Справа № 447/223/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/732/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2021 року колегія cуддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
розглянувши у кримінальному проваджені №0000002 про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на даний час утримується у ДУ «Львівська установа виконання покарань (№19)»

з участю прокурора ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 , - адвоката ОСОБА_9 на вирок Миколаївського районного суду Львівської області від 14 червня 2021 року щодо ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

вироком Миколаївського районного суду Львівської області від 14 червня 2021 року ОСОБА_6 визнано винним винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України визначити ОСОБА_6 остаточне покарання за сукупністю вироків шляхом часткового складання невідбутої частини покарання за вироком Миколаївського районного суду Львівської області від 26.03.2019 та покарання за цим вироком у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання, а саме 24.02.2021, зарахувавши до нього строк покарання відбутого за вироком Миколаївського районного суду Львівської області від 26.03.2019.
Вирок Миколаївського районного суду Львівської області від 22.07.2016 виконувати самостійно.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні у розмірі 572 (п`ятсот сімдесят дві) гривні 00 копійок.
Вирішено питання речових доказів.
Згідно з вироком 24.12.2018 близько 20:00 год. ОСОБА_6 , знаходячись у приміщенняі торговельного залу супермаркету «Рукавичка» ТзОВ ТВК «Львівхолод», що знаходиться за адресою м. Новий Розділ, проспект Шевченка 3, Львівської області, куди пройшов шляхом вільного доступу, керуючись раптово виниклим прямим умислом на таємне викрадення чужого майна, із корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрав із полиці торгових стелажів: скляну пляшку лікеру торгівельної марки « SHERIDANS (Coffee Layered Liqueur)», об`ємом 0,5 літра, міцністю 15,5%, та покинув місце вчинення злочину разом із викраденим майном, тим самим завдавши шкоди вищевказаному підприємству.
Згідно висновку судової товарознавчої експертизи Львівського НДЕКЦ МВС України №9/28 від 24.01.2019, ринкова вартість викраденого майна становить 562,67 гривень.
Таким чином, ОСОБА_6 повторно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.
Крім цього, 24.09.2020 близько 15:30 год., ОСОБА_6 , перебуваючи у приміщенні магазину «Продукти з Європи», за адресою: проспект Шевченка, 11, м. Новий Розділ, Львівської області, що належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_10 , керуючись виниклим прямим умислом на заволодіння чужим майном, із корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, повторно, шляхом вільного доступу, викрав із стелажу для розміщення товару набір металевих чайних ложок «Lessner Melissa» вартість якого становить 324,70 грн. без ПДВ, після чого покинув приміщення магазину із викраденим майном, спричинивши потерпілій ОСОБА_10 матеріальної шкоди на вказану суму.
Таким чином, ОСОБА_6 повторно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто у вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.
Крім цього, 30.09.2020, близько 12:10 год., ОСОБА_6 , перебуваючи у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою: проспект Шевченка, 11, м. Новий Розділ, Львівської області, що належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_10 , керуючись виниклим прямим умислом на заволодіння чужим майном, із корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, повторно, шляхом вільного доступу викрав із стелажу для розміщення товару, металевий ніж для піци марки «Маеstro», вартість якого становить 305,00 грн., після чого покинув приміщення магазину із викраденим майном, спричинивши потерпілій ОСОБА_10 матеріальної шкоди на вказану суму.
Таким чином, ОСОБА_6 повторно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто у вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.
Крім цього, 01.10.2020 близько 12:30 год. ОСОБА_6 , перебуваючи у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою: проспект Шевченка, 11, м. Новий Розділ, Львівської області, що належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_10 , керуючись виниклим прямим умислом на заволодіння чужим майном, із корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, повторно, шляхом вільного доступу викрав із стелажу для розміщення товару, одну відкривач для консервних банок, марки «Kitchen Tools» вартість якої становить 371,50 грн., після чого покинув приміщення магазину із викраденим майном, спричинивши потерпілій ОСОБА_10 матеріальної шкоди на вказану суму.
Таким чином, ОСОБА_6 повторно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.
Крім цього, 20.10-2020 близько 16:45 год. ОСОБА_6 , знаходячись у приміщенні торгівельної зали магазину «WATSONS» ТзОВ «ДЦ Україна», що за адресою м. Новий Розділ, проспект Шевченка, 7, Львівської області, керуючись прямим умислом на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), із корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрав із торгового стелажу два подарункових набори «Lucky Day: Скарби Русалки», загальною вартістю 375,00 грн., завдавши майнової шкоди ТзОВ «ДЦ Україна» на вказану суму.
Таким чином, ОСОБА_6 повторно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.
Крім цього, 25.12.2020 близько 14:00 год., ОСОБА_6 , перебуваючи у приміщенні магазину «Подарунок», що за адресою: АДРЕСА_2 , що належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_11 , керуючись виниклим прямим умислом на заволодіння чужим майном, із корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, повторно, шляхом вільного доступу, викрав із місця для розміщення товару, скляний бутель для вина зеленого кольору, об`ємом 10 л , вартість якого становить 450,00 грн., після чого покинув приміщення магазину із викраденим майном, спричинивши потерпілій ОСОБА_11 матеріальної шкоди на вказану суму.
Таким чином, ОСОБА_6 повторно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.
На вирок суду захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати даний вирок та ухвали новий вирок, відповідно до якого ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді двох років та одного місяця позбавлення волі. На підстави ст. 71 КК України визначити ОСОБА_6 остаточне покарання за сукупністю вироків шляхом часткового складання невідбутої частини покарання за вироком Миколаївського районного суду Львівської області від 26.03.2019 року та покарання цим вироком у виді двох років та двох місяців позбавлення волі. Початок строку відбування покарання рахувати з 24.02.2021 року.
В обґрунтування покликається на те, що даний вирок не відповідає вимогам КПК України, щодо судового розгляду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України та щодо покарання. Зазначає, що суд першої інстанції визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин які ніким не оспорювались безпідставно наводить їх у вироку та не досліджуючи в ході судового розгляду речових доказів вирішив питання з речовими доказами. Також вказує, що судом не було прийнято до уваги ті обставини, що ОСОБА_6 інкримінувалося вчинення нетяжких злочинів відповідно до класифікації ст. 12 КК України, та те, що заподіяна сума збитків не є значною, а малозначна. Також поза увагою суду залишилося те, що хоч ОСОБА_6 судимий не вперше, реальний термін відбуття покарання йому ще не призначався. А призначене покарання у виді позбавлення волі на строк три роки та шість місяців є надто суворим.

27.09.2021 року на адресу суду від захисника обвинуваченого ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_9 надійшла заява про оголошення перерви у судовому засіданні у зв`язку із його занятістю у іншій справі.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 просив проводити розгляд справи у відсутності його захисника ОСОБА_9 , про що подав до суду відповідну заяву.
Заслухавши доповідь судді, думку учасників, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Зі змісту ст. 370 КПК України, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості судового рішення, вбачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджено доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведено належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Оскільки висновки суду першої інстанції стосовно фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення та доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення та правильність правової кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 185 КК України захисником не оспорюються, інші учасники кримінального провадження апеляційних скарг не подавали, тому вказані обставини судом апеляційної інстанції не перевіряються.
Щодо призначення покарання, то відповідно до ст. 65 КК України суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, за яких вчинений злочин, в тому числі і ті обставини, які пом`якшують покарання. Дотримання цих вимог з приводу загальних засад призначення покарання необхідне, оскільки саме за допомогою них реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Обираючи покарання обвинуваченому суд першої інстанції врахував тяжкість вчиненого злочину, обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, за місцем проживання характеризується типово, його вік, сімейний стан, обставину, яка пом`якшує покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, які обтяжують покарання. Також суд першої інстанції взяв до уваги досудову доповідь згідно якої ймовірність вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 злочину повторно висока, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого неможливо здійснювати без позбавлення або обмеження волі, та може становити небезпеку для суспільства.
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що ОСОБА_6 слід визнати винним у вчиненні інкримінованих йому злочинів та призначити покарання у виді позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України, визначити ОСОБА_6 остаточне покарання шляхом часткового складання покарання за цим вироком та невідбутої частини покарання призначеного йому за вироком Миколаївського районного суду Львівської області від 26.03.2019 року. Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України, вирок від 22.07.2016 підлягає самостійному виконанню.
Тому виходячи з вищевикладеного, колегія суддів не знайшла підстав для задоволення вимог апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_9 , оскільки такі є необґрунтованими та безпідставними.
Також, з матеріалів справи вбачається, що під час судового засідання та в апеляційному провадженні обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_9 не навели обґрунтованих підстав для призначення більш м`якого покарання. Пом`якшуючі обставини, які зазначені в апеляційній скарзі захисником ОСОБА_9 , судом першої інстанції було враховано при обранні покарання.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому підстав для скасування вироку колегія суддів не знаходить.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Миколаївського районного суду Львівської області від 14 червня 2021 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а особою, яка утримується під вартою з моменту отримання копії ухвали в той же строк.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4