ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/4783/21
Провадження № 1-в/210/453/21

"22" вересня 2021 р.

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання начальника Державної установи "Криворізька виправна колонія (№80)" полковника внутрішньої служби ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відносно:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Новопавлівка, Межівського району, Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня-спеціальна, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 07 листопада 2012 року Межівським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.115 КК України до 11 років позбавлення волі, відбуває покарання в Державній установі «Криворізька виправна колонія (№80)», ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 25.02.2016 року зараховано строк попереднього ув`язнення відповідно до ст.72 ч.5 КК України з 15.01.2012 року по 10.01.2013 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,

початок строку відбування покарання 15.01.2012 р., кінець - 20.01.2022 р.,

ВСТАНОВИВ:
Начальник Державної установи "Криворізька виправна колонія (№80)" полковник внутрішньої служби ОСОБА_3 звернувся про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відносно ОСОБА_4 , засудженого 07 листопада 2012 року Межівським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.115 КК України до 11 років позбавлення волі.

Клопотання подане в порядку статей 537-539 КПК України до суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 вересня 2021 року призначено розгляд заяви в режимі відеоконференції за місцем відбування покарання ОСОБА_4 .

Позиції сторін.
Представник ДУ «КВК № 80» ОСОБА_5 надав заяву про розгляд справи без його участі, просив суд задовольнити подання, оскільки засуджений довів своє виправлення.

ОСОБА_4 надав заяву про розгляд справи без його участі, підтримав подання начальника ДУ Криворізької виправної колонії №80, просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 надав заяву, в якій не заперечував проти задоволення клопотання, вважав, що є всі підстави для його задоволення .

Згідно з частинами 3, 5 статті 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цього розділу.

У судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого; лікарська комісія, що дала висновок стосовно питань застосування до засудженого примусового лікування або його припинення, у випадку розгляду відповідних питань; спостережна комісія, служба у справах дітей, якщо розглядається погоджене з ними клопотання; цивільний позивач і цивільний відповідач, якщо питання стосується виконання вироку в частині цивільного позову, інші особи у разі необхідності.

Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Підстав для визнання явки учасників судового розгляду обов"язковою не вбачається. Подання розглядається за наявними матеріалами.

Обставини, встановлені судом.
В Державній установі «Криворізька виправна колонія № 80» відбуває покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (матеріали особової справи № 517-М-20).

ОСОБА_4 , засуджено 07 листопада 2012 року Межівським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.115 КК України до 11 років позбавлення волі, відбуває покарання в Державній установі «Криворізька виправна колонія (№80)», ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 25.02.2016 року зараховано строк попереднього ув`язнення відповідно до ст.72 ч.5 КК України з 15.01.2012 року по 10.01.2013 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (а.с. 16-19, мат. о/с).

Згідно з характеристики на засудженого ОСОБА_4 , станом на 06 липня 2021 року, останній в місцях позбавлення волі знаходиться з 27.01.2012 року. Під час утримання в Установі виконання покарань № 4 (м. Дніпро), характеризувався негативно,

мав 1 стягнення, заохочень не мав. З 04.03.2013 року відбував покарання в ДУ «Жовтоводська виправна колонія (№26)», де характеризувався позитивно, був заохочений 13 (тринадцять) раз. З 27.11.2020 року по теперішній час відбуває покарання у Державній установі «Криворізька виправна колонія (№80)». За час відбування покарання характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи за що був заохочений 1 раз. Працевлаштований різноробочим на об`єкті «Господарча обслуга». До виконання своїх обов`язків ставиться сумлінно та відповідально. Своїм ставленням до праці надає позитивний приклад іншим засудженим. У взаємовідносинах з іншими засудженими неконфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Відповідно до ст. 123 КВК України бере участь в реалізації програм диференційованого виховного впливу «Правова просвіта», «Підготовка до звільнення», а також приймає активну участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі.

Також встановлено, 29.07.2016 року засуджений був розглянутий на адміністративній комісії Державної установи «Жовтоводська виправна колонія (№26)» відповідно до статті 101 КВК України позитивно, але згідно поданої заяви, засуджений відмовився від переведення до дільниці соціальної реабілітації.

23.08.2017 року засуджений був повторно розглянутий на адміністративній комісії Державної установи «Жовтоводська виправна колонія (№26)» відповідно до статті 101 КВК України позитивно, але згідно поданої заяви, засуджений відмовився від переведення до дільниці соціальної реабілітації.

25.05.2018 року засуджений був розглянутий на адміністративній комісії Державної установи «Жовтоводська виправна колонія (№26)» відповідно до статті 82 КК України позитивно, але згідно поданої заяви, засуджений відмовився від заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

30.05.2019 року засуджений був розглянутий на адміністративній комісії Державної установи «Жовтоводська виправна колонія (№26)» відповідно до статті 81 КК України позитивно, але у зв`язку з невідповідністю оцінки ступеню виправлення (лише став на шлях виправлення) засудженому відмовлено в умов но-до строковому звільненні від відбування покарання.

08.08.2019 року засуджений був повторно розглянутий на адміністративній комісії Державної установи «Жовтоводська виправна колонія (№26)» відповідно до статті 82 КК України позитивно, але згідно ухвали Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 27.09.2019 року, засудженому відмовлено у заміні невідбутої частйни покарання більш м`яким.

31.10.2019 року засуджений був повторно розглянутий на адміністративній комісії Державної установи «Жовтоводська виправна колонія (№26)» відповідно до статті 101 КВК України позитивно та був переведений до дільниці соціальної реабілітації.

04.06.2020 року засуджений був повторно розглянутий на адміністративній комісії Державної установи «Жовтоводська виправна колонія (№26)» відповідно до статті 81 КК України позитивно, але 15.07.2020 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області відмовив у застосуванні умов но-дострокового звільнення від відбування покарання щодо засудженого.

01.10.2020 року засуджений був повторно розглянутий на адміністративній комісії Державної установи «Жовтоводська виправна колонія (№26)» відповідно до статті 82 КК України позитивно, але згідно поданої заяви, засуджений відмовився від заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

З матеріалів справи та довідки про наявність стягнень та заохочень встановлено, що станом на момент розгляду подання ОСОБА_4 має 14 (чотирнадцять) заохочень за сумлінну поведінку та сумлінне ставлення до праці та до поставлених завдань та 1 (одне) стягнення, яке на даний час погашене у встановленому законом порядку.

Також дослідженням матеріалів справи встановлено, що виконавчі листи на виконання вироку до ДУ «КВК № 80» не надходили.

З індивідуальної програми соціально-виховної та психологічної роботи із засудженим вбачається, що ОСОБА_4 станом на 06.07.2021 довів своє виправлення.

Мотиви та висновку суду
Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у вигляді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання. (ч.2, п.3 ч.3 ст. 81 КК України).

Як слідує зі змісту кримінального закону, положення про те, що засуджений довів своє виправлення, означає, що його сумлінна поведінка і ставлення до праці свідчать про успішність процесу виправлення і можливості ефективного продовження його при умові застосування умовно-дострокового звільнення.

Передумовою застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання згідно з частини 1 статті 81 КК України є фактичне відбування особою певного виду покарання.

Підставами для такого звільнення є не лише фактичне відбуття засудженим певної частини покарання, а й доведення засудженим свого виправлення.

Доведення засудженим свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів. Виправлення засудженого має бути підтверджене його сумлінною поведінкою і ставленням до праці. При цьому сумлінна поведінка характеризується дотриманням режиму відбування покарання, виконанням покладених на засудженого законних обов`язків; виконанням законних вимог представників адміністрації органу, що виконує покарання; підвищенням загальноосвітнього і професійно-технічного навчання; поведінкою у побуті; стримуванням від порушень режиму відбування покарання, від порушень правил внутрішнього розпорядку, неухильним додержанням загальноприйнятих норм і правил поведінки; активною участю у суспільному житті і сумлінним виконанням громадських доручень у процесі відбування покарання; прагненням своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин тощо.

Ставлення до праці характеризується постійною свідомою участю у суспільній корисній праці; систематичним виконанням трудових обов`язків, виробничих завдань і дорученої роботи; відсутністю відмов від роботи, невиходів на роботу без поважних причин і порушень трудової дисципліни; відсутністю трудових порушень тощо.

Суд зазначає, що сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого.

Згідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Розглядаючи подання клопотання щодо застосування умовно-дострокового звільнення до засудженого ОСОБА_4 , та оцінюючи ступінь виправлення засудженого, суд враховує дані про його поведінку і ставленні до праці за весь час відбування покарання.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_4 відбуває покарання за умисний тяжкий злочин. За весь час відбування покарання засуджений має 14 (чотирнадцять) заохочень за сумлінну поведінку та сумлінне ставлення до праці та до поставлених завдань та 1 (одне) стягнення, яке на даний час погашене у встановленому законом порядку. Крім того бере участь в программах диференційованого виховного впливу «Правова просвіта» та «Підготовка до звільнення», приймає участь у виховних заходах, які проводяться в установі.

Наявність 14 (чотирнадцять) заохочень за сумлінне ставлення до праці та виконання роботи та відсутність стягнень за порушення режиму, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, не конфліктний, має достатній рівень необхідних навичок, свідчить, що засуджений довів своє виправлення, і такий висновок суду про виправлення засудженого ґрунтується на підставі аналізу даних про його поведінку за весь період відбування покарання, відомостей про оцінку ступеня його виправлення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 працює в установі відбування покарань різноробочим на об`єкті «Господарча обслуга».

Також суд враховує, що відповідно до опитувального листа від 09.06.2021 року щодо можливості застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання згідно ст.81 КК України, засуджений ОСОБА_4 заслуговує на застосування умовно-дострокового звільнення (а.с.5).

Суд на підставі об`єктивних даних адміністрації установи виконання покарань, вважає, що засуджений своєю поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення, процес виправлення у сукупності із дослідженими даними відбувався послідовно, та засуджений готовий до самокерованої правослухняної поведінки.

Згідно частини 2 статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи строк покарання, який ОСОБА_4 вже відбув, суд вважає, що на цей час досягнуті цілі покарання, в тому числі кара засудженого та його виправлення.

Об`єктивних фактів та даних, які б свідчили, що ОСОБА_4 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, що є підставою для відмови в застосуванні статті 81 КК України судом не встановлено, крім того прокурор не заперечував щодо задоволення клопотання засудженого.

На підставі закону, умовно-дострокове звільнення можливе за обов`язкової і одночасної наявності і їх сукупності підстав і умов, при цьому, основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого. Також суд звертає увагу, що сама по собі тяжкість злочину не може бути підставою для відмови в застосуванні умовно-дострокового звільнення особи, яка сумлінним ставленням до праці довела своє виправлення.

Отже, оцінюючи у сукупності всі дані, які можуть служити чинником для визнання поведінки ОСОБА_4 такою, що свідчить про його виправлення, суд вважає, що надано до суду переконливі дані про те, що процес виправлення ОСОБА_4 досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання перестало бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі.

В сукупності з зазначеним та наявною в матеріалах справи інформацією щодо особи засудженого, який своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, суд вважає, що подання про умовно-дострокове звільнення є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 376 КПК України, ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання начальника Державної установи "Криворізька виправна колонія (№80)" полковника внутрішньої служби ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відносно ОСОБА_4 - задовольнити.

Засудженого ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно-достроково звільнити від подальшого відбування покарання за вироком Межівського районного суду Дніпропетровської області від 07 листопада 2012 року за ч.1 ст.115 КК України, на не відбутий строк, який становить 3 (три) місяці 29 (двадцять дев"ять) днів .

Направити до Державної установи "Криворізька виправна колонія №80" копії ухвал - для відома та виконання, а так само і для вручення засудженому.

Копію ухвали вручити прокурору.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подання апеляції до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, а засудженим, який відбуває покарання в місцях позбавлення волі - в той же строк з моменту отримання її копії.

Оскарження ухвали зупиняє її виконання.

Суддя: ОСОБА_1