Справа № 946/8293/21
Провадження № 1-кс/946/3108/21
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 жовтня 2021 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
в складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 погодженого з прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ізмаїла Одеської області, громадянина України, освіта середня, офіційно не працевлаштованого (працює за наймом), неодруженого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.263 КК України,-
В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з клопотання слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , у невстановлений слідством час, знаходячись в м. Ізмаїлі Одеської області, всупереч передбаченому законом порядку, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків у результаті своїх дій, без передбаченого законом дозволу, порушуючи Положення про дозвільну систему, затверджене постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 р., постанову Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» № 2471-ХІІ від 17.06.1992 р., Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи, аналогічними за властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї, або вибухових матеріалів, затверджену наказом Міністерства внутрішніх справ України № 662 від 21.08.1998 р., придбав у невстановленої у ході проведення досудового розслідування особи два корпуси ручних осколкових гранат Ф-1, два підривача типу УЗРГМ (УЗРГМ-2), які пізніше без передбаченого законом дозволу, зберігав за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з метою збуту.

30.09.2021 р. близько 11:00 годин, ОСОБА_5 з метою збуту двох корпусів ручних осколкових гранат Ф-1, двох підривачів типу УЗРГМ (УЗРГМ-2), які відносяться до категорії вибухових пристроїв, виніс з будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 на проїзджу частину вул. Короленка м. Ізмаїл Одеської області вищевказані вибухові пристрої, де зустрівся з ОСОБА_7 , з яким попередньо домовився про збут останньому вибухових пристроїв за грошову винагороду у сумі 3200 гривень, де разом з ОСОБА_7 сіли у припаркований біля вищевказаного будинку автомобіль марки «БМВ 730» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_7 .

Далі, ОСОБА_5 знаходячись у автомобілі марки «БМВ 730» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків у результаті таких своїх дій, з метою збуту вибухових пристроїв, передав два корпуси ручних осколкових гранат Ф-1, два підривача типу УЗРГМ (УЗРГМ-2) ОСОБА_7 , отримавши від останнього обумовлену грошову винагороду у сумі 3200 гривень за вказані вибухові пристрої, у результаті чого, ОСОБА_5 своїми діями незаконно носив, зберігав, придбав та збув вибухові пристрої без передбаченого законом дозволу.

30.09.2021 року ОСОБА_5 затримано за ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

30.09.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України за ознаками носіння, зберігання, придбання та збут вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні просили задовольнити клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та вважають, що є всі підстави для задоволення клопотання.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 свою вину у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України не визнав та просив обрати відносно нього запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

Захисник в судовому засіданні також просив обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи заяви, дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши учасників кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

В ході судового засідання слідчий та прокурор зазначили, що необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 у зв`язку з наявністю ризиків передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобіганню переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідка у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Як встановлено в судовому засіданні, підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, обґрунтована зібраними органом досудового розслідування доказами, а саме: протоколом огляду закупника та вручення грошових купюр від 30.09.2021 р.; протоколом отримання добровільно наданого предмета від 30.09.2021 р.; протоколом обшуку від 30.09.2021 р.; довідкою про категорію небезпечності виявлених вибухових матеріалів № 156 від 30.09.2021 р.; довідкою про категорію небезпечності виявлених вибухових матеріалів № 157 від 30.09.2021р.; іншими доказами в їх сукупності.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини справа "Нечипорук і Йонкало проти України" термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення.

Враховую вказане, слідчий суддя вважає, що саме на даному етапі досудового розслідування існує обґрунтована підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

В судовому засіданні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 має постійне місце проживання та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про те, що відносно підозрюваного можливо застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який у повній мірі забезпечить запобіганню ризикам, передбаченим саме п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме запобіганню переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідка у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, а відповідно до ч. 6 даної статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію, і запобіжний захід вважається скасованим.

При цьому, враховується, що обґрунтована підозра ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, не свідчать про достатність підстав стверджувати, що при застосуванні щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, підозрюваний буде перешкоджати повному, швидкому та об`єктивному розслідуванню кримінального провадження будь-яким способом.

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, можливо застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 більш м`який запобіжні захід ніж тримання під вартою, а саме застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту з забороною цілодобово залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Слідчим суддею враховується, що 30.09.2021 року ОСОБА_5 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України та 30.09.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України і запобіжний захід обирається відповідно на строк досудового розслідування.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , обов`язки передбачені ч.5 ст.194 КПК України:
1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;
2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Підозрюваному ОСОБА_5 роз`яснити, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в його житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 184, 193, 194, 196 КПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 погодженого з прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів (в межах строку досудового розслідування), з забороною ОСОБА_5 залишати місце свого проживання цілодобово.
Крім цього, покласти на підозрюваного, обов`язки строком на 60 днів (в межах строку досудового розслідування), передбачені ч.5 ст.194 КПК України:
- прибувати до слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області та суду за першою вимогою.
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Строк дії ухвали визначити тривалістю 60 днів, який обчислюється з 01 жовтня 2021 року.
Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію 30 листопада 2021 року.
Підозрюваного ОСОБА_5 з під варти звільнити негайно.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання
Повний текст ухвали складено 05 жовтня 2021 року.
Слідчий суддя: ОСОБА_1