Справа № 562/2415/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.08.2021 року Здолбунівський районний суд
Рівненської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
особи, стосовно якої передбачається застосування

примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4
законного представника ОСОБА_5
захисника - адвоката ОСОБА_6
представника потерпілих - адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Здолбунові Рівненської областіклопотання прокурора у кримінальному провадженні №0000103 про застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Квасилів Рівненського району Рівненської області, українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, судимості не має,

за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.2 ст.194 КК України, -

в с т а н о в и в :

16 березня 2021 року близько 02 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у стані неосудності, в порушення конституційних прав громадян на недоторканність житла, шляхом розбиття скла вікна за допомогою металевого кутника, незаконно проник в середину житлового будинку АДРЕСА_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_8 та в якому проживає ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Перебуваючи в середині будинку, ОСОБА_4 за допомогою заздалегідь підготовленої липкої стрічки типу «скотч», яку приніс із собою, обмотав руки та голову потерпілої ОСОБА_9 , після чого вивів її з приміщення будинку на подвір`я та за допомогою каністри з бензином, яку приніс із собою, облив бензином житлові кімнати у будинку та здійснив підпал вищевказаного житлового будинку. Після цього ОСОБА_4 залишив територію домоволодіння.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162 КК України як незаконне проникнення до житла (порушення недоторканності житла)та за ч.2 ст.194 КК України як умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу.

У судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю та дав суду показання, що він проживає разом із батьками в АДРЕСА_1 . Вночі 16 березня 2021 року, коли його батьки спали, він взяв металевий кутник, скотч, каністру з бензином та сірники і близько 02 год. 00 хв. прийшов до житлового будинку АДРЕСА_1 , в якому проживає ОСОБА_9 . За допомогою металевого кутника він розбив скло вікна житлової кімнати будинку, після чого проник в середину будинку через вікно. В приміщенні кімнати він побачив ОСОБА_9 , якій обмотав руки та голову скотчем і вивів з будинку на подвір`я. Після цього він повернувся в середину будинку, облив бензином з каністри, яку приніс із собою, житлові кімнати і за допомогою сірників підпалив житловий будинок. Після цього він залишив територію вказаного домоволодіння і повернувся додому. Щиро кається у скоєному.
Прокурор просить застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом, оскільки ОСОБА_4 вчинив суспільно-небезпечне діяння у стані неосудності.
Представник потерпілих адвокат ОСОБА_7 підтримав клопотання прокурора, просить задовольнити.
ОСОБА_4 , його законний представник ОСОБА_5 та захисник адвокат ОСОБА_6 не заперечили щодо задоволення клопотання прокурора.
Вислухавши учасників судового розгляду, перевіривши письмові докази, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора ґрунтується на законі та є правові підстави для його задоволення.

Вчинення ОСОБА_4 суспільно небезпечних діянь, які містять ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162 та ч.2 ст.194 КК України, доведене повністю, крім особистого визнання вини ОСОБА_4 , зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими у судовому засіданні доказами, зокрема, протоколом огляду місця події від 16 березня 2021 року та ілюстрованою таблицею до нього (т.1 а.с.20-34), актом про пожежу № 17 від 16 березня 2021 року (т.1 а.с.35), звітом про причину виникнення пожежі в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , яка виникла 16 березня 2021 року (т.1 а.с.37-38).

Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.162 КК України є кримінальним проступком, а кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.194 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Суд враховує, що згідно вимог ст.18, ст.19 КК України осудність є обов`язковою ознакою суб`єкта злочину, що характеризується таким психічним станом особи, при якому вона під час вчинення злочину здатна усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Здатність особи під час вчинення злочину усвідомлювати свої дії (бездіяльність) означає правильне розуміння фактичних об`єктивних ознак злочину - об`єкта посягання, суті діяння, обстановки, часу і місця, способу його вчинення, його суспільно небезпечних наслідків тощо. Така здатність повинна бути пов`язана з можливістю контролювати, керувати своїми вчинками.
Свідомість і воля взаємозалежні й лише в сукупності виступають передумовою визнання особи винною.
Натомість неосудною визнається така особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого КК, не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки.
Поняття неосудності включає в себе співвідношення медичного (біологічного) і юридичного (психологічного) критеріїв. Медичний критерій полягає у наявності в особи психічного захворювання, що істотно впливає на свідомість і волю людини (хронічне психічне захворювання, тимчасовий розлад психічної діяльності, недоумство, інший хворобливий стан психіки). Юридичний у нездатності особи під час вчинення суспільно небезпечного діяння усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними. При цьому юридичний критерій виражається двома ознаками: 1) інтелектуальною особа не може усвідомлювати фактичну сторону своїх дій (бездіяльності) та/або не здатна усвідомлювати їх суспільно небезпечний характер; 2) вольовою особа не може керувати своїми діями (бездіяльністю) внаслідок руйнування психічною хворобою її вольової сфери.
Особу може бути визнано неосудною тільки тоді, коли встановлена одна з ознак критерію юридичного на підставі хоча б однієї з ознак критерію медичного.
З висновку судово-психіатричної експертизи № 62/21 від 08.04.2021р. вбачається, що ОСОБА_4 під час вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень страждав на хронічне психічне захворювання - параноїдну шизофренію з вираженим галюцинаторно-параноїдним синдромом (F20.0 - за міжнародною класифікацією хвороб 10 перегляду), не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час ОСОБА_4 страждає на хронічне психічне захворювання, не здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними, потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом. ОСОБА_4 алкоголізмом та наркоманією не страждає, на момент вчинення інкримінованих йому діянь у тимчасово хворобливому стані не знаходився (т.1 а.с.196-204).
Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 69 від 09.06.2021р. ОСОБА_4 на даний час страждає хронічним психічним захворюванням у формі параноїдної шизофренії, не може усвідомлювати значення своїх дії та керувати ними. Під час інкримінованих діянь ОСОБА_4 також страждав хронічним психічним захворюванням у формі параноїдної шизофренії, не міг усвідомлювати значення своїх дії та керувати ними. Під час інкримінованих діянь ОСОБА_4 у тимчасово хворобливому стані не перебував. За своїм психічним станом ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом (т.2 а.с.17-22).
Таким чином, у ОСОБА_4 встановлено наявність як медичного критерію (хронічне психічне захворювання у виді шизофренії, параноїдної), так і інтелектуальної й вольової ознак юридичного критерію (нездатність розуміти свої дії та керувати ними).
Згідно зі ст.ст.19, 94 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру. Залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, може бути застосована госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із посиленим наглядом.
Відповідно до ч.4 ст.94 КК України госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, не пов`язане з посяганням на життя інших осіб, і за своїм психічним станом не становить загрози для суспільства, але потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах посиленого нагляду. Виходячи з роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03 червня 2005 року "Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування" примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності по справі обґрунтованого висновку експертів психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має іншій психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність, викликають потребу в застосування щодо неї таких заходів. Для об`єктивної оцінки ступеню небезпечності хворого для себе або інших осіб суд має спочатку з`ясувати думку експертів, психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім з урахуванням висновків експертів та характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру. При визначенні виду примусових заходів медичного характеру суд враховує характер душевного захворювання, рекомендації експертів про тип лікувального закладу, а також те, що ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечні діяння, які містять ознаки кримінального проступку та тяжкого злочину.
На підставі наведеного суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 потребує госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом. При цьому, з огляду на роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, що викладені в абз.2 п.15 постанови № 7 від 03 червня 2005 року"Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування", суд не зазначає назву конкретного психіатричного закладу, до якого має бути госпіталізована неосудна особа, і не визначає строк застосування примусового заходу медичного характеру.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Судом встановлено, що під час досудового розслідування було накладено арешт на майно, а саме: рулон липкої стрічки типу «скотч», на якому наявні сліди речовини бурого кольору схожої на кров, пластикову каністру об`ємом 5 л, яка заповнена рідиною, ймовірно дизельним паливом, пластикову каністру об`ємом 5 л, яка заповнена рідиною, ймовірно бензином, пластикову пляшку об`ємом 1,25 л, яка заповнена рідиною, ймовірно розчинником, металевий аерозольний балончик із написом «Газ Кемпінг», пластикову ємкість, наполовину заповнену рідиною, ймовірно дизельним паливом, три пластикові каністри об`ємом 10 л, які заповнені рідиною ймовірно бензином, джинсові штани синього кольору із наявним забрудненням на них, черевики темного кольору з емблемою «Timmerland» із різким запахом легкозаймистої речовини, куртку червоного кольору із вставками чорного та білого кольору, на якій наявні сліди речовини бурого кольору схожої на кров, майку світло-синього кольору із наявними залишками речовини бурого кольору зовні схожої на кров та дві частини скотчу із ватою з речовиною бурого кольору зовні схожою на кров. У відповідності до ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Питання щодо речових доказів слід вирішити згідно вимог ст.100 КПК України. Надані прокурором суду документи кримінального провадження №0000103 необхідно залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання. Розмір витрат на залучення експертів для проведення судових експертиз у кримінальному провадженні під час досудового розслідування становить 7646 грн. 55 коп., з яких: - 2942 грн. 10 коп. за проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.4 «Дослідження нафтопродуктів і пально-мастильних матеріалів» № СЕ-19/118-21/2738-ФХД від 16.04.2021 року; - 4704 грн. 45 коп. за проведення біологічної експертизи за експертною спеціальністю 9.5 «Молекулярно-генетичні дослідження» № СЕ-19/103-21/2424-БД від 30.07.2021 року. Частиною 2 ст.124 КПК України встановлено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 07.07.1995р. "Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат", судові витрати покладаються тільки на засуджених. Враховуючи те, що ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечні діяння в стані неосудності, за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, зважаючи на положення статті 124 КПК України щодо порядку розподілу судових витрат у разі ухвалення обвинувального вироку, суд дійшов висновку про те, що судові витрати на залучення експертів стягненню з особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, не підлягають.

Підстав для зміни запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 суд не вбачає.

Керуючись ст.ст.100, 124, 174, 512, 513, 516 КПК України, суд -

у х в а л и в :

Клопотання прокурора задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_4 за вчинення суспільно небезпечних діянь, що містять ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.2 ст.194 КК України, примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, до набрання ухвалою законної сили залишити без змін.
Скасувати арешт, накладений ухвалами слідчого судді від 18 березня 2021 року на рулон липкої стрічки типу «скотч», на якому наявні сліди речовини бурого кольору схожої на кров, пластикову каністру об`ємом 5 л, яка заповнена рідиною, ймовірно дизельним паливом, пластикову каністру об`ємом 5 л, яка заповнена рідиною, ймовірно бензином, пластикову пляшку об`ємом 1,25 л, яка заповнена рідиною, ймовірно розчинником, металевий аерозольний балончик із написом «Газ Кемпінг», пластикову ємкість, наполовину заповнену рідиною, ймовірно дизельним паливом, три пластикові каністри об`ємом 10 л, які заповнені рідиною ймовірно бензином, джинсові штани синього кольору із наявним забрудненням на них, черевики темного кольору з емблемою «Timmerland» із різким запахом легкозаймистої речовини, куртку червоного кольору із вставками чорного та білого кольору, на якій наявні сліди речовини бурого кольору схожої на кров, майку світло-синього кольору із наявними залишками речовини бурого кольору зовні схожої на кров та дві частини скотчу із ватою з речовиною бурого кольору зовні схожої на кров. Речові докази по справі: рулон липкої стрічки типу «скотч», на якому наявні сліди речовини бурого кольору схожої на кров, дві частини скотчу із ватою з речовиною бурого кольору зовні схожою на кров, пожежне сміття, букальний епітелій ОСОБА_9 та ОСОБА_4 - знищити;

пластикову каністру об`ємом 5 л, яка заповнена рідиною, ймовірно дизельним паливом, пластикову каністру об`ємом 5 л, яка заповнена рідиною, ймовірно бензином, пластикову пляшку об`ємом 1,25 л, яка заповнена рідиною, ймовірно розчинником, металевий аерозольний балончик із написом «Газ Кемпінг», пластикову ємкість наполовину заповнену рідиною, ймовірно дизельним паливом, три пластикові каністри об`ємом 10 л, які заповнені рідиною ймовірно бензином - повернути власнику ОСОБА_5 ;

джинсові штани синього кольору із наявним забрудненням на них, черевики темного кольору з емблемою «Timmerland» із різким запахом легкозаймистої речовини, куртку червоного кольору із вставками чорного та білого кольору, на якій наявні сліди речовини бурого кольору схожої на кров, майку світло-синього кольору із наявними залишками речовини бурого кольору зовні схожою на кров, - повернути власнику ОСОБА_4 .

Витрати за проведення експертиз, а саме: судової експертизи матеріалів, речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.4 «Дослідження нафтопродуктів і пально-мастильних матеріалів» № СЕ-19/118-21/2738-ФХД від 16.04.2021 року в сумі 2942 грн. 10 коп. та біологічної експертизи за експертною спеціальністю 9.5 «Молекулярно-генетичні дослідження» № СЕ-19/103-21/2424-БД від 30.07.2021 року в сумі 4704 грн. 45 коп., всього на загальну суму 7646 грн. 55 коп. віднести на рахунок держави.
Документи кримінального провадження № 0000103 залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Здолбунівський районний суд Рівненської області протягом 7 /семи/ днів з дня її оголошення.

С у д д я