Справа №333/1390/20
Провадження № 1-кп/333/169/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2021 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000403 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Малокатеринівка Запорізького району Запорізької області, громадянина України, освіта середня, працює слюсарем в АТ «Мотор Січ», пенсіонера, одруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Водій ОСОБА_4 , 01.02.2020 р. приблизно о 10 годині 50 хвилин, керуючи автомобілем ВАЗ 21112, реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині проспекту Соборний, рухаючись з боку вулиці Базарна в напрямку вул.. Космічна в м. Запоріжжя. В попутному напрямку з водієм ОСОБА_4 , попереду нього, в лівій та правій смугах руху, здійснювали рух автомобіль «ДЕУ Ланос», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6 та автомобіль ВАЗ 21013, реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_7 відповідно.

В цей же час пішохід ОСОБА_8 , знаходячись біля будинку №20 по проспекту Соборному в м. Запоріжжя почав перетинати проїзну частину проспекту Соборний, рухаючись по позначеному дорожньою розміткою нерегульованому пішохідному переході, зліва-направо за ходом руху водія ОСОБА_4 .

Наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на який виходив пішохід ОСОБА_8 , водій ОСОБА_6 та ОСОБА_7 почали зупиняти керовані ними транспортні засоби та надавати дорогу пішоходу. Водій ОСОБА_4 , рухаючись в середній смузі руху, маючи об`єктивну спроможність виявити автомобілі, що зменшують швидкість перед нерегульованим пішохідним переходом, діючи в порушення вимог п. 18.4 Правил дорожнього руху України, де вказано: «Якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека», своєчасних заходів до зменшення швидкості руху керованого ним транспортного засобу аж до зупинки не застосував, у відсутності пішоходів на пішохідному переході не переконався, а продовжив свій рух, в результаті чого допустив наїзд передньою правою частиною кузова керованого ним автомобіля на пішохода ОСОБА_8 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_8 були спричинені тілесні ушкодження, що спричинили його смерть, а саме: поєднана тупа травма голови, тулубу та кінцівок, що супроводжувалася ушкодженням м`яких тканин; переломами кісток з ушкодженнями внутрішніх органів та ускладнилася шоком.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 286 КК України, яке кваліфікується як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Обвинувачений ОСОБА_4 , допитаний в судовому засіданні, визнав свою вину повністю та пояснив, що він 01.02.2020 року керував автомобілем ВАЗ 21112 держномер НОМЕР_1 , та рухаючись в лівому ряду, почав перестроювання в правий ряд, відволікся на дорожню обстановку та не помітив, що інші автомобілі, які рухались поряд з ним почали зупинятися перед пішохідним переходом. Він не помітив пішохода ОСОБА_8 , який переходив по пішохідному переходу. Після того, як наїхав на ОСОБА_8 він викликав швидку допомогу, приїхав його син, який поїхав за каретою швидкою допомоги в лікарню, купував ліки, які були необхідні для лікування ОСОБА_8 . Він пропонував допомогу родичам ОСОБА_8 . На теперішній час він відшкодував потерпілим 150000 грн. та зобов`язується відшкодувати ще 90000 грн. протягом року. У спричиненому розкаюється, просить строго його не карати. Він перебуває на обліку у лікарів за станом здоров`я, потребує медичного лікування з приводу своїх хронічних захворювань.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №9 від 24.02.2020 р., смерть ОСОБА_8 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 в наслідок поєднаної тупої травми голови, тулубу та кінцівок, що супроводжувалося ушкодженнями м`яких тканин; переломами кісток з ушкодженням внутрішніх органів та ускладнилася шоком. Враховуючи локалізацію, характер, механізм і час заподіяння всього комплексу ушкоджень, переваження внутрішніх ушкоджень над зовнішніми увесь комплекс ушкоджень міг виникнути в умовах дорожньо-транспортної пригоди при зіткненні рухомого легкового автомобіля з пішоходом.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України інші докази кримінального провадження судом не досліджувались. Суд визнав недоцільним дослідження інших доказів, оскільки ОСОБА_4 в судовому засіданні визнав свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України при вищезазначених обставинах, учасники судового провадження проти цього не заперечували, фактичні обставини справи ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При призначенні покарання обвинуваченому суд виходить із загальних принципів призначення покарання, що передбачені ст. 65 КК України. Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, не знаходячи обставин, що обтяжують покарання. До обставин, що пом`якшують покарання суд відносить щире каяття, добровільне відшкодування шкоди потерпілим.

Суд враховує, що скоєне ОСОБА_4 кримінальне правопорушення є тяжким злочином, він раніше не судимий, не обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги думку прокурора та потерпілих щодо призначення покарання без ізоляції від суспільства, а також стан здоров`я обвинуваченого, його вік, особу, добровільне відшкодування шкоди потерпілим, його щире каяття, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбуття покарання, що згідно ст. 75 КК України є підставою до звільнення його від основного покарання з іспитовим строком та із застосуванням додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами, що на переконання суду, буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Згідно зі ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні за залучення експертів на проведення інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортної пригоди №9-104, № 9-176 судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю дослідження технічного стану транспортного засобу №9-125 складають 5652 гривень 36 коп.

Вищезазначені процесуальні витрати документально підтверджені у матеріалах кримінального провадження.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

За приписами ст.. 174 КПК України, накладений арешт на автомобіль ВАЗ 21112, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя по справі №334/583/20 (Провадження №1-кс/334/350/20) слід скасувати.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст. ст.100, 368, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного призначеного покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи в сумі 5652 грн. 36 коп.

Скасувати арешт на автомобіль ВАЗ 21112, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя по справі №334/583/20 (Провадження №1-кс/334/350/20).

Речові докази:

-Автомобіль ВАЗ 21112, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 - повернути власнику ОСОБА_4 .

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Комунарского районного

суду м. Запоріжжя ОСОБА_1