У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув, у письмовому провадженні, апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 21 вересня 2021 року, про повернення її скарги на бездіяльність посадових осіб Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді скаргу заявника ОСОБА_5 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР повернуто заявнику.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі заявник ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою зобов`язати Територіальне управління ДБР, розташоване у м. Миколаєві, внести відомості до ЄРДР за її заявою, або направити скаргу до суду першої інстанції для розгляду.

Узагальнені доводи особи, що подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі вважає ухвалу слідчого судді незаконною, ухваленою з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Апелянт зазначає, що лист Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві за № к-807/16-01-01/21 від 23.03.2021 р., яким її повідомлено про відмову у внесені відомостей з її заяви до ЄРДР, отриманий нею електронною поштою 07.04.2021 р. Після цього, вона відразу звернулась до суду, тобто в межах строку на оскарження бездіяльності слідчого, а тому відмова суду в поновленні строку є незаконною.
На переконання апелянта, посилання суду на те, що з 17.06.2021 р. на території України встановлений «зелений» рівень епідемічної безпеки, з мінімальними карантинними обмеженнями, є недоречними, оскільки вона зверталась до Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві в березні 2021 року, коли був запроваджений «червоний» рівень епідемічної безпеки.
Заявник вказує на те, що об`єктивно дізнатись про прийняте Територіальним управлінням ДБР, розташованого у м. Миколаєві рішення за її заявою не мала змоги, оскільки до приміщення управління не впускали, телефон канцелярії майже не відповідав.
Апелянт вважає, що посилання суду на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 18.06.2021 р., в якій оцінка її доводам про поновлення строку вже надавалась, є некоректними, оскільки закон не забороняє їй повторно звертатись до слідчого судді з аналогічною скаргою.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

02.09.2021 р. ОСОБА_5 звернулася до Заводського районного суду м. Миколаєва зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Слідчого управління Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесені відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення.
Скарга мотивована тим, що 02.03.2021 р. ОСОБА_5 звернулась до Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві про вчинення, на її думку, кримінальних правопорушень співробітниками правоохоронних органів Миколаївської області. Про бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, яка полягала у невнесенні відомостей до ЄРДР, вона дізналась 09.04.2021 р., отримавши лист вказаного управління.
19.04.2021 р. ОСОБА_5 звернулась до Заводського районного суду м. Миколаєва зі скаргою на бездіяльність посадових осіб Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, однак ухвалою слідчого судді від 22.04.2021 р., залишеного без змін ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 21.05.2021 р.,її скаргу повернуто з причин пропуску строку на її подання та не подання клопотання про його поновлення.
В подальшому заявник повторно звернулась до Заводського районного суду м. Миколаєва з аналогічною скаргою, одночасно подавши клопотання про поновлення строку на її подання.
18.06.2021 р. ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва, ОСОБА_5 відмовлено у поновленні строку на подання скарги та скаргу повернуто.
Повертаючи скаргу заявнику, слідчий суддя виходив з того, що заява ОСОБА_5 отримана Територіальним управлінням ДБР, розташованого у м. Миколаєві 20.03.2021 р., тобто перебіг строку оскарження бездіяльності слідчого в даному випадку розпочався 22.03.2021 р. та сплинув 31.03.2021 р., скарга подана ОСОБА_5 19.04.2021 р., тобто після закінчення строків, передбачених ч. 1 ст. 214 та ч. 1 ст. 304 КПК України.
Суд зазначив, що факт отримання заявником повідомлення Територіального управлінням ДБР, розташованого у м. Миколаєві 09.04.2021 р. не є предметом оскарження, а є джерелом, з якого заявнику стало відомо про невнесення до ЄРДР викладених у її заяві відомостей.
Крім цього, слідчий суддя зазначив про відсутність підстав для поновлення процесуального строку на оскарження бездіяльності слідчого, оскільки, скарга подана після закінчення строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України, та заявником не наведено поважних причин пропуску строку

Враховуючи, що заявником ОСОБА_5 в апеляційній скарзі ставиться питання про розгляд апеляційної скарги без її участі, апеляційний суд, з урахуванням положень ч. 1 ст. 406 КПК України, ухвалює рішення за результатами письмового провадження. Вивчивши матеріали, надані судом, та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Положеннями ч. 1 ст. 21 КПК України визначено, що кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.
За змістом ч. 2 ст. 304 КПК України скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 КПК, повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і якщо слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Звертаючись 07.09.2021 р. до Заводського районного суду м. Миколаєва зі скаргою на бездіяльність посадових осіб Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, яка полягала у невнесенні відомостей до ЄРДР, заявник ОСОБА_5 на обґрунтування пропуску строку звернення зі скаргою вказує на те, що вона вже зверталась до суду зі скаргою 19.04.2021 р., без клопотання про поновлення строку, у зв`язку з чим суд повернув її скаргу.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, 02.03.2021 р. ОСОБА_5 направила поштою до Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, заяву про вчинення слідчим Центрального РВ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 , прокурором Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_7 та працівниками Миколаївської обласної прокуратури кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України, яка отримана управлінням 20.03.2021 р.
Уповноважені особи Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві за результатами розгляду вказаної заяви, в межах компетенції, не встановили підстав для внесення відомостей до ЄРДР, оскільки, в заяві не викладено об`єктивних даних, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, та листом від 23.03.2021 № к-807/16-01-01/21, повідомили ОСОБА_5 про результати розгляду її заяви, при цьому роз`яснили право на оскарження вказаного рішення в разі незгоди з ним.
За змістом ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.
Невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, визнається, згідно зі ст. 303 КПК України, як один з видів бездіяльності слідчого, прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Виходячи з встановлених обставин та наведених норм закону, в даному випадку, перебіг строку оскарження бездіяльності уповноважених осіб Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР починається з 22.03.2021 р. і закінчується 31.03.2021 р., про що вірно зазначив слідчий суддя.
Разом з цим, заявник ОСОБА_5 звернулась до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві 19.04.2021 р., тобто з пропуском строку на оскарження такої бездіяльності.
Повідомлення начальника Першого слідчого відділу Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, від 23.03.2021 р., яке ОСОБА_5 отримала 09.04.2021 р., та з датою отримання якого пов`язує початок перебігу строку подання скарги на бездіяльність Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, не є предметом оскарження. Повідомлення є джерелом, з якого заявнику стало відомо про невнесення до ЄРДР викладених у її заяві відомостей про кримінальне правопорушення, і початок строку оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей до ЄРДР від нього не залежить.

Доводи апелянта про те, що на час її звернення до Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві із заявою, на території України були введені карантинні заходи, які нібито обмежили її можливість дізнатись про результати розгляду заяви, є безпідставними, оскільки факт невнесення відомостей до ЄРДР заявнику був відомий, оскільки за спливом 24 годин після звернення, нею не отримувалось відповідного витягу з ЄРДР та не повідомлялось про початок досудового розслідування.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про те, що ОСОБА_8 пропустила процесуальний строк на оскарження бездіяльності уповноважених осіб Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, а тому рішення слідчого судді є обґрунтованим та вмотивованим, істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає і апелянтом в апеляційній скарзі не наведено, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 21 жовтня 2021 року про повернення скарги заявника ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Слідчого управління Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, залишити без змін, апеляційну скаргу заявника ОСОБА_5 без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3