Справа № 188/1409/18
Провадження № 1-во/188/4/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2021 року смт.Петропавлівка
Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

кримінальне провадження №0000444

обвинувачений:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився: с. Миколаївка Петропавлівськог района Дніпропетровської області, громадянин України, одружений, на утриманні двоє малолітніх дітей, освіта вища, працює ШУ Першотравенське ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» начальник зміни виробничої служби №1, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий

у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.2 ст.125 КК України

за участю прокурора ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебувало кримінальне провадження №0000444 відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.2 ст.125 КК України, по якому 24.09.2021 року було постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження в зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності із закінченням строків давності .

ОСОБА_3 обвинувачувався в тому, що 12.08.2018 року приблизно 09.00 год. точний час не встановлено, перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де на грунті раптово виниклих неприязних відносин, між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 виникла сварка, під час якої ОСОБА_3 умисно, з силою наніс ОСОБА_5 не менше одного удару рукою в область голови чим спричинив ОСОБА_5 тілесні ушодження у вигляді закритої черепно мозкової травми, струсу головного мозку, забою м`яких тканин лівої половини волосяної частини голови, які по своєму характеру відносяться до категорій легких тілесних, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

ОСОБА_5 по кримінальному провадженню було заявлено цивільний позов, який вона в судових засіданнях підтримала.

ОСОБА_3 обвинувачувався у скоєнні кримінального проступку передбаченого ч.2 ст.125 КК України , а саме: умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності.

24.09.2021 року ухвалою суду, за клопотанням сторони захисту, кримінальне провадження було закрите на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

ОСОБА_5 було подано до суду клопотання про виправлення описки в ухвалі суду шляхом доповнення її резолютивної частини щодо залишення цивільного позову без розгляду.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання потерпілої зазначивши, що судом не вирішено питання цивільного позову, що позбавляє її права на звернення до суду в цивільному судочинстві.

Вивчивши клопотання, вислухавши прокурора суд приходить до висновку клопотання підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Крім того, положення ст.129 передбачають підстави, коли суд залишає цивільний позов без розгляду, а саме: у разі виправдання обвинуваченого, за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, а також у випадках, передбачених частиною першою статті 326 цього Кодексу тобто, якщо в судове засідання не прибув цивільний позивач.

ОСОБА_5 від цивільного позову не відмовлялась, заяв про залишення його без розгляду до суду не подавала, під час розгляду клопотання про закриття кримінального провадження потерпіла була присутня в судовому засіданні.

Судом встановлено, ч. 3 ст. 128 КПК визначає вичерпний перелік випадків, коли за результатом розгляду кримінального провадження суд залишає позов без розгляду, КПК України не має прямої вказівки залишати цивільний позов без розгляду у випадку закриття кримінального провадження на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Закриття кримінальної справи з нереабілітуючих підстав не виключає можливості цивільно-правової відповідальності особи за шкоду, заподіяну нею.

При наявності в кримінальному провадженні цивільного позову суд, закриваючи кримінальне провадження, повинен захистити право потерпілої на відшкодування завданої шкоди і вирішити питання щодо цивільного позову для надання можливості потерпілій подати його у цивільному судочинстві, для чого, зазначити в резолютивній частині про залишення цивільного позову без розгляду.

Частина 5 статті 128 КПК України передбачає, якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Частина 7 цієї статті наголошує, що особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Ухвала суду про закриття кримінального провадження не оскаржена, набрала чинності, відповідно до ч.1 ст. 379 КПК України суд має право за заявою учасника кримінального провадження виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки і після набрання судового рішення законної сили.

Тому суд, виходячи з вищевикладеного, вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до поданого клопотання потерпіла не має сумнівів щодо свого права на звернення до суду з зазначеним або зміненим позовом в порядку цивільного судочинства, під час підготовчого і судового засідання їй були роз`яснені її права, а тому в цій частині клопотання не підлягає задоволенню.

Відповідно до п.58 Рішення ЄСПЛ у Справа ВАНЬО Тодорова проти Болгарії (Скарга № 31434/15)58 Суд нагадує, що відповідно до своєї судової практики процесуальні зобов`язання, що випливають зі статті 2 Конвенції, вимагають від держав створення ефективної судової системи, яка дозволяла б встановлювати факти, примушувати винних до відповідальності, а також надавати жертвам належну компенсацію (Nicolae Virgiliu Tanase, пункт 137 ; пункт 43 вище).

Потерпілою подано цивільний позов, питання щодо позову при закритті кримінального провадження судом помилково не вирішено , що позбавляє потерпілу повторно звернутись до суду з цивільним позовом про відшкодування шкоди.

Відповідно до п.7 ст.129 КПК потерпіла має право пред`явити цивільний позов в порядку цивільного судочинства лише у випадку, коли у кримінальному судочинстві вона з позовом не зверталась, або її цивільний позов в кримінальному судочинстві залишено без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.128,129 372, 379 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_5 задовольнити частково.

Доповнити резолютивну частину ухвали Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 24.09.2021 року відносно ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, наступним текстом:

«Цивільний позов цивільного позивача, потерпілої ОСОБА_5 , до цивільного позивача, обвинуваченого ОСОБА_3 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, а також стягнення витрат на правову допомогу залишити без розгляду.

Ухвалу направити учасникам судового розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1