Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/8959/21
Провадження № 1-кп/758/1250/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.11.2021 року Подільський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0001125, внесеного до ЄРДР 12.06.2021 року, відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, українця, не одруженого, маючого вищу освіту, не офіційно працюючого адміністратором, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в порядку ст. 89 КК України,
обвинуваченого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
У відповідності до обвинувального Акту від 30.06.2021 року, згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.
Відповідно до ст. 92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України.
Згідно зі ст. 178 Цивільного кодексу України об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи.
Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно з постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 № 2471 Х-ІІ, зброя, в тому числі холодна та боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї і боєприпасів до неї) не можуть перебувати у власності громадян.
Однак, в супереч вищенаведеним нормативно-правовим актами ОСОБА_6 вирішив стати на злочинний шлях та вчинив злочини проти порядку громадської безпеки, за наступних обставин.
Так, 12.06.2021 року о 10:00 год. по вулиці Копилівській в м. Києві ОСОБА_6 на землі, поряд з озером «Куренівське» помітив кастет, що є холодною зброєю ударно-дробильної дії, який взяв собі та в подальшому, усвідомлюючи заборону вільного носіння кастета та караність вказаного діяння, не маючи передбаченого законом дозволу на зазначений кастет, в порушення вимог ст.ст. 41, 92 Конституції України, ст.ст. 178, 328 Цивільного кодексу України, Постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 № 2471 Х-ІІ, Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622, почав носити вказаний кастет при собі в кишені шортів у яких був одягнений, без передбаченого законом дозволу.
12.06.2021 року, об 11 годині 00 хвилин, за адресою: м. Київ, вулиця Копилівська, 67, працівниками поліції виявлено ОСОБА_7 , у якого, в подальшому, в ході особистого обшуку виявлено та вилучено предмет схожий на кастет, який останній носив в кишені шортів у які був одягнений, без передбаченого законом дозволу, чим припинено незаконну діяльність останнього.
Відповідно до висновку експерта СЕ-19/111-21/28777-ХЗ від 16.06.2021 року наданий на дослідження кастет відноситься до холодної зброї ударно-дробильної дії.
Наданий на дослідження кастет є кастетом, який виготовлений саморобним способом.
Такі дії, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 263 КК України, як умисні дії, які виразилися у носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу.
30 червня 2021 року між прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладено Угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.
Згідно даної угоди прокурор Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 263 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні, щиро покаявся і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, співпрацювати з правоохоронними органами у викритті та виявленні кримінальних правопорушень, вчинених іншими особами, виявленні та припиненні інших відомих йому подібних кримінальних правопорушень, сторони узгодили між собою міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 на затвердження її судом за ч. 2 ст. 263 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з призначенням іспитового строку. Крім цього, в угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів; 2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; 3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п.п. 1-3 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Запобіжний захід не обирався.
Суд також вважає за необхідне керуючись ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи.
Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Затвердити угоду від 30 червня 2021 року про визнання винуватості між прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.
Призначити узгоджене сторонами покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 263 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Відповідно до положень ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки.
На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід не обирався.
У відповідності до вимог ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , в дохід держави витрати за проведення судової експертизи у розмірі 1029 грн. 72 коп.
У відповідності до вимог ст. 100 КПК України речові докази: телескопічний кистень повернути ОСОБА_5 , як законному власнику. Кастет знищити.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_8