УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2020 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 201/9641/21 (пр. № 1-кп/201/890/2020), відомості про яке 16 листопада 2021 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001892, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Катеринопіль Катеринопільського району Черкаської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурором до суду надісланий обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 263 КК України. В день його надходження до суду, було ухвалено рішення про призначення підготовчого судового засідання.

У підготовчому судовому засіданні учасники кримінального провадження висловили позиції щодо можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, заявивши про відсутність перешкод, передбачених п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, в тому числі, про відсутність підстав про закриття провадження, повернення обвинувального акту прокурору та направлення його відповідному суду для визначення підсудності.

Враховуючи викладене, а також те, що в ході підготовчого судового засідання не було встановлено підстав для закриття чи призупинення провадження, повернення обвинувального акта прокурору чи направлення його до відповідного суду для визначення підсудності, суд вважає необхідним призначити судовий розгляд на підставі зазначеного обвинувального акта, який проводити у відкритому судовому засіданні у залі суду з викликом учасників кримінального провадження.

Вирішуючи питання щодо складання досудової доповіді, суд, враховуючи відсутність зазначених клопотань з боку прокурора та сторони захисту, виходить з того, що незважаючи на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, нижня межа санкція яких не перевищує п`яти років позбавлення волі, проте таке обвинувачення не стосується інтересів національної безпеки та економічного добробуту, у зв`язку із чим, суд не вважає за необхідне за власною ініціативою приймати рішення про складання досудової доповіді уповноваженим органом з питань пробації.

Крім того, в підготовчому судовому засіданні прокурором заявлено письмове клопотання про продовження строків тримання під вартою обвинуваченому, так як раніше встановлені судом ризики продовжують існувати, вони не зменшились і менш м`який запобіжний захід не здатен їх усунути, оскільки обвинувачений може намагатись уникнути суду, чи вплинути на потерпілого та свідків, які ще не допитані судом.

Обвинувачений ОСОБА_4 під час розгляду заявленого клопотання прокурора, не погодився з доводами сторони обвинувачення щодо продовження строків тримання під вартою, вважаючи, що в нього немає підстав впливати на потерпілого та свідків, при цьому останній повідомив, що він проживає однією сім`єю з жінкою без реєстрації шлюбу та є батьком малолітньої дитини.

Вислухавши думки учасників судового провадження щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд доходить таких висновків.

Згідно з ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання, суд за клопотанням учасників судового провадження має право обирати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань, суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

У рішенні Конституційного Суду України від 23 листопада 2017 року № 1-р/2017, зазначено, що під час судового провадження у суді першої інстанції (проведення підготовчого судового засідання та судового розгляду) прокурор як сторона обвинувачення має обов`язок підтримувати публічне обвинувачення у суді, доводити винуватість особи та необхідність продовження запобіжного заходу шляхом подання відповідних клопотань щодо цього продовження. Конституційний Суд України виходить з того, що запобіжні заходи (домашній арешт та тримання під вартою), які обмежують гарантоване частиною першою статті 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, можуть бути застосовані судом на новій процесуальній стадії - стадії судового провадження у суді першої інстанції, зокрема під час підготовчого судового засідання, за наявності клопотання прокурора (частина четверта статті 176 КПК України). Згідно з конституційними принципами рівності та змагальності інші учасники кримінального провадження, разом із прокурором, наділені повноваженням заявляти клопотання, зокрема, щодо застосування інших, у тому числі і більш м`яких, запобіжних заходів, їх зміни чи скасування.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 вересня 2021 року відносно ОСОБА_4 , з урахуванням наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, таких як можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 19 (дев`ятнадцять) днів.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також розглянувши доводи учасників кримінального провадження з цього приводу, суд дійшов переконання про те, що заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які враховувалися при застосуванні до обвинуваченого даного виду запобіжного заходу, на цій стадії кримінального провадження під час судового провадження в суді першої інстанції не відпали. Зокрема, ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи і проти громадської безпеки, судовий розгляд щодо яких ще не розпочинався, а отже, враховуючи принцип безпосереднього дослідження доказів, а також характер інкримінованих обвинувачень і суворість можливого покарання, це вже само по собі може бути мотивом та підставою для обвинуваченого здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 цього Кодексу (рішення ЄСПЛ від 26.07.2001 у справі «Ілійков проти Болгарії»), та, перебуваючи на свободі, вжити заходів для перешкоджання здійсненню правосуддя шляхом вжиття спроб, по-перше, переховуватися від суду, до того ж враховуючи, що під час досудового розслідування останній вже оголошувався у розшук, що ставало підставою для неоднократного зупинення досудового розслідування, по-друге, незаконно впливати на потерпілого та свідків, що виправдовує подальше тримання обвинуваченого під вартою та свідчить про неможливість зміни останньому запобіжного заходу на жодний із більш м`яких, які, на думку суду, не зможуть забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти зазначеним вище ризикам, у зв`язку з чим, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора та продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою.

Також розглядаючи доцільність подальшого тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, суд враховує обставини передбачені у ст. 178 КПК України, зокрема тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років за один із вчинених злочинів, санкція якого передбачає більш суворе покарання, а також можливість остаточного призначення покарання за сукупністю злочинів шляхом повного чи часткового складання призначених покарань, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих злочинів, репутацію обвинуваченого, його вік, а також відсутність достовірної інформації, що позитивно характеризує обвинуваченого, оскільки в обстоювання доброчесної репутації останнього не надано жодних доказів про наявність у нього родини, постійного місця робити або навчання, розміру доходу та майнового стану, що відповідно створює негативну репутацію про нього, а також свідчить про відсутність у ОСОБА_4 міцних соціальних зв`язків, у зв`язку з чим доводить наявність встановлених вище ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені в ч. 1 ст. 177 КПК України з метою недотримання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Разом з цим, суд не може не зважати на підвищену суспільну небезпеку інкримінованих ОСОБА_4 обвинувачень, зокрема проти життя та здоров`я умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження небезпечне для життя в момент заподіяння та проти громадської безпеки незаконне поводження зі зброєю, тобто придбання та носіння вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

В той же час, суд вважає, що застосований до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, хоча й обмежує права та свободи останнього, однак відповідає характеру суспільного інтересу, підставам та меті його обрання, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги свободи особистості. Всі ці обставини у свої сукупності свідчать про наявність ризиків визначених в ч. 1 ст. 177 КПК України, що у взаємозв`язку з обвинуваченням у вчиненні тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи і проти громадської безпеки є підставою для продовження дії найсуворішого запобіжного заходу тримання під вартою ОСОБА_4 .

Продовжуючи обвинуваченому строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд, враховуючи, що інкриміноване останньому діяння проти життя та здоров`я поєднане із застосуванням насильства, на підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, вважає за доцільне не визначати обвинуваченому розмір застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 197, 199, 314-316, 369-372, 392, 394, 395, 400 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 263 КК України на 13 годину 00 хвилин 05 жовтня 2021 року.

Судовий розгляд проводити суддею одноособово у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська.

Викликати у судове засідання учасників кримінального провадження.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 до 25 листопада 2021 року.

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою є 25 листопада 2021 року.

Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом та не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1