Дата документу 13.09.2021 Справа № 336/5526/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/5526/21 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/777/21 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 181 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2021 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою прокурора Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14 липня 2021 року, якою частково задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та у відношенні

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, неодруженого, маючого середню освіту, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 13 вересня 2021 року, з покладанням певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Старший слідчий СВ відділу поліції №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 за погодженням з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_11 звернулась до суду з клопотанням про застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання строком на 60 діб.

За матеріалами провадження ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 України, за наступних обставин.

21 березня 2021 року приблизно о 18 год. 30 хв. ОСОБА_7 перебуваючи біля буд. 14 по вул. Пархоменко у м. Запоріжжі, маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи повторно, з корисливих мотивів, зловживаючи довірою своєї знайомої ОСОБА_12 , під приводом здійснення дзвінку за допомогою мобільного телефону, заволодів її мобільним телефоном SAMSUNG Galaxy модель SM-A115FZRNSEK (A11) 32 GB, в корпусі червоного кольору, пам`ять на 32 GB, вартість якого згідно з висновком судової експертизи Запорізького НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/108-21-3670-ТВ від 24 березня 2021 року складає 3000 гривень.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_7 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_12 матеріальний збиток на загальну суму 3000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у заволодінні чужим майном, шляхом зловживання довірою, вчинене повторно, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

22 березня 2021 року відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000326 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України (а.с. 5).

9 липня 2021 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Задовольняючи частково клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зазначив про обґрунтованість пред`явленої підозри ОСОБА_7 , наявність ризиків, передбачених п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та недоведеність прокурором та слідчим недостатності застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищевказаним ризикам.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову, якою клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 задовольнити та застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В обґрунтування своєї скарги вказує, що ОСОБА_7 ніде офіційно не працює, таким чином постійного джерела прибутку немає, у останнього відсутні стійкі соціальні зв`язки, раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, судимість за яку не знята та не погашена у встановленому законом порядку, що знаходячись на свободі він може вчинити інші кримінальні правопорушення.
Зазначає, що ОСОБА_7 зможе незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_12 , свідка ОСОБА_13 , свідка ОСОБА_14 , що в подальшому вплине на швидке та неупереджене проведення досудового розслідування та на встановлення обставин, які згідно ст. 91 КК України підлягають доказуванню, а саме встановлення мотиву і мети вчинення кримінального правопорушення, що є ризиком, передбаченим п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Звертає увагу на те, що стороною обвинувачення встановлено, що ОСОБА_7 неодноразово вчиняв злочин корисливою спрямованості, що підтверджується характеризуючими матеріалами.
Вказує, що підозрюваний нещодавно був засуджений Шевченківським районним судом м. Запоріжжя, що свідчить про криміногенну спрямованість особи, схильність до вчинення корисливих злочинів.
Крім того зазначає, що ОСОБА_7 з 30 вересня 2020 року перебуває на обліку у ДУ «Центр пробації», що вказує на те, що перебуваючи на волі ОСОБА_7 з метою уникнення покарання буде переховуватись від органів досудового розслідування, що є ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
У судовому засіданні апеляційного суду прокурор підтримав апеляційну скаргу, разом з тим зазначив, що досудове розслідування закінчено та кримінальне провадження з обвинувальним актом направлено до суду. Вказав, що відомостей про порушення підозрюваним умов перебування під домашнім арештом немає.
Захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 у судовому засіданні апеляційного суду заперечував проти задоволення апеляційної скарги, зазначив, що підозрюваний не порушує умов перебування під домашнім арештом, з`являвся до слідчого. Вказав, що кримінальне провадження вже направлено до суду та ухилятися підозрюваний від виконання покладених на нього обов`язків не збирається. Зауважив, що підозрюваний не з`явився до апеляційного суду з причин того, що він не знав про такий розгляд, а також хворів.
У судовому засіданні апеляційного суду підозрюваний ОСОБА_7 заперечував проти задоволення апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді, підозрюваного, його захисника та прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.
Так, як вбачається з наданих матеріалів та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, зроблено з посиланням на матеріали провадження, що їх підтверджують, і в апеляційній скарзі не оспорюються.
Разом з тим, врахувавши зазначені вище вимоги закону, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність даних, які б давали йому підстави обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Задовольняючи частково клопотання слідчого, слідчий суддя оцінив в сукупності всі обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, що враховуються при обрані запобіжного заходу, належним чином мотивував своє рішення, встановивши обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, наявність ризиків, передбачених п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, але вірно зазначив про відсутність обставин, які б свідчили про неможливість запобігання вказаних ризиків лише шляхом застосування найсуворішого запобіжного заходу.
Так, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 3 років, має постійне місце реєстрації та проживання, раніше судимий.
Доводи прокурора про те, що підозрюваний ОСОБА_7 офіційно не працює, в нього відсутні постійне джерело доходу та соціальні зв`язки, перебуває на обліку у ДУ «Центр пробації», не спростовують висновки слідчого судді та не можуть бути підставою для скасування законного та обґрунтованого рішення та застосування відносно підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу.
Посилання прокурора на наявність ризиків, передбачених п.п. 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України є обґрунтованими та ніким не спростовуються, проте, застосований слідчим суддею запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, на думку колегії суддів, зможе в повній мірі запобігти спробам незаконного впливу підозрюваним на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні та вчиняти ним інше кримінальне правопорушення.
З приводу доводів щодо наявності ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, то вони є необґрунтованими та не підтвердженими.
Між іншого, слід зазначити, що в судовому засіданні апеляційної інстанції не надано даних на підтвердження порушення підозрюваним умов перебування під цілодобовим домашнім арештом.
Колегія суддів також враховує фактичну поведінку підозрюваного після застосування до нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, який від органу досудового розслідування не переховувався, на виклики слідчого з`являвся, не чинив перешкод кримінальному провадженню, за викликом апеляційного суду самостійно з`явився для розгляду апеляційної скарги прокурора, в якій ставилось питання про застосування у відношенні нього найсуворішого запобіжного заходу.
З огляду на зазначене, фактична поведінка підозрюваного на час розгляду апеляційної скарги свідчить, що заявлені в клопотанні слідчого ризики є мінімальними.
Крім того, як зазначає у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, ризики неналежної процесуальної поведінки підозрюваного з часом зменшуються (справа «Ткачов проти України» від 13.12.2007 p., «Єлоєв проти України» від 06.11.2008 р.).
У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає, що підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у даному кримінальному провадженні в судовому засіданні свого об`єктивного підтвердження не знайшли, а прокурором не доведено неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.
На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 407, 422 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14 липня 2021 року, якою частково задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та у відношенні ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 13 вересня 2021 року включно, з покладанням певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4