Справа № 466/3020/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/739/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2021 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 03.06.2021 року у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Львова, українця, без місця реєстрації, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_9 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_10 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

встановила:

цим вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією майна.
Початок строку відбуття покарання ухвалено рахувати з моменту затримання з 04.03.2020 року.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 залишено без змін до набрання вироком законної сили.
ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 3 місяці з конфіскацією майна.
На підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 14.08.2006 року та призначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 8 місяців з конфіскацією майна.
Початок строку відбуття покарання ухвалено рахувати з моменту затримання з 10.06.2020 року.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 залишено без змін до набрання вироком законної сили.
Вирішено питання щодо долі речових доказів.

Вироком суду обвинувачені визнані винними у тому, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , 04.03.2020 приблизно о 10 год. 00 хв., маючи умисел на заволодіння чужим майном, керуючись корисливим мотивом, перебуваючи на вул. Інструментальна, 1 у м. Львові, а саме: на подвір`ї пункту прийому вторинної сировини, діючи за попередньою змовою здійснили напад на потерпілого ОСОБА_11 , за обставинами коли ОСОБА_7 погрожуючи застосуванням насильства, небезпечного для його життя та здоров`я, спрямував на ОСОБА_11 пістолет марки «BRUNI AUTOMATІС» CAL 8mmK, НОМЕР_1 , який був сприйнятий потерпілим, як реальна загроза для життя та здоров`я.
Після цього ОСОБА_7 під час бійки наніс потерпілому ОСОБА_11 декілька ударів в обличчя та голову, спричинивши йому, відповідно висновку експерта №341 від 17.03.2020 тілесні ушкодження: рану у лобній ділянці, садна в ділянці носа, на верхній губі, у потиличній ділянці, на обох кистях, підшкірні крововиливи в ділянці носа, підборіддя, синець на лівому передпліччі, які відносяться до легкого ступеня тяжкості.
В цей час ОСОБА_8 заволодів грошовими коштами потерпілого ОСОБА_11 в розмірі 5400 гривень, які знаходилися за шторкою на полиці та втік з місця злочину в напрямку вул. Лінкольна у м. Львові. У подальшому ОСОБА_7 намагався покинути місце вчинення злочину, однак був затриманий потерпілим ОСОБА_11 та працівниками поліції, які прибули за викликом на місце події.
Не погоджуючись з вироком суду, захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу згідно якої просить вирок суду скасувати та закрити кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_7 складу злочину.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що обвинувачений не чинив опір при затриманні, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей. Звертає увагу на те, що ОСОБА_7 не наносив ударів потерпілому, а також не висловлював йому вимог щодо заволодіння його майном. Зазначає, що грошові кошти, які були викрадені у потерпілого не були визнані речовими доказами, а тому вважає, що у потерпілого взагалі не викрадались будь-які кошти. Зазначає, що злочин був вчинений спільно з іншим обвинуваченим, проте органом досудового розслідування їхні дії не кваліфіковано за відповідними статтями КК України, як вчинення злочину у співучасті.

Обвинувачений ОСОБА_7 в поданій ним апеляційній скарзі просить вирок суду скасувати, оскільки відсутні речові докази у справі, які підтверджують його вину.

Обвинувачений ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просить вирок суду скасувати.

В мотивах апеляційної скарги зазначає, що не викрадав жодних грошових коштів, у матеріалах справи відсутні докази цього. Суд не надав йому можливості виступити у судових дебатах.

Заслухавши доповідача, думку обвинувачених та їхніх захисників, які підтримали апеляційні скарги, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційних скарг, дослідивши матеріали судового провадження, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що у задоволенні апеляційних скарг слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зазначених вимог дотримався та вірно встановив вину ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні,злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, яка підтверджується зібраними та перевіреними у суді першої інстанції доказами.
Так, потерпілий ОСОБА_11 в суді першої інстанції показав, що 04.03.2020 перебував на робочому місці у пункті прийому вторинної сировини, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Інструментальна, 1. Приблизно о 09:50 год. він зауважив двох незнайомих які зайшли в приміщення: першим ОСОБА_7 з пістолетом, а за ним ОСОБА_8 . ОСОБА_7 був у гігієнічній масці і тримав у руці пістолет, який спрямував на нього притуливши дуло пістолета до його чола. Відразу лівою рукою відбив пістолет, щоб той не вистрелив та вхопивши за дуло почав викручувати. Правою рукою схопив за праву руку ОСОБА_7 та сильно шарпнув від себе в сторону, внаслідок чого ОСОБА_7 впав на обігрівач типу «буржуйка». В подальшому вибив пістолет. Під час боротьби обоє впали на подвір`ї в калюжу. Тоді, ОСОБА_7 намагався взяти трубу, яка стояла біля входу та вдарити його, але він цьому перешкодив, зробив удушливий захват та почав кликати на допомогу. Сусідка, яка була за воротами, викликала поліцію. В цей час затриманий просив його відпустити, обіцяв що вони все повернуть.
Коли приїхали працівники поліції, з`ясував що зникли гроші в сумі 5400 грн., що були за шторкою на полиці. Зрозумів, що кошти вкрав другий чоловік, який вибіг з приміщення. Кошти в розмірі 5400 грн. були повернуті співвласнику пункту прийому вторсировини.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показала, що вона працює через дорогу навпроти розташованого пункту прийому вторинної сировини і в цей день, 04.03.2020 близько 10.00 год. прийшла в пункт, принесла на здачу папір. Прийшовши, побачила як в куті ОСОБА_11 , працівник пункту прийому металобрухту та макулатури, притримував мужчину. Він був в крові, тримав пістолет в руці. Зі слів потерпілого дізналась, що на нього вчинили напад, викрали кошти.
Свідок ОСОБА_13 , інспектор УПП, в суді першої інстанції дала показання про те, що 04.03.2020 надійшов виклик, що по вул. Інструментальна, 1 у м. Львові, відбувся напад. Приїхавши на місце події побачили двох чоловіків. Потерпілий ОСОБА_11 стояв біля нападника. Затриманий ОСОБА_7 , поводив себе спокійно. До приїзду слідчо-оперативної групи ОСОБА_7 телефонував до свого друга з проханням повернути гроші.
Аналогічні показання в суді першої інстанції в якості свідка надав інспектор УПП ОСОБА_14 , який прибув на виклик.
З протоколу від 04.03.2020 р. та відеозапису вбачається, що на місці вчинення кримінального правопорушення за адресою: м.Львів, вул.Інструментальна,1 затримано ОСОБА_7 .
Даними протоколу огляду місця події від 04.03.2020 р. та фототаблицями до нього з якого вбачається, що місцем огляду є територія пункту прийому вторинної сировини, розташована по вул. Інстументальна,1 в м. Львові. При огляді місця події виявлено пістолет «BRUNI AUTOMATІС».
З протоколу огляду від 04.03.2020 р. вбачається що предметом огляду є мобільний телефон марки «Хуавей Ю5», синього кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , з сім-картками мобільних операторів «Лайфселл» номер: НОМЕР_4 , «Київстар» номер: « НОМЕР_5 »; шість ключів з трьома брелоками; дві рукавиці помаранчевого кольору, які були вилучені у ОСОБА_7 під час затримання.
Даними протоколу від 04.03.2020 р. з якого вбачається, що предметом огляду є пістолет «BRUNI AUTOMATІС» CAL 8mmK, НОМЕР_1 , НОМЕР_6 з одним магазином, шапка чорного кольору із написом білого кольору «Nike», гігієнічна маска, біло-синього кольору, які вилучені під час огляду місця події по вул. вул. Інстументальна,1 в м.Львові.
З висновку судово-медичної експертизи №341 від 05.03.2020 р. вбачається, що у ОСОБА_11 при обстеженні у КНП КЛШМД м.Львова 04.03.2020 р. було діагностовано: «Забійна рана лобної ділянки. Злам кісток носа. Садна носа». На час проведення судово-медичної експертизи у потерпілого виявлено рану у лобній ділянці, садна в ділянці носа, на верхній губі, у потиличній ділянці, на обох кистях, підшкірні крововиливи в ділянці носа, підборіддя, синець на лівому передпліччі. При вивченні рентгенограми кісток носа рентгенологом консультантом бюро-рентгенологічних даних за перелом кісток носа немає. Рана, садна, синець, підшкірні крововиливи утворились внаслідок контактів вказаних ділянок тіла із тупими предметами, могли виникнути 04.03.2020 і відносяться до легкого ступеня тяжкості. Діагноз «Злам кісток носа» не підтверджений об`єктивними судово-медичними даними. Судово-медичних даних про утворення тілесних ушкоджень у потерпілого внаслідок падіння на площину з висоти власного росту та спричинення їх власноручно немає.
Даними висновку судової балістичної експертизи №10/1-119 від 06.04.2020 р. з якого вбачається, що газово-шумовий пістолет моделі «BRUNI AUTOMATІС» CAL 8mmK, НОМЕР_1 , промислового виробництва Італії, до вогнепальної зброї не належить, придатний до стрільби.
Відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, на якому відображено обставини події 04.03.2020, як ОСОБА_7 телефонує по мобільному телефоні та просить особу, яка була разом з ним про необхідність повернення викрадених коштів; вказує на прикмети особи, не називаючи ім`я по батькові та прізвище, лише зазначає кличку «Казбек», а також відображені обставини затримання ОСОБА_7 , який міститься на диску DVD-R об`ємом 4.7GB на якому містяться 6 відеофайлів, загальною тривалістю 15 хв.
Даними протоколу слідчого експерименту від 23.04.2020 з якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_11 , в присутності понятих, розповів та показав на місці обставини вчинення нападу та механізму спричинення йому тілесних ушкоджень.
З протоколу пред`явлення особи до впізнання від 09.06.2020 р. вбачається, що потерпілий ОСОБА_11 серед пред`явлених йому для впізнання осіб впізнав ОСОБА_8 , як особу, яка 04.03.2020 близько 10:00год. вчинила відносно нього розбійний напад.
Даними протоколу слідчого експерименту від 23.06.2020 р., з якого вбачається, що підозрюваний ОСОБА_8 , в присутності понятих, розповів та показав на місці, при яких обставинах він разом з ОСОБА_7 вчинили розбійний напад, 04.03.2020 р., по вул. Інструментальна,1 в м.Львові, де знаходились кошти які він забрав.
Доводи в апеляційних скаргах про те, що обвинувачені не викрадали у потерпілого грошові кошти, колегія суддів вважає безпідставними та такими, що спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_11 , свідка ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .
Крім того, в судовому засіданні суду першої інстанції досліджений відеозапис з нагрудної камери поліцейського, на якому відображено обставини події 04.03.2020, а саме як ОСОБА_7 телефонує по мобільному телефоні та просить особу, яка була разом з ним про необхідність повернення викрадених коштів; вказує на прикмети особи, не називаючи ім`я по батькові та прізвище, лише зазначає кличку «Казбек».
Згідно з протоколом слідчого експерименту від 23.06.2020 за участі обвинуваченого ОСОБА_8 та відеозаписом до нього, обвинувачений ОСОБА_8 відтворив події, які відбулися 04.03.2020 по вул. Інструментальна,1 в м. Львові, показує куди прибули разом з ОСОБА_7 04.03.2020, де були кошти, які він забрав. При цьому розповів, як йому зателефонував обвинувачений ОСОБА_7 і просив повернути кошти.
Відповідно до протоколу пред`явлення особи до впізнання від 09.06.2020 р., ОСОБА_11 пред`явлено чотири особи до впізнання, серед яких потерпілий вказав на особу 1 - ОСОБА_8 , яку впізнав за рисами обличчя, статурою, тіло будовою та зростом і яка 04.03.2020 близько 10:00год. перебувала за адресою: м. Львів, вул. Інструментальна,1 та вчинила відносно нього розбій.
Як в суді першої інстанції так і в суді апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ствердили про те, що з потерпілим ОСОБА_11 не були знайомі. Прийшли в пункт прийому вторинної сировини здати пістолет на металобрухт.
Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції не встановлено будь-яких обставин, які б давали підстави вважати, що потерпілий ОСОБА_11 оговорює обвинувачених.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що досліджені докази у своїй сукупності підтверджують вину обвинувачених у викраденні грошових коштів у потерпілого за обставин, встановлених в судовому засіданні.
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачують у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, а саме у вчиненні розбою за попередньою змовою групою осіб, а тому їхні дії додаткової кваліфікації за ст. 28 КК України, як злочин вчинений у співучасті, не потребують.
Крім того, колегія суддів вважає, що покликання обвинуваченого ОСОБА_8 на те, що суд першої інстанції позбавив можливості виступити в судових дебатах є безпідставними.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Руїз-Матеос проти Іспанії», загальна концепція справедливого судового розгляду охоплює фундаментальний принцип змагальності процесу, що означає надання кожній стороні можливості ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них.
У національному законодавстві ці принципи знайшли своє відображення в статті 7 КПК України, відповідно до якої, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, серед яких рівність усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з звукозаписом судового засідання від 31.05.2021 року та журналом до нього, суд першої інстанції надав слово обвинуваченому ОСОБА_8 в судових дебатах, проте останній не бажав виступити.
У вказаному судовому засіданні у судових дебатах виступив захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_15 , який зазначив про невинуватість обвинуваченого ОСОБА_8 .
Крім того, на вимогу обвинуваченого суд першої інстанції викликав швидку допомогу, яка його обстежила, що підтверджується долученою до матеріалів справи довідкою.
Після цього, суд першої інстанції заслухав останнє слово обвинуваченого ОСОБА_7 та оголосив перерву у судовому засіданні у зв`язку з поганим самопочуттям обвинуваченого ОСОБА_8 .
У наступному судовому засіданні від 03.06.2021 року судом першої інстанції було надано останнє слово обвинуваченому ОСОБА_8 , після чого суд вийшов до нарадчої кімнати.
Жодних клопотань від обвинуваченого ОСОБА_8 чи його захисника про надання йому можливості підготуватись до виступу у судових дебатах чи ознайомитися із доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них, до суду першої інстанції не надходило.
Відтак, порушень ст. 7 КПК України щодо рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, колегія суддів не вбачає.
Тому, колегія суддів вважає, що покликаючись на безпосередньо досліджені докази, суд першої інстанції відповідно до ст. 94 КПК України всебічно, повно та неупереджено дослідив всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, в сукупності зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов до правильного висновку про доведеність вини обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування вироку суду першої інстанції відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 колегією суддів не встановлено, а тому його слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 03.06.2021 року відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 без задоволення.
На ухвалу суду може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженому який тримається під вартою, в той самий строк з дня отримання її копії.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4