Справа № 577/3521/21
Провадження № 1-кп/577/379/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2021 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Конотоп кримінальні провадження за №0000378 від 27 травня 2021 року, за №0000526 від 27 липня 2021 року, об`єднані для спільного розгляду про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єнакієве, Донецької області, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта повна середня, не одруженого, раніше судимого 28.02.2012 року Подільським районним судом м. Київ за ч.3 ст.15, ч.3 ст.289, ст.395 КК України до семи років позбавлення волі, звільненого по відбуттю покарання 17.02.2016 року,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Конотоп Сумської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_2 , освіта базова середня, не одруженого, раніше судимого:

1) 20.11.2006 року Конотопським районним судом за ч. 2 ст. 146. ч. 2 ст. 296. ст. 70 ст. 75 КК України до трьох років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

2) 22.12.2009 року Конотопським районним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до двох років обмеження волі;

3) 21.10.2011 року Конотопським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 185 КК України до двох років двох місяці позбавлення волі;

4) 15.07.2014 року Конотопським міськрайонним судом за ч. 2 с. 186 КК України до трьох років обмеження волі;

5) 30.10.2018 року Конотопським міськрайонним судом за ч. 2 с. 185 КК України до трьох місяців арешту ;

6) 02.11.2018 року Конотопським міськрайонним судом за ч. 2 с. 185, ч.2 ст. 190, ч.1, 4 ст. 70 КК України до чотирьох років обмеження волі. Звільненого 09.02.2021 року умовно-достроково на невідбутний строк покарання 1 рік 7 місяців, 7 днів, судимості не зняті та не погашені в установленому законом порядку;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 27 травня 2021 року близько 09 години 30 хвилин спільно перебували на прилеглій території магазину «Вечірній» в м. Конотопі Сумської області по вул. Свободи, 14, де вживали спиртні напої. У цей час поряд із ними перебував раніше не знайомий ОСОБА_8 . Перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, попередньо домовившись між собою ОСОБА_5 та ОСОБА_4 вирішили відкрито із застосуванням фізичного насильства заволодіти майном ОСОБА_8 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 підійшовши ззаду до ОСОБА_8 , який сидів на лавці, рукою обхопив його за шию та почав утримувати останнього, унеможливлюючи тим самим чинити опір. В свою чергу, ОСОБА_5 підсів до ОСОБА_8 на лавку та, діючи умисно, кулаком правої руки наніс два удари в ділянку обличчя та один удар в праву бокову потиличну ділянку голови ОСОБА_8 , спричинивши при цьому останньому фізичний біль. Після цього ОСОБА_5 наказав ОСОБА_8 викласти на поруч розташований стіл та віддати належні йому речі. Після отриманих ударів ОСОБА_8 , побоюючись продовження фізичної розправи, дістав з кишені та поклав на стіл належний йому мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 7», вартістю відповідно до висновку експерта №СЕ-19/119-21/6227-ТВ від 14 червня 2021 року 1733 гривні, який знаходився в силіконовому чохлі вартістю 60 гривень. У подальшому, ОСОБА_4 продовжував утримувати ОСОБА_8 за шию, а ОСОБА_5 , наказав зняти наручний годинник. Однак, коли ОСОБА_8 не виконав даної вимоги, ОСОБА_5 самостійно зняв з голови ОСОБА_8 спортивну кепку з написом «Columbia» вартістю 273 гривні , а з руки - наручний годинник марки «GOLDLIS» з металевим браслетом вартістю 283 гривні. Заволодівши вказаним майном, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 покинули місце події, не реагуючи на вимоги ОСОБА_9 повернути його речі, та завдали останньому матеріальних збитків на загальну суму 2349 гривень.

За таких обставин, дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у скоєнні злочину визнав та пояснив, що дійсно, 27 травня 2021 року близько 09 години 30 хвилин спільно з ОСОБА_5 перебував на території магазину «Вечірній» в м. Конотопі Сумської області по вул. Свободи, 14, де вживали спиртні напої. У цей час поряд із ними перебував раніше не знайомий ОСОБА_8 . Перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, він з ОСОБА_5 домовилися спільно із застосуванням фізичного насильства відкрито заволодіти майном ОСОБА_8 , тому він підійшовши ззаду до ОСОБА_8 , який сидів на лавці, рукою обхопив його за шию та почав утримувати , щоб той не мав змоги чинити опір, а ОСОБА_5 підсів до ОСОБА_8 на лавку та кулаком правої руки наніс два удари в ділянку обличчя та один удар в праву бокову потиличну ділянку голови ОСОБА_8 та наказав ОСОБА_8 викласти на поруч розташований стіл та віддати їм належні йому речі. ОСОБА_8 дістав з кишені та поклав на стіл належний йому мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 7» в силіконовому чохлі . Він продовжував утримувати ОСОБА_8 за шию, а ОСОБА_5 наказав зняти ще й наручний годинник.. ОСОБА_8 не виконав даної вимоги, тому ОСОБА_5 зняв з голови ОСОБА_8 спортивну кепку з написом «Columbia» та з руки наручний годинник . Вони забрали речі ОСОБА_9 і разом ОСОБА_5 покинули місце події. На прохання ОСОБА_9 повернути його речі не реагували. На даний час щиро розкаюється у вчиненому, дуже жалкує, що так трапилося. Коли повертали потерпілому речі, він просив вибачення. Просить врахувати ці обставини і суворо не карати.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні вину у скоєнні злочину визнав та пояснив, що дійсно, 27 травня 2021 року близько 09 години 30 хвилин разом з ОСОБА_4 перебував біля магазину «Вечірній» в м. Конотопі Сумської області по вул. Свободи, 14, де вживали спиртні напої. Поряд з ними перебував раніше не знайомий ОСОБА_8 . Гарно сп`янівши, вони з ОСОБА_4 домовились відкрито заволодіти майном ОСОБА_8 із застосуванням фізичного насильства . ОСОБА_4 підійшовши ззаду до ОСОБА_8 , який сидів на лавці, рукою обхопив його за шию та почав утримувати , щоб той не чинив опір. А він підсів до ОСОБА_8 на лавку та кулаком правої руки наніс йому два удари в ділянку обличчя та один удар в праву бокову потиличну ділянку голови та наказав ОСОБА_8 викласти на поруч розташований стіл та віддати все, що той мав при собі. ОСОБА_8 дістав з кишені та поклав на стіл мобільний телефон «Xiaomi Redmi 7, який знаходився в силіконовому чохлі. Далі ОСОБА_4 продовжував утримувати ОСОБА_8 за шию, а він наказав зняти наручний годинник. А, коли ОСОБА_8 не виконав цієї вимоги, він зняв з голови ОСОБА_8 спортивну кепку з написом «Columbia» , а з руки - наручний годинник з металевим браслетом. Після цього він та ОСОБА_4 покинули місце події, не реагуючи на вимоги ОСОБА_9 повернути його речі. На даний час розкаюється у вчиненому, жалкує, що так трапилося, просив вибачення в потерпілого. Просить врахувати вказані обставини при призначенні покарання.

Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився надав заяву про розгляд справи без його участі, повідомив, що з цивільним позовом звертатися не буде, оскільки йому повернуто викрадене в нього майно, відносно міри покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 покладається на розсуд суду.

Враховуючи, що показання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і ними не оспорюються, суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, визнав не доцільним дослідження доказів щодо обставин обвинувачення, викладених у обвинувальному акті, при цьому роз`яснив, що в такому випадку відсутнє право оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Суд, переконавшись у добровільності повного визнання обвинуваченими винуватості та правильному розумінні його суті, дійшов висновку про винність ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину та необхідності призначення їм покарання.

Таким чином, винуватість ОСОБА_4 повністю доведена ї його дії суд кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненому за попередньою змовою групою осіб та поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого. Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненому за попередньою змовою групою осіб та поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинувачених, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий, не працював до затримання, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, з довідки Конотопської ЦРЛ вбачається, що знаходиться на обліку з діагнозом «хронічний алкоголізм» .

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , суд визнає рецидив злочинів, вчинення злочину особою, що перебувала в стані алкогольного сп`яніння.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_5 раніше судимий, не працював до затримання, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку з діагнозом «хронічний алкоголізм» .

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , суд визнає рецидив злочинів, вчинення злочину особою, що перебувала в стані алкогольного сп`яніння.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Враховуючи вказані обставини, обставини справи, наставші наслідки, відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , що він раніше судимий, відбував покарання реально, однак, на шлях виправлення не став і вчинив новий злочин в стані алкогольного сп`яніння із застосуванням насильства, висновок органу пробації, викладений в досудовій доповіді, з якого вбачається високий ризик вчинення повторного злочину, суд дійшов висновку , що виправлення ОСОБА_4 неможливе без ізоляції від суспільства і, за існування цих же обставин, суд не вбачає підстав для застосування ст. 69 КК України, якою передбачено за існування певних умов призначення покарання нижче від найнижчої межі, або більш м`яке покарання, а ніж визначено в статті, за якою обвинувачується. В той же час, враховуючи ставлення самого обвинуваченого до скоєного, що визнав себе винуватим, що розкаюється і просив вибачення у потерпілого, думку потерпілого, який в поданій до суду заяві на суворому покаранні не наполягав , суд дійшов висновку не призначати покарання, яке передбачено санкцією статті 186 ч. 2 КК України, у максимальному розмірі. Щодо визначення покарання ОСОБА_5 суд враховує обставини справи, відомості про особу ОСОБА_5 , а саме, що він неодноразово судимий, відбував покарання , однак, на шлях виправлення не став і вчинив злочин в період умовно-дострокового звільнення в стані алкогольного сп`яніння із застосуванням насильства. Враховуючи такі обставини, суд дійшов висновку , що виправлення ОСОБА_5 неможливе без ізоляції від суспільства, і, за існування цих же обставин, не вбачає підстав для застосування ст. 69 КК України, якою передбачено за існування певних умов призначення покарання нижче від найнижчої межі, або більш м`яке покарання, а ніж визначено в статті, за якою обвинувачується. В той же час, враховуючи ставлення самого обвинуваченого до скоєного, що визнав себе винуватим, що розкаюється і просив вибачення у потерпілого, думку потерпілого, суд дійшов висновку не призначати покарання, яке передбачено санкцією статті 186 ч. 2 КК України, у максимальному розмірі. При визначенні покарання обвинуваченим, суд виходить і з мети покарання, яка викладена у ч. 2 ст. 50 КК України, і передбачає можливість виправлення засуджених, а також запобігання вчинення нових злочинів, та з вимог ст. 65 КК України, що особам, які вчинили злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. На думку і переконання суду, саме покарання у виді чотирьох років шести місяців позбавлення волі обом обвинуваченим буде відповідати особі ОСОБА_4 та особі ОСОБА_5 за вчинений ними злочин. Крім того, ОСОБА_5 , відповідно до ст. 71 КК України , до вказаного покарання слід частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Конотопського міськрайонного суду від 02 листопада 2018 року у виді одного року обмеження волі, яке в перерахунку відповідно до ст. 72 КК України відповідає шести місяцям позбавлення волі, і визначити остаточне покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

Вирішуючи питання про запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заслухавши позицію прокурора про залишення запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу у виді тримання під вартою, суд, враховуючи тяжкість вчиненого злочину і покарання, з яким визначився суд, відомості про осіб обвинувачених, що не працювали до затримання, та не мали офіційного джерела доходів, вчинили тяжкий злочин в стані алкогольного сп`яніння за попередньою змовою групою осіб, і ці обставини свідчать про існування ризиків, що обвинувачені можуть вчинити інший злочин ,іншим чином, перешкодити кримінальному провадженню, дійшов висновку про необхідність залишити обвинуваченим ОСОБА_4 і ОСОБА_5 запобіжний захід тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Питання про речові докази і судові витрати підлягають вирішенню у порядку ст.ст. 100 і 124 КПК України відповідно.

Керуючись ст.ст.373, 376 КПК України,

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді чотирьох років шести місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою. Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 23 липня 2021 року, тобто з моменту затримання.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді чотирьох років шести місяців позбавлення волі.

Відповідності ст. 71 КК України ОСОБА_5 за сукупністю вироків до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати покарання за вироком Конотопського міськрайонного суду від 02 листопада 2018 року у виді одного року обмеження волі, що в перерахунку відповідно до ст. 72 КК України відповідає шести місяцям позбавлення волі, і остаточно визначити покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою. Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 19 серпня 2021 року, тобто з моменту затримання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта в розмірі 343 (триста сорок три) гривні 24 копійки.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта в розмірі 343 (триста сорок три) гривні 24 копійки.

Речові докази: мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 7» в чохлі, банківську карту «Монобанк», кепку марки «Columbia», годинник «GOLDLIS» з металевим браслетом, які знаходяться під збереженою розпискою у потерпілого ОСОБА_8 , залишити йому як законному володільцю.

Вирок може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду через Конотопський міськрайонний суд на протязі 30 діб з моменту його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, в той же строк з дня отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя: ОСОБА_1