Справа № 129/3461/21
Провадження по справі № 1-кп/129/344/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"08" лютого 2022 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючої ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гайсині кримінальне провадження № 0000169 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Вінницькі Хутори Вінницького району Вінницької області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, учасника бойових дій, несудимого, в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, -

установив:

ОСОБА_4 1.03.2019 р. уклав контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України, зарахований до особового складу військової частини НОМЕР_1 на посаду командира взводу забезпечення артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 ; 31.08.2021 р. о 9-00 год. ОСОБА_4 з метою тимчасового ухилення від військової служби, умисно незаконно без дозволу командирів військової частини НОМЕР_1 в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, самовільно залишив розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою АДРЕСА_3 , проводив час на власний розсуд, проживав в АДРЕСА_1 до 20.09.2021 р. дня прибуття до військової частини НОМЕР_1 .

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 4 ст. 407 КК України, як самовільне залишення військової частини без поважних причин, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби) в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
Вину визнав повністю, щиро розкаявся і пояснив, що він 1.03.2019 р. уклав контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України, зарахований до особового складу військової частини НОМЕР_1 на посаду командира взводу забезпечення артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 ; 31.08.2021 р. о 9-00 год. він з метою тимчасового ухилення від військової служби, умисно незаконно без дозволу командирів військової частини НОМЕР_1 в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, самовільно залишив розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою АДРЕСА_3 , проводив час на власний розсуд, проживав в АДРЕСА_1 до 20.09.2021 р. дня прибуття до військової частини НОМЕР_1 .

З урахуванням позицій прокурора та обвинуваченого, які заявили про скорочений порядок дослідження доказів, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України обмежився допитом лише ОСОБА_4 , оскільки він розуміє зміст обставин, які ніким не оспорюються, немає сумніву в добровільності та істинності його позиції, ОСОБА_4 роз`яснено і зрозуміло неможливість оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винним нових кримінальних правопорушень, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.).

При цьому суд бере до уваги визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і законну за нього санкцію, особу винного та визначені ст. 66 КК України пом`якшуючі його обставини; вид і розмір призначеного покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення винної у скоєнні кримінального правопорушення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обираючи покарання ОСОБА_4 , за відсутності обтяжуючих, пом`якшуючими його обставинами і такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого і свідчать про те, що мета кари, виправлення і запобігання скоєнню нових кримінальних правопорушень ним буде досягнута у разі призначення покарання на підставі ст. 69 КК України, суд визнає щире каяття та сприяння встановленню дійсних обставин справи, відсутність у нього судимості, позитивні характеристики з місця служби та проживання, наявність статусу учасника бойових дій; за таких обставин суд переходить до більш м`якого покарання, не зазначеного в санкції ч.4 ст. 407 КК України, у виді штрафу.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст. 407 КК України, призначити із застосуванням ст. 69 КК України, покарання у виді штрафу в розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. (десять тисяч двісті гривень).

Вирок може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: