Справа № 462/2626/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2022 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові обвинувальні акти про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стаївка Сокальського району Львівської області, громадянина України, українця, із середньою спеціальною освітою, який не працює, розлучений, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, суд

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 будучи раніше судимим 18.06.2018 Червоноградським міським судом Львівської області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України до 3 місяців арешту, на шлях виправлення не встав та повторно вчинив корисливі злочини.

Так, 07.04.2019 року близько 12.00 години, ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщені магазину «Близенько» ПП «Мережа-Сервіс Львів», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Чернівецька, 17 маючи намір на таємне викрадення чужого майна, з метою незаконного збагачення, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю стороннього нагляду, повторно, таємно викрав із прилавку магазину товар, а саме: риба фасована у вакуумі Горбуша фірми «Мастер Фіш» ємкістю 90 гр. у кількості дві штуки, вартістю 37 гривень 90 копійок (без ПДВ ) за одну одиницю, риба фасована у вакуумі філе сьомги фірми «Мастер Фіш» ємкістю 130 гр., у кількості три штуки, вартістю 79 гривні 30 копійок (без ПДВ ) за одну одиницю, балик марочний фірми «Забіяка» вагою 0,288 грам, в кількості одна штука, вартістю 41 гривня 28 копійок, чим завдав потерпілому ПП «Мережа-Сервіс Львів» майнову шкоду на загальну суму 354 гривень 98 копійок.

Крім цього, 14.04.2019 року близько 20 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщені кафе, що знаходиться за адресою: м. Львів, пл. Двірцева, 1, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, з метою незаконного збагачення, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю стороннього нагляду, повторно, таємно викрав із сумки, яка була залишена потерпілим ОСОБА_6 без нагляду, грошові кошти в сумі 2000,00 гривень, зарядний пристрій марки «ZMI» вартістю 500,00 гривень, складний ніж марки «Skif» вартістю 800,00 гривень та мрЗ-плеєр марки «Philips GoGear Vibe» вартістю 300,00 гривень, чим завдав потерпілому майнову шкоду на загальну суму 3600,00 гривень.

Крім цього, 15.04.2019 року близько 00 години 05 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщені зали очікування Головного залізничного вокзалу станції Львів, що знаходиться за адресою: м. Львів, пл. Двірцева, 1, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, з метою незаконного збагачення, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю стороннього нагляду, повторно, таємно викрав мобільний телефон марки «Samsung Galaxy G3», який був залишений потерпілою ОСОБА_7 без нагляду, чим завдав потерпілій майнову шкоду на загальну суму 6000,00 гривень.

У судовому засіданні допитаний обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 Кримінального кодексу України визнав повністю, не заперечив фактичних обставин, викладених в обвинувальних актах, у вчиненому щиро розкаявся, просив суд його суворо не карати.

Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та представник потерпілого ПП «Мережа-Сервіс Львів» ОСОБА_8 у судове засідання не з`явилися, подали суду заяви, у яких просять проводити розгляд кримінального провадження за їхньої відсутності, претензій матеріального характеру не заявляли.

Враховуючи те, що обвинувачений, його захисник та прокурор не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам судового провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив провести судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч.3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів у справі, оскільки на цьому не наполягали учасники судового розгляду, а фактичні обставини справи ніким не оспорювалися.

Беручи до уваги, що ОСОБА_4 вчинив декілька тотожних злочинів, суд кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України за епізодами крадіжок (07 квітня 2019 р., 14 квітня 2019 р., 15 квітня 2019р.), а не кожен окремо, оскільки вони підпадають під дію однієї і тієї ж частини статті закону України про кримінальну відповідальність і повторної кваліфікації не потребують.

За таких обставин, дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано вірно за ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, як крадіжка, вчинена повторно.

При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особу винного.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення кримінального покарання» визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, а саме злочин, передбачений ч.2 ст. 185 КК України є нетяжким злочином, вчинений умисно, з корисливих мотивів, яким є саме прагнення незаконного збагатитися шляхом незаконного заволодінням чужим майном, кількість епізодів злочинної діяльності, особу винного, який раніше неодноразово судимий, згідно досудової доповіді існує висока ймовірність вчинення повторного правопорушення, а тому орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства, проте повністю визнав свою вину, розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліках в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, такі пом`якшуючі обставини як щире каяття, обставини, які обтяжують покарання судом не встановлені, заподіяна кримінальними правопорушеннями майнова шкода частково відшкодована, зокрема по епізоду 07.04.2019р., а тому виходячи з наведеного, суд приходить до переконання, що ОСОБА_4 слід обрати покарання достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів у виді позбавлення волі в межах санкції статті обвинувачення.

При цьому, при визначенні остаточного покарання підлягає врахуванню вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 25 лютого 2021 року, який набрав законної сили, відповідно до якого ОСОБА_4 визнано винним за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 15- ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 15-ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 15-ч. 2 ст. 185 та на підставі ч.1 ст. 70, ч.4 ст. 70 КК України призначено остаточне покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі. До постановлення вказаного вироку обвинуваченим, як встановлено у даній справі, вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України, що мало місце 07 квітня 2019р., 14 квітня 2019р. та 15 квітня 2019р. За таких обставин до обвинуваченого ОСОБА_4 підлягає застосуванню положення ч. 4 ст. 70 КК України із вираховуванням характеру злочинних діянь, їх наслідки, ступінь суспільної небезпечності скоєних злочинів - шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, при цьому в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховувати покарання відбуте частково за попереднім вироком.

Витрати на залучення експерта відсутні.

На підставі ч.9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Беручи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 утримується у місцях позбавлення волі, а тому відсутні підстави щодо обрання обвинуваченому запобіжного заходу для забезпечення відбуття призначеного покарання.

Відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Як вбачається із ухвали слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_9 від 16.04.2019 року по кримінальному провадженню №0001301 було вжито заходи забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту з метою забезпечення збереження речових доказів. Однак, такий вид заходу кримінального провадження як арешт на речові докази слід скасувати, оскільки розгляд провадження завершено і вирішити долю вказаних речових доказів, які підлягають поверненню законним володільцям майна.
Керуючись ст. 50, 65-67, 70, 72, 185 КК України, ст. 100, 127-129, 368, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 3 /трьох/ років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_4 за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначених даним вироком та вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 25 лютого 2021 року та визначити остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Зарахувати ОСОБА_4 відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 28 листопада 2019 року, тобто з часу фактичного затримання та взяття під варту.

Речові докази: - компакт-диск DVD-R з відеозаписом моменту викрадення товару із магазину «Близенько», /матеріали кримінального провадження №0001214 а.с.67/ - залишити при матеріалах кримінального провадження;

- мобільний телефон марки «Samsung Galaxy G3» та чохол - повернути потерпілій ОСОБА_7 , при цьому скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_9 від 16.04.2019 року по кримінальному провадженню №0001301 (справа №462/2469/19);

- зарядний пристрій Power Bank марки «ZMI», складний ніж марки «Skif», мрЗ-плеєр марки «Philips GoGear Vibe» - повернути потерпілому ОСОБА_6 , при цьому скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_9 від 16.04.2019 року по кримінальному провадженню №0001301 (справа №462/2469/19).

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя: ОСОБА_1