ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/476/22 Справа № 932/2381/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинуваченоїОСОБА_8 ,
захисника-адвоката ОСОБА_9 ,
представника потерпілого ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0002017 за апеляційною скаргою прокурора Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_7 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 листопада 2021 року про повернення прокурору обвинувального акта щодо ОСОБА_8 , -
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 листопада 2021 року задоволено клопотання захисника ОСОБА_9 та обвинувальний акт за обвинуваченням
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Сарань Карагандинської області Республіки Казахстан, громадянки України, з середньо-технічною освітою, розлученої, пенсіонерки, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, та додатки до нього повернуто прокурору Центральної окружної прокуратури м. Дніпра.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції зазначив, що як вбачається обвинувального акту, останній містить тільки викладені загальними фразами фактичні обставини справи, встановлені досудовим розслідуванням, і прокурором не викладено конкретизованого формулювання обвинувачення з зазначенням дати та часу вчинення злочину, місця вчинення злочину, наявності та направленості умислу обвинуваченої саме на привласнення грошових коштів в особливо великому розмірі, також не зазначено, які саме дії вчинені обвинуваченою з зловживанням службовим становищем для заволодіння грошовими коштами, тобто не вказано спосіб заволодіння грошовими коштами.

Також суд вказав, що зазначення прокурором в обвинувальному акті про те, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч. 5 ст. 191 КК України, а саме в привласненні чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем в особливо великих розмірах, суд не може розцінювати як формулювання обвинувачення, оскільки це є кваліфікацією дій обвинуваченої, і тому прийшов до висновку про відсутність пред`явленого конкретизованого обвинувачення ОСОБА_8 щодо інкримінованого їй кримінального правопорушення з зазначенням складових правової кваліфікації її дій, що порушує її право на захист.

Тому суд першої інстанції прийшов до висновку, що з направленого до суду обвинувального акту щодо ОСОБА_8 , органом досудового розслідування обставини кримінального правопорушення встановлені, однак, викладені в обвинувальному акті з порушенням вимог ст. ст. 91, 291 КПК України, що унеможливлює в подальшому можливість прокурором змінити обвинувачення в суді.

В апеляційній скарзі:
- прокурор просить вказану ухвалу скасувати та призначитиновий розгляд у суді першої інстанції.

Вважає висновки суду щодо повернення обвинувального акту прокурору необґрунтованими.

На думку прокурора, обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки обвинувачення сформульовано обґрунтовано. У ньому викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, в тому числі розкрито об`єктивну та суб`єктивну сторони, зазначено час, місце його вчинення, спосіб, мотив скоєного.

Вважає, що повернення обвинувального акту прокурору за формальною підставою призводить до порушення такої загальної засади кримінального провадження як доступ до правосуддя, а саме: порушення права обвинуваченого на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки.

Зазначає, що під час досудового розслідування ОСОБА_8 свідчень не надавала. Вважає, що під час судового розгляду висока ймовірність встановлення нових обставин та, відповідно, прокурором може буде змінено обвинувачення в установленому порядку.

Прокурор в апеляційному суді заявив, що по вказаному провадженню тривалий час не призначалось підготовче засідання, та щодо ОСОБА_8 до суду першої інстанції скерований ще один обвинувальний акт.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурорів, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, обвинувачену та її захисника, які просили ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора, - без задоволення, представника потерпілого, який підтримав апеляційну скаргу прокурора, перевіривши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору лише в тому разі, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Перевіркою наявних матеріалів встановлено, що суд першої інстанції вказаних вимог не дотримався.
Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, дізнавачем, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим, дізнавачем.

Обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складення та затвердження.

Обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Лише недотримання вищезазначених вимог ч. 2 ст. 291 КПК України згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акта вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які об`єктивно перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі від 03.10.2012 року № 223-1430/0/4-12 «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» зазначає, що у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів виховного або медичного характеру, прокурору, якщо вони не відповідають вимогам статей 291, 292 КПК України: зокрема, якщо ці документи містять положення, що суперечать одне одному; у документах наведено недопустиму натуралізацію опису злочину; вони не підписані слідчим (крім випадків, коли прокурор склав їх самостійно) чи не затверджені прокурором; до них не долучено передбачені законом додатки.
Перевіривши зміст обвинувального акту у кримінальному провадженні на предмет його відповідності вимогам закону, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції необґрунтовано повернув прокурору обвинувальний акт.
Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_8 органом досудового розслідування обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

При цьому в обвинувальному акті викладено фактичні обставини вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію діяння з посиланням на закон і статтю (частину статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, зазначено відповідні елементи складу злочину, розкрито об`єктивну та суб`єктивну сторони.

Підставою повернення обвинувального акту прокурору суд першої інстанції зазначив, що органом досудового розслідування обставини кримінального правопорушення встановлені, але викладені в обвинувальному акті з порушенням вимог ст. ст. 91, 291 КПК України.

Проте, колегія суддів не згодна з висновком суду першої інстанції, оскільки обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 , як вбачається з його тексту, відповідає вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України, зокрема в ньому в повному обсязі викладено фактичні обставини вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.

Посилання суду на те, що прокурор не може в подальшому при розгляді справи в суді скористатись можливістю зміни обвинувачення, є передчасним та не ґрунтується на вимогах закону.

Як вбачається з ухвали суду, суд першої інстанції під час підготовчого судового засідання почав з`ясовувати обставини кримінального правопорушення, при тому, що вказані обставини мають бути досліджені під час судового слідства, з вивченням зібраних досудовим слідством доказів та в подальшому надання їм оцінки у нарадчій кімнаті у встановленому порядку.

Надаючи оцінку вищевказаним обставинам, суд першої інстанції вийшов за межі вирішення питань, які мають розглядатись на стадії підготовчого судового засідання, та почав з`ясовувати обставини, які підлягають з`ясуванню в процесі судового провадження відносно обвинуваченої особи, що свідчить про суттєві порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора є слушними, ухвалу суду першої інстанції не можна визнати законною, а тому вона підлягає скасуванню.

Виходячи з викладеного, та з урахуванням того, що вирішення питань, передбачених ст. ст. 314, 315 КПК України є виключною компетенцією суду першої інстанції, до повноважень якого належить прийняття рішень по отриманим судом обвинувальним актам, колегія суддів, керуючись загальними засадами КПК України, а саме вимогами ч. 6 ст. 9, п. п. 15, 16 ч. 1 ст. 7 КПК України вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, оскаржувана ухвала скасуванню, з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_7 , - задовольнити.
Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 листопада 2021 року про повернення прокурору обвинувального акта щодо ОСОБА_8 , - скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4