК України;

- ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 262, ч. 3 ст. 289 КК України;

- ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 262, ч. 3 ст. 289 КК України;

- ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 262, ч. 3 ст. 289 КК України, -

встановив:
В провадженні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська перебуває означене кримінальне провадження, в ході якого, відносно обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_12 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Під час судового провадження прокурором ОСОБА_5 заявлено клопотання про продовження строку дії означеного запобіжного заходу з огляду на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме обвинувачені можуть переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні та вчинити інші кримінальні правопорушення.

Захисники обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , адвокати ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (призначений для проведення окремої процесуальної дії), у судовому засіданні заперечували проти розгляду клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжого заходу з огляду на відсутність у судовому засіданні їх підзахисних.

Вислухавши прокурора та захисників, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Заявка на етапування обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_12 була отримана службовою особою конвойної служби 07.09.2021 року. У призначену дату судового засідання, 06.10.2021 року, обвинувачені до суду доставлені не були з огляду на наявність у них коронавірусної хвороби COVID-19, про що надані лікарські висновки з рекомендацією зняти цих осіб з етапу до суду.

06.10.2021 року у судовому засіданні у режимі відеоконференції обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_12 категорично відмовились від участі у дистанційному судовому засіданні та за своєю ініціативою перервали відеозв`язок з судом.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 , адвокат ОСОБА_13 , завчасно - 07.09.2021 року був під розписку ознайомлений про судове засідання, призначене на 06.10.2021 року о 14:00 год.

06.10.2021 року на електронну адресу суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_13 про відкладення судового засідання з огляду на його участь у інших справах.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_12 спливає 06.10.2021 року.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Постановою № 14 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 грудня 2014 року висловлена правова позиція, згідно якої, вирішуючи питання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у випадках, коли обвинувачений не доставлений в судове засідання із СІЗО, при цьому відмовився від проведення засідання у режимі відеоконференцзв`язку, судам слід розглядати відповідні клопотання за умови, що в засідання з`явився захисник обвинуваченого, який діючи в інтересах свого підзахисного, зможе навести доводи щодо застосування достатнього та необхідного виду запобіжного заходу.

Якщо ж такий адвокат також ухиляється від прибуття в судове засідання для розгляду відповідного питання, суду необхідно на підставі ст. 53 КПК залучити захисника за призначенням для проведення окремої процесуальної дії. При цьому необхідно звернути увагу КДК адвокатури на порушення адвокатом обвинуваченого обов`язків щодо здійснення захисту в судовому провадженні.

Суд приймає до уваги, що обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_12 06.10.2021 року приймали участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції, однак за своєю ініціативою перервали зв`язок, будучи достеменно обізнані про сплив строку дії запобіжного заходу 06.10.2021 року.

Також, суд враховує процесуальну поведінку захисника ОСОБА_13 , який, будучи майже за місяць обізнаним з датою, часом та місцем судового засідання, повідомив про неможливість своєї явки до суду лише у день засідання, надавши на обгрунтування поважності причин неявки лише роздруківку веб-ресурсу «Судова влада України».

На переконання суду, такі дії обвинувачених та захисника свідчать про зловживання процесуальними правами з метою створення штучних процесуальних перешкод розгляду клопотання прокурора про продовження строку дії тримання під вартою, тому, беручи до уваги реальну та достатню можливість обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_12 приймати участь у судовому засіданні 06.10.2021 року у режимі відеоконференції, відсутність лікарського висновку про неможливість такої участі за станом здоров`я, суд керується правовою позицією Постанови № 14 Пленуму ВССУ від 19.12.2014 року та приписами ч. 3 ст. 331 КПК України як правовими підставами розгляду по суті клопотання прокурора про продовження строку дії тримання під вартою за відсутності обвинувачених.

В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів вважає реальними, обґрунтованими та доведеними заявлені прокурором ризики переховування від суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків та вчинення інших злочинів ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , які на теперішній час не зменшились та не перестали існувати, з огляду на те, що вказані особи обвинувачуються у серії особливо тяжких умисних корисливих злочинів із складною формою співучасті, не мають достатнього ступеню соціальних зв`язків, які б спростували ризик залишення меж міста, області або країни з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, обізнані з особами потерпілих та свідків, які мають бути допитані судом безпосередньо, не мають офіційного постійного місця роботи або постійного джерела заробітку що обґрунтовує ризик вчинення інших кримінальних правопорушень з метою отримання коштів для забезпечення фізіологічних потреб, крім того, обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_12 раніше судимі за умисні злочини, суворість та тривалість діючого запобіжного заходу відповідає характеру та змісту висунутого обвинувачення.

Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Враховуючи, що низка санкцій інкримінованих ОСОБА_8 , ОСОБА_12 злочинів передбачають покарання у виді максимально тривалого за кримінальним законом позбавлення волі, суд не вбачає іншої можливості запобігти ризику переховування обвинувачених від суду у інший спосіб, ніж тримання їх під вартою. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає обґрунтованим клопотання прокурора про необхідність продовження щодо обвинувачених виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини неодноразово, зокрема у рішенні від 10.02.2011 року у справі «Харченко проти України», рішенні від 29.09.2011 року у справі «Третьяков проти України», рішенні від 06.11.2008 року у справі «Єлоєв проти України» зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

Жоден з більш м`яких запобіжних заходів, на переконання суду, не здатен в повній мірі нівелювати визначені вище ризики, а саме не зможе утримати обвинувачених від переховування від суду, незаконного впливу на свідків та/або вчинення інших кримінальних правопорушень. Керуючись викладеним та ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 331 КПК України, колегія суддів -

постановила:
Клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження строку дії запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 262, ч. 3 ст. 289, ст. 348 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 03 грудня 2021 року включно.

Продовжити відносно ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 262, ч. 3 ст. 289 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 03 грудня 2021 року включно.

Ухвала може бути оскаржена обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3