Справа № 583/154/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"13" січня 2022 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі :
слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у судовому засіданні в м. Охтирка клопотання старшого слідчого СВ Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_3 про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000037 від 12.01.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
13.01.2022 року до суду надійшло клопотання стршого слідчого СВ Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_3 про арешт майна, погоджене з прокурором Охтирської окружної прокуратури ОСОБА_4 матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000037 від 12.01.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, в якому слідчий просить накласти арешт на патрони калібру 5,45 мм в кількості 10 шт., які добровільно видані ОСОБА_5 під час огляду місця події від 12.01.2022 р.
Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, в письмовій заяві просять розглянути клопотання без їх участі та без фіксації за допомогою технічних засобів.
Вивчивши надані матеріали, дослідивши письмові докази, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Встановлено, що Охтирським районним відділом поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженню № 0000037 від 12.01.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що до 12.02.2022 р. до Охтирського РВП ГУНП в Сумській області надійшов рапорт о/у СКП Охтирського РВП ОСОБА_6 про те, що ОСОБА_5 добровільно видав 10 набоїв калібру 5,45 мм, які зберігав за місцем свого проживання без передбаченого дозволу та мети збуту.

12.01.2022 р. під час проведення огляду місця події ОСОБА_5 добровільно видав працівникам поліції 10 предметів схожих на патрони калібру 5,45 мм до автоматичної зброї. Дані предмети були запаковані до сейф-пакету № SUD1113917.
Постановою слідчого від 12.01.2022 р. вилучені під час огляду місця події 12.01.2022 р. патрони калібру 5,45 мм в кількості 10 шт. визнано речовими доказами по кримінальному провадженню № 0000037 від 12.01.2022 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно положень ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що є достатні підстави вважати, що майно, на яке просять накласти арешт, відповідає вимогам ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника майна, про які йдеться в клопотанні сторони обвинувачення.
З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Арешт майна з підстав, передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх, правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Зазначене в клопотанні майно в повній мірі відповідає ознакам, зазначеним у ст. 98 КПК України, а відтак наявна правова підстава, передбачена ч. 3 ст. 170 КПК України, для арешту вказаного майна.
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, в судовому засіданні не надано.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 131, 132, 170, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене 12.01.2022 р. під час огляду місця події, а саме: патрони калібру 5,45 мм в кількості 10 шт..
Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СВ Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_3 .
Копію ухвали надіслати прокурору.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Охтирського
міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1