Номер провадження:1-кп/521/1591/21
У Х В А Л А

ВСТУПНА ЧАСТИНА
м. Одеса, Україна
18 листопада 2021 року

Малиновський районний суд м. Одеси засідаючи у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 на стадії судового провадження розглянув кримінальне провадження № 000818 внесеного до ЄРДР 01.07.2021 року, у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганськ, громадянина України, маючого вищу освіту, який проходить військову службу у в/ч НОМЕР_1 головним сержантом батареї управління, не одруженого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого, обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК.

Сторони кримінального провадження, які приймали участь на стадії судового провадження, -

з боку обвинувачення: прокурор ОСОБА_4

з боку захисту: обвинувачений ОСОБА_3

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

1.Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.
1.1.Судом проводився розгляд клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі ст. 49 КК.

1.2.Питання розглядалось за ініціативою обвинуваченого ОСОБА_3 на стадії підготовчого провадження.

2.Встановлені судом обставини із посиланням на докази.
2.1.До Малиновського районного суду м. Одеси, надійшов для розгляду по суті обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК.

2.2.Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_3 обвинувачується в наступних незаконних діях.

14 січня 2016 року наказом голови Державної пенітенціарної служби України № 5/ОС-16 ОСОБА_3 призначено на посаду директора державного підприємства «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№51)» - заступника начальника Південної виправної колонії управління ДПтС України в Одеській області (№51) з виробництва, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 9.

Відповідно до п. 4.3 статуту Державного підприємства «Підприємство Південної виправної колонії Управління державної пенітенціарної служби України в Одеській області (№51)», затвердженого наказом Державної пенітенціарної служби України від 23.05.2012 року № 343 (далі Статут), директор підприємства розпоряджається коштами та майном підприємства відповідно до законодавства України.

Відповідно до п. 4.4 статуту директор підприємства, відповідно до законодавства України відповідає за нераціональне (нецільове) використання коштів, в тому числі бюджетних.

Згідно п. 3.3 посадової інструкції директора підприємства установи заступника начальника установи з виробництва Південної виправної колонії управління ДПтС України в Одеській області (№51), затвердженої заступником начальника управління начальника відділу виробничої діяльності маркетингу та економіки управління ДПтС України в Одеській області від 10.05.2016 (далі - Посадова інструкція), директор підприємства установи-заступник начальника установи з виробництва має право розпоряджатись майном підприємства з дотриманням вимог чинного законодавства та нормативних актів ДПтС України.

Згідно п. 4.2 Посадової інструкції, директор підприємства установи-заступник начальника установи з виробництва несе відповідальність за правопорушення, скоєнні в процесі здійснення своєї діяльності згідно з кримінальним та цивільним законодавством України.

Відповідно п. 11 наказу Міністерства юстиції України №957/5 від 17.06.2014, преміювання керівників установ та організацій, встановлення їм посадових окладів, надбавок та доплати до посадових окладів, підвищень посадових окладів, а також надання матеріальної допомоги здійснюється за рішенням органу управління вищого рівня у межах затвердженого у кошторисах фонду оплати праці.

Таким чином, ОСОБА_3 , постійно виконуючи перераховані вище організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, при виконанні покладених на нього обов`язків директора державного підприємства «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№51)» - заступника начальника Південної виправної колонії управління ДПтС України в Одеській області (№51) з виробництва, відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України, є службовою особою.

Не пізніше 14.01.2016 року, більш точного часу не встановлено, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на привласнення грошових коштів державного підприємства «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№51)», шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, у спосіб неправомірного нарахування премій та надбавок за високі досягнення у праці.

Так, ОСОБА_3 , перебуваючи у невстановленому місці, усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно, із використанням службового становища, в порушення п. 11 наказу Міністерства юстиції України від 17.06.2014 за №957/5 «Про впорядкування умов оплати праці працівників Державної кримінально-виконавчої служби України, які не мають спеціальних звань», достовірно знаючи, що преміювання керівників установ та організацій, встановлення їм посадових окладів, надбавок та доплат до посадових окладів, підвищень посадових окладів, а також надання матеріальної допомоги здійснюються за рішенням органу управління вищого рівня у межах затвердженого у кошторисах фонду оплати праці, маючи на меті привласнення грошових коштів державного підприємства, прийняв рішення про неправомірне призначення собі премій та надбавок за високі досягнення у праці за період з 14.01.2016 року по 09.09.2016 року.

Так, відповідно до наказу директора підприємства ОСОБА_3 № 5 від 28.01.2016 року та протоколу засідання начальницького складу підприємства, ОСОБА_3 , було нараховано 140 % премії та 50 % надбавки за високі досягнення у праці, що еквівалентно 2318,75 гривням та 828,13 гривням відповідно, без погодження із органом управління вищого рівня.

Окрім цього, відповідно до наказу директора підприємства ОСОБА_3 № 10 від 29.02.2016 року та протоколу засідання начальницького складу підприємства, ОСОБА_3 , було нараховано 130 % премії та 50 % надбавки за високі досягнення у праці, що еквівалентно 2153,13 гривням та 828,13 гривням відповідно, без погодження із органом управління вищого рівня.

Окрім цього, відповідно до наказу директора підприємства ОСОБА_3 № 20 від 31.03.2016 року та протоколу засідання начальницького складу підприємства, ОСОБА_3 , було нараховано 120 % премії та 50 % надбавки за високі досягнення у праці, що еквівалентно 1987,50 гривням та 828,13 гривням відповідно, без погодження із органом управління вищого рівня.

Окрім цього, відповідно до наказу директора підприємства ОСОБА_3 № 24 від 29.04.2016 року та протоколу засідання начальницького складу підприємства, ОСОБА_3 , було нараховано 180 % премії та 50 % надбавки за високі досягнення у праці, що еквівалентно 2981,25 гривні та 828,13 гривням відповідно, без погодження із органом управління вищого рівня.

Окрім цього, відповідно до наказу директора підприємства ОСОБА_3 № 36 від 27.05.2016 року та протоколу засідання начальницького складу підприємства, ОСОБА_3 , було нараховано 170 % премії та 50 % надбавки за високі досягнення у праці, що еквівалентно 2815,63 гривням та 828,13 гривням відповідно, без погодження із органом управління вищого рівня.

Окрім цього, відповідно до наказу директора підприємства ОСОБА_3 № 44 від 30.06.2016 року та протоколу засідання начальницького складу підприємства, ОСОБА_3 , було нараховано 90 % премії та 50 % надбавки за високі досягнення у праці, що еквівалентно 1490,63 гривням та 828,13 гривням відповідно, без погодження із органом управління вищого рівня.

Окрім цього, відповідно до наказу директора підприємства ОСОБА_3 № 47 від 28.07.2016 ркоу та протоколу засідання начальницького складу підприємства, ОСОБА_3 , було нараховано 100 % премії та 50 % надбавки за високі досягнення у праці, що еквівалентно 1625,25 гривням та 828,13 гривням відповідно, без погодження із органом управління вищого рівня.

Окрім цього, відповідно до наказу директора підприємства ОСОБА_3 № 49 від 30.08.2016 року та протоколу засідання начальницького складу підприємства, ОСОБА_3 , було нараховано 100 % премії та 50 % надбавки за високі досягнення у праці, що еквівалентно 1656,25 гривням та 828,13 гривням відповідно, без погодження із органом управління вищого рівня.

Таким чином, в період з січня по серпень 2016 року, ОСОБА_3 було неправомірно нараховано і виплачено премії та надбавки за високі досягнення у праці в розмірі 23653,43 гривень, без узгодження з органом управління вищого рівня, що призвело до незаконної виплати ОСОБА_3 , вказаної суми та зайво сплачено єдиного соціального внеску в сумі 5 208,75 гривень.

Своїми протиправними діями ОСОБА_3 , зловживаючи службовим становищем, переслідуючи корисливий мотив особистого збагачення, вчинив привласнення майна, а саме грошових коштів ДУ «Південна виправна колонія (№51)», чим спричинив матеріальну шкоду на загальну суму 28 862,18 грн.

2.3.Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 191 КК привласнення чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.

3.Позиції сторін кримінального провадження.
3.1.Обвинувачений ОСОБА_3 оголосив клопотання та просив його задовольнити, звільнивши його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

3.2.Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

3.3.Представник потерпілого, юридичної особи Департаменту з питань виконання кримінальних покарань МЮ України в особі Управління забезпечення діяльності у південному регіоні ОСОБА_5 про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання був сповіщений належним чином. Надав до суду заяву про проведення судового розгляд без його участі.

4.Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали, положення закону яким керувався суд.
4.1.Вивчивши матеріали провадження, вислухавши клопотання обвинуваченого, а також думку прокурора, суд вважає, що клопотання ОСОБА_3 підлягає задоволенню, а кримінальне провадження підлягає закриттю із звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності, з наступних підстав.

4.2.Питання звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження регулюються ст. 49 КК та ст. 284 КПК відповідно, тобто нормами матеріального та процесуального Закону.

4.3.Для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, повинні бути дотримані певні умови, які викладені в ст. 49 КК. Так особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років у разі вчинення нетяжкого злочину /ч. 1 п. 3 ст. 49 КПК/.

4.4.В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК, за яке можливо призначити максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ять років.

4.5.Судом також встановлено, що останній епізод злочину у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 мав місце 30.08.2016 року. Тобто з часу вчинення злочину минуло більше ніж 5 (п`ять) років. За вказаний час нових злочинів або кримінальних проступків обвинувачений не вчиняв, від органу досудового розслідування не переховувався, у розшуку не перебував, тобто підстав для зупинення або переривання перебігу давності притягнення до кримінальної відповідальності не має. Обвинувачений повністю розуміє суть обвинувачення та підставу звільнення від кримінальної відповідальності, яка не є реабілітуючою.

4.6.З урахуванням викладених обставин та вимог КК і КПК, суд вважає, що ОСОБА_3 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження підлягає закриттю.

4.7.Обвинуваченому роз`яснений зміст частин 2 та 3 ст. 285 КПК.

4.8.Постановляючи ухвалу, суд керується ст. 49 КК, ст. ст. 284, 350, 372 КПК.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА
1.Висновки суду.

1.1.Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 задовольнити.

1.2.Закрити кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК, на підставі ст. 49 КПК, у зв`язку із закінченням строків давності, звільнив його від кримінальної відповідальності.

2.Набрання ухвалою законної сили та її оскарження.
2.1.Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

2.2.Ухвала суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК, якщо таку скаргу не було подано.

2.3.Ухвала суду про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, може бути оскаржена, через суд, який ухвалив судове рішення, протягом семи днів з дня її оголошення.

С У Д Д Я: ОСОБА_6