Справа № 750/4775/21 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/631/21
Категорія - ч. 2 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

З участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 40000616, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 червня 2021 року щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Потсдам, Німеччина, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ,

раніше судимого:

1) 17.03.1998 Деснянським районним судом м. Чернігова за ч. 2 ст. 17, ч. 3 ст. 81, ч. 2 ст. 17, ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140, ч. 1 ст. 229-6, ст. 42 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі;

2) 11.05.2001 Деснянським районним судом м. Чернігова за ч. 2 ст. 17, ч. 2 ст. 140 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

3) 23.04.2002 Славутицьким районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185, ст. 69, ст. 71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі;

4) 09.08.2004 Деснянським районним судом м. Чернігова за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений на підставі ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком на 2 роки;

5) 01.02.2006 Деснянським районним судом м. Чернігова за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ст. 395, ст. 70 КК України до 3 років 8 місяців позбавлення волі;

6) 23.07.2010 Новозаводським районним судом м. Чернігова за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

7) 15.11.2010 Чернігівським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі;

8) 02.02.2011 Деснянським районним судом м. Чернігова за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі;

9) 07.04.2016 Деснянським районним судом м. Чернігова за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 червня 2021 року ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України, та йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Цивільний позов ОСОБА_9 задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_8 на її користь 7000 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 3000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 686 грн. 44 коп. процесуальних витрат на залучення експерта.

Питання про речові докази вирішено відповідно до статті 100 КПК України.

Не погоджуючись з вироком суду обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій просить переглянути вирок суду щодо нього. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що він не мав умислу на крадіжку і внаслідок неодноразових травм голови у нього наявні провали в пам`яті і він погано пам`ятає перебіг подій того дня. Обвинувачений вважає, що суд необґрунтовано надав перевагу показанням потерпілої, які, крім іншого, в повній мірі не відповідають дійсності. Крім того, апелянт зазначає, що згідно змін законодавства обтяжуюча покарання обставина рецидив злочинів, відсутня і тому вирок від 2011 року, на його переконання, не може обтяжувати покарання.

В заперереченнях на апеляційну скаргу обвинуваченого прокурор Чернігівської окружної прокуратури ОСОБА_10 просить відмовити у її задоволенні, а вирок суду щодо ОСОБА_8 без змін.

Суд першої інстанції встановив, що 28 лютого 2021 року, близько 20 год. 00 хв., ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у квартирі АДРЕСА_3 , за місцем проживання потерпілої ОСОБА_9 , маючи умисел на викрадення чужого майна, з метою протиправного збагачення з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно таємно викрав обручку, виготовлену із золота 375 проби вагою 4,65 г вартістю 4799 грн. та перстень, виготовлений із золота 583 проби вагою 3,65 г вартістю 4979,51 грн., що належить ОСОБА_9 , заподіявши таким чином матеріальну шкоду потерпілій на загальну суму 9778,51 грн.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу, думку прокурора, який просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного висновку.

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

При перевірці матеріалів кримінального провадження апеляційним судом установлено, що свої висновки про доведеність винуватості ОСОБА_8 та кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 185 КК України судом першої інстанції зроблено на підставі доказів, досліджених та оцінених у сукупності із дотриманням вимог кримінального процесуального закону, про що у вироку відповідно до ст. 374 КПК України наведено докладні мотиви.

За матеріалами провадження місцевим судом ретельно перевірено доводи обвинуваченого, що він не мав умислу на крадіжку. Зазначені в судовому рішенні мотиви про визнання цих доводів безпідставними, апеляційний суд вважає обґрунтованими і такими, що відповідають дослідженим у судовому засіданні доказам.

У процесі вивчення матеріалів кримінального провадження не було виявлено порушень вимог кримінального процесуального закону під час збирання й закріплення доказів, які б викликали сумніви у їх достовірності. Всі докази, на яких ґрунтується обвинувачення, відповідають вимогам закону щодо допустимості, достовірності й достатності.

Свої висновки про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінального правопорушення за викладених у вироку обставин, суд першої інстанції обґрунтував, дослідивши і проаналізувавши показання:

- обвинуваченого ОСОБА_8 який пояснив, що 28 лютого 2021 року вони з потерпілою вживали алкогольні напої, вона показувала дві золоті каблучки. Інших подій того вечора він не пам`ятає. Вранці, наступного дня, він виявив у кишені своїх штанів дві золоті каблучки потерпілої, які в подальшому здав до ломбарду;

- потерпілої ОСОБА_9 , яка пояснила, що 28 лютого 2021 року, під час перебування у неї в гостях знайомої ОСОБА_11 та ОСОБА_8 вона знімала свої золоті каблучки та клала їх в коробку. Вранці наступного дня вона виявила відсутність двох золотих каблучок, які вона знімала напередодні при обвинуваченому. Вона зателефонувала того дня ОСОБА_11 , яка прийшла до неї з ОСОБА_8 і останній у розмові сказав, що здав її каблучки в ломбард;

- свідка ОСОБА_11 , згідно показань якої 28 лютого 2021 року вона разом з ОСОБА_8 пішла в гості до її подруги ОСОБА_9 . Наступного дня, в обідній час до неї додому прийшов ОСОБА_8 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, та повідомив, що вкрав золото у ОСОБА_9 і здав його в ломбард.

Встановлені судом обставин щодо винуватості обвинуваченого, крім вище наведених показань, також підтверджується даними, що, зокрема, містяться у наступних доказах:

- протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27 квітня 2021 року за участю потерпілої ОСОБА_9 , яка впізнала ОСОБА_8 , як особу, що знаходився в її квартирі 28 лютого 2021 року та після уходу якого вона виявила зникнення її золотих каблучок;

- протоколі проведення слідчого експерименту від 29 квітня 2021 року за участю потерпілої ОСОБА_9 , яка розповіла про обставини свого спілкування з ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , показала місце, де зберігалися її золоті каблучки;

- довідці ПТ «Ломбард Партнер «Мокієнко і компанія» від 08 квітня 2021 року №697/21ю, відповідно до якої ОСОБА_8 у відділенні ломбарду по вул. Генерала Пухова, 142 у м. Чернігові за договорами про надання фінансового кредиту та застави 01 березня 2021 року та 17 березня 2021 року отримав кредити під заставу обручки із золота 375 проби, вагою 4,65 гр., та персня із золота 583 проби, вагою 3,65 гр.;

- заяві про добровільну видачу від 27 квітня 2021 року ОСОБА_8 , який видав слідчому товарний чек від 01 березня 2021 року та два договори фінансового кредиту від 01 березня 2021 року ломбарду «Партнер»;

- висновку експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи від 28 квітня 2021 року № 1935/1936/21-24, відповідно до якого вартість обручки, виготовленої з золота 375 проби, вагою 4,65 гр. з урахуванням зносу станом на 28 лютого 2021 року складає 4799,00 грн., вартість персня, виготовленого з золота 583 проби, вагою 3,65 гр. з урахуванням зносу станом на 28 лютого 2021 року складає 4979,51 грн.

Місцевий суд з достатньою повнотою перевірив всі доводи сторони захисту в судовому засіданні, виклав критичний аналіз окремих доказів. У своїх висновках суд першої інстанції навів мотиви, з яких взяв до уваги одні докази та відкинув інші, та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення. Суд першої інстанції законно, обґрунтовано та вмотивовано не знайшов підстав для визнання доказів недопустимими та неналежними, чи такими, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, з чим також погоджується колегія суддів апеляційної інстанції, а відтак, не приймати їх до уваги чи ставити під сумнів, відсутні будь-які підстави.

Також, суд дотримався вимог ст. 10 КПК України, створивши необхідні умови для виконання учасниками процесу своїх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав. Сторони користувалися рівними правами та свободою у наданні доказів, дослідженні та доведенні їх переконливості перед судом. Клопотання сторін кримінального провадження вирішені судом у відповідності до вимог КПК України.

Суд першої інстанції, з`ясувавши передбачені ст. 91 КПК України обставини, що належать до предмета доказування, встановив факт наявності суспільно небезпечного діяння й обґрунтовано визнав доведеною винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Фактичні дані, які покладено в основу вироку і на яких ґрунтується обвинувачення ОСОБА_8 отримано в порядку, визначеному КПК України, вони узгоджуються між собою, були предметом безпосереднього дослідження суду, не викликають сумніву в законності їх збирання (формування) та процесуального закріплення. Тому ці дані в силу ст. 84 КПК України є доказами у кримінальному провадженні.

Вищенаведені докази перевірені судом першої інстанції з дотриманням вимог кримінального процесуального закону та їх обґрунтовано покладено в основу вироку, оскільки вони є належними, допустимими та достатніми.

Колегія суддів не може визнати обґрунтованими доводи ОСОБА_8 щодо відсутності у нього умислу на крадіжку, оскільки він не заперечував факту виявлення ним у його власних кишенях обручок потерпілої на наступний день та їх реалізацію до ломбарду.

Крім того, згідно показань свідок ОСОБА_11 , на наступний день, після перебування в гостях у ОСОБА_9 обвинувачений повідомив про викрадення у останньої золота та здачу його до ломбарду, що також підтверджується даними, які містяться в доказах кримінального провадження.

Посилання в апеляційній скарзі щодо перебування потерпілої в стані алкогольного сп`яніння на момент приходу ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки дана обставина не має відношення до факту викрадення і не впливає на юридичну оцінку вчиненого обвинуваченим діяння.

Щодо доводів обвинуваченого відносно його поведінки під час перебування у житлі потерпілої, колегія суддів враховує, що огляд без її дозволу речей, підтверджується показаннями, як самої ОСОБА_9 так і свідка ОСОБА_11 .

В ході апеляційного розгляду не знайшли свого підтвердження доводи обвинуваченого ОСОБА_8 , що внаслідок неодноразових травм голови у нього наявні провали в пам`яті і він погано пам`ятає перебіг подій того дня, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні відповідні дані, які б належним чином підтверджували вказані обставини. В ході апеляційного розгляду стороною захисту також не було надано будь-яких доказів щодо стану здоров`я обвинуваченого.

За наведених підстав, колегія суддів приходить до безумовного висновку про те, що вина ОСОБА_8 повністю знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду, а його дії, судом першої інстанції, кваліфіковані вірно за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Що стосується покарання, призначеного обвинуваченому, то колегія суддів враховує наступне.

Згідно норм ст. 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочини, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для їх виправлення та попередження нових злочинів.

При обранні обвинуваченому ОСОБА_8 виду та міри покарання, місцевий суд вірно врахував ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, що останній раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, не перебуває на обліку в диспансерному психіатричному відділенні КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня», 29 листопада 2020 року звертався в диспансерне наркологічне відділення КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, за інформацією Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності. Прийняв до уваги відсутність обставин, що пом`якшують покарання та наявність обставин, які обтяжують покарання - рецидив злочинів, вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння. і вмотивовано дійшов висновку про можливість призначити ОСОБА_8 покарання в межах встановленої санкцією інкримінованої статті.

Із цим висновком погоджується колегія суддів, оскільки, судом першої інстанції при винесенні вироку ОСОБА_8 дотримано вимоги ст.ст. 50, 65 КК України, а визначений розмір покарання є достатнім і необхідним для його виправлення та попередження нових злочинів, відповідає особі обвинуваченого та ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Посилання обвинуваченого в апеляційній скарзі про відсутність обтяжуючою покарання обставини рецидиву злочинів колегія суддів не може визнати обґрунтованим враховуючи наступне.

Згідно ст. 34 КК України рецидивом кримінальних правопорушень визнається вчинення нового умисного кримінального правопорушення особою, яка має судимість за умисне кримінальне правопорушення.

Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 березня 1998 року ОСОБА_8 був притягнутий до кримінальної відповідальності, в тому числі за ч. 1 ст. 229-6 КК України 1960 року і у зв`язку з вчиненням нових злочинів, перебіг строку погашення судимості за вчинення вказаного злочину переривався. Тобто, на час вчинення кримінального правопорушення відносно ОСОБА_9 судимість ОСОБА_8 за скоєння зазначеного умисного злочину погашена не була.

Порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть зміну чи скасування вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 червня 2021 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Згідно ч.4 ст.532 КПК України дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.426 КПК України протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4