Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/482/21 Слідчий суддя ОСОБА_1
Категоріяст. 307 КК України Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2021 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17 грудня 2021 року, якою стосовно підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українеця, громадянина України, офіційно не працюючого, зареєстровано проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,
застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000279, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, строком на 45 днів, а саме з 12 години 10 хвилин 17.12.2021 до 12 години 10 хвилин 30.01.2022, з визначенням застави у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб для працездатних осіб, що становить 113500 гривень,

В С Т А Н О В И Л А:

Старший слідчий відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_9 , звернулась доЛенінського районного суду м. Кіровограда з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 ,підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Клопотання слідчого мотивовано тим, що відділом РЗЗС СУ ГУНП в Кіровоградській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000279 від 04 березня 2021 року, за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_10 , утримуючись в Державній установі «Кропивницький слідчий ізолятор», у невстановлений слідством час, але не пізніше червня 2021 року, при невстановлених слідством обставинах, вступив у попередню змову з ув`язненим ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , щодо незаконного придбання, зберігання з метою збуту та передачі у місця позбавлення волі наркотичного засобу, обіг якого обмежено метадону.
Так, діючи в межах спільного злочинного умислу із ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 щодо незаконного придбання, зберігання з метою збуту та передачі у місця позбавлення волі наркотичного засобу, обіг якого обмежено метадону, у невстановлений органом досудового розслідування час та за невстановлених обставин та місці, ОСОБА_10 , з метою особистого збагачення, шляхом подальшого збуту, разом із ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , у порушенням вимог Законів України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995, зі змінами та доповненнями, «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 зі змінами та доповненнями, незаконно придбали наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, масою не менше 0,2107 г.
У подальшому, 02.08.2021 ОСОБА_10 реалізуючи спільний злочинний умисел із ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , направлений на незаконну передачу у місця позбавлення волі раніше придбаного наркотичного засобу, обіг якого обмежено метадону, зателефонував ОСОБА_11 , надавши йому вказівку вчинити дії з пакування наркотичного засобу в продукти харчування та передачі на відправку у місця позбавлення волі. Крім цього, ОСОБА_10 надав вказівку ОСОБА_8 забезпечити надходження на територію державної установи «Кропивницький слідчий ізолятор» наркотичного засобу, обіг якого обмежено метадону, в посилці з харчовими продуктами, шляхом залучення відповідної особи з волі.
На виконання спільного злочинного умислу, ОСОБА_8 , у якості відправника посилки залучив ОСОБА_12 .
У подальшому, ОСОБА_8 близько 11 год. 39 хв. 02.08.2021 із власного номеру мобільного телефону НОМЕР_1 зателефонував ОСОБА_10 , на номер мобільного телефону НОМЕР_2 , якому повідомив, що скидає ОСОБА_12 300-400 грн. за передачу посилки до Державної установи «Кропивницький слідчий ізолятор» на його ім`я. Під час телефонної розмови ОСОБА_10 вказав зателефонувати ОСОБА_12 , що необхідно забрати посилку із харчовими продуктами та раніше придбаним наркотичним засобом, обіг якого обмежено метадоном, у ОСОБА_11 .
У свою чергу, ОСОБА_10 , із власного мобільного телефону НОМЕР_2 близько 11 год. 42 хв. 02.08.2021 зателефонував ОСОБА_11 на номер мобільного телефону НОМЕР_3 , якому вказав передати раніше придбаний наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, ОСОБА_12 , який передасть для нього до державної установи виконання покарань, після чого надішле на банківську картку ОСОБА_11 грошові кошти.
Реалізуючи спільний злочинний умисел, ОСОБА_11 , передав посилку із харчовими продуктами та раніше придбаним наркотичним засобом, обіг якого обмежено метадоном, ОСОБА_12 .
У свою чергу ОСОБА_12 , отримавши посилку від ОСОБА_11 , достовірно усвідомлюючи, що в посилці, крім продуктів харчування знаходиться наркотичний засіб, передав її до кімнати отримання посилок Державної установи «Кропивницький слідчий ізолятор» на ім`я ОСОБА_8
02.08.2021 під час огляду посилки працівниками Державної установи «Кропивницький слідчий ізолятор», серед продуктів харчування, у хлібо-булочних виробах, виявлено наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, масою 0,2107 г.
Крім того, ОСОБА_10 , утримуючись в Державній установі «Кропивницький слідчий ізолятор», у невстановлений слідством час, але не пізніше 13.08.2021, при невстановлених слідством обставинах, вступив у попередню змову з ув`язненим ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щодо незаконного придбання, зберігання з метою збуту та передачі у місця позбавлення волі наркотичного засобу, обіг якого обмежено метадону.
Так, діючи в межах спільного злочинного умислу із ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 щодо незаконного придбання, зберігання з метою збуту та збуту у місця позбавлення волі наркотичного засобу, обіг якого обмежено метадону, повторно, у невстановлений органом досудового розслідування час та за невстановлених обставин та місці, ОСОБА_10 з метою особистого збагачення, шляхом подальшого збуту, разом із ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , повторно, у порушенням вимог Законів України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995, зі змінами та доповненнями, «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 зі змінами та доповненнями, незаконно придбали наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, масою в перерахунку на суху речовину не менше 0,00010 г.
У подальшому, 13.08.2021 ОСОБА_10 реалізуючи спільний злочинний умисел із ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , направлений на незаконний збут у місця позбавлення волі раніше придбаного наркотичного засобу, обіг якого обмежено метадону, зателефонував ОСОБА_11 , надавши йому вказівку вчинити дії з придбання, пакування наркотичного засобу в продукти харчування та передачі на відправку у місця позбавлення волі. Крім цього, ОСОБА_10 надав вказівку ОСОБА_8 забезпечити надходження на територію державної установи «Кропивницький слідчий ізолятор» наркотичного засобу, обіг якого обмежено метадону, в посилці з харчовими продуктами, шляхом залучення відповідної особи з волі.
На виконання спільного злочинного умислу, ОСОБА_8 , у якості відправника посилки залучив ОСОБА_12 .
У подальшому, ОСОБА_8 близько 09 год. 34 хв. 13.08.2021 із власного номеру мобільного телефону НОМЕР_1 зателефонував ОСОБА_10 , на номер телефону НОМЕР_2 , якому повідомив, що ОСОБА_12 може передати посилку до Державної установи «Кропивницький слідчий ізолятор» на його ім`я. Під час телефонної розмови ОСОБА_10 вказав ОСОБА_8 зателефонувати ОСОБА_12 , з метою забрати посилку із харчовими продуктами та раніше придбаним наркотичним засобом, обіг якого обмежено метадоном, у ОСОБА_11 .
У свою чергу, ОСОБА_10 , із власного мобільного телефону НОМЕР_2 близько 09 год. 42 хв. 13.08.2021 зателефонував ОСОБА_11 на номер мобільного телефону НОМЕР_3 , якому вказав передати раніше придбаний наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, ОСОБА_12 , який передасть для нього до державної установи виконання покарань, після чого надішле на банківську картку ОСОБА_11 грошові кошти.
Реалізуючи спільний злочинний умисел, ОСОБА_11 , передав посилку із харчовими продуктами та раніше придбаним наркотичним засобом, обіг якого обмежено метадоном, ОСОБА_12 .
У свою чергу ОСОБА_12 , отримавши посилку від ОСОБА_11 , достовірно усвідомлюючи, що в посилці, крім продуктів харчування знаходиться наркотичний засіб, передав її до кімнати отримання посилок Державної установи «Кропивницький слідчий ізолятор» на ім`я ОСОБА_8
13.08.2021 під час огляду посилки працівниками Державної установи «Кропивницький слідчий ізолятор», серед продуктів харчування, в пакетиках з подрібненими листками чаю, виявлено наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, масою 0,00010 г.
Крім того, у ОСОБА_8 , який утримується у Державній установі «Кропивницький слідчий ізолятор», у невстановлений слідством час, але не пізніше 29.09.2021, виник умисел щодо незаконного придбання, зберігання з метою збуту та збуту у місцях позбавлення волі наркотичного засобу, обіг якого обмежено метадону.
Реалізуючи вказаний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, у порушенням вимог Законів України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995, зі змінами та доповненнями, «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 зі змінами та доповненнями, у невстановлених слідством осіб, місці та за невстановлених обставин, повторно, незаконно придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, масою не менше 0,01 г, який зберігав за місцем свого утримання у камері № 101 Державної установи «Кропивницький слідчий ізолятор», що розташований за адресою: м. Кропивницький вул. Куроп`ятникова, 50-Б.
У подальшому, під час проведення обшуку 29.09.2021 у період часу з 06 год. 16 хв. по 08 год. 08 хв., за місцем утримання ОСОБА_8 у камері № 101 Державної установи «Кропивницький слідчий ізолятор», що розташований за адресою: м. Кропивницький вул. Куроп`ятникова, 50-Б, виявлено та вилучено: поліетиленовий пакет, в середині якого знаходилась речовина білого кольору, яка є наркотичним засобом, обіг якого обмежено метадоном, масою 0,01 г, яку ОСОБА_8 придбав та зберігав з метою збуту на території Державної установи «Кропивницький слідчий ізолятор».
Таким чином, ОСОБА_8 підозрюється в умисних діях, які виразилися у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту у місцях позбавлення волі наркотичного засобу, вчинених повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17 грудня 2021 року задоволено частково та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 45 днів, з визначенням застави у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб для працездатних осіб, що становить 113500 гривень.
При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_8 - звільнити з-під варти.
У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_8 на строк до 30.01.2022 року наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду;
- не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора або суду із населеного пункту, в якому він зареєстрований і проживає;
- утриматися від спілкування зі свідками та іншими учасниками у даному кримінальному провадженні, за винятком участі в процесуальних діях під час досудового розслідування та у суді;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну ( за наявності).
Роз`яснено ОСОБА_8 , що відповідно до ч.ч.8, 9 ст.182 КПК України у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Питання про звернення застави в дохід держави вирішується слідчим суддею, судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою суду в судовому засіданні за участю підозрюваного, обвинуваченого, заставодавця, в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України.
Судове рішення мотивовано тим, що згідно матеріалів клопотання, одразу після повідомлення про підозру ОСОБА_8 , старшим слідчим ВРЗЗС СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 було забезпечено право на захист, шляхом винесення відповідної постанови, на підставі якої Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Кіровоградській області підозрюваному ОСОБА_8 призначено адвоката ОСОБА_7 для здійснення захисту останнього у кримінальному провадженні.
Слідчим суддею встановлено існування наступних ризиків, передбачених:
- п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваним ухилятися від кримінальної відповідальності, оскільки через тяжкість кримінального правопорушення по якому оголошено про підозру, зібраних у справі доказів та можливе покарання у разі доведення його провини, свідчать про те, що останній може вчинити спробу направлену на ухилення від кримінальної відповідальності та суду;
- п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість підозрюваним впливати на свідків та інших підозрюваних, які в судовому засіданні ще не допитувалися;
- п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваним вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останній на даний час утримується в місцях позбавлення волі.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що ОСОБА_8 і без запобіжного заходу у виді тримання під вартою перебуває в місцях несвободи, оскільки відбуває покарання у виді позбавлення волі за попереднім вироком. Вважає, що усі заявлені слідчим і прокурором ризики є нікчемними, оскільки ОСОБА_8 підпорядковується режиму місця позбавлення волі, який унеможливлює реалізацію будь-яких ризиків, зазначених у ст.177 КПК України. ОСОБА_8 обмежений державою в реалізації не лише своїх прав, айв можливості здійснити будь-які протиправні дії.
При врученні повідомлення про підозру ОСОБА_8 істотно порушено право на захист, оскільки ОСОБА_8 на момент вручення повідомлення про підозру вже був обмежений в свободі, оскільки є засудженим і відбуває покарання у виді позбавлення волі в місці обмеження свободи, тобто перебуває під суттєвим контролем держави та підпорядковується відповідному режиму. І саме в цей період його життя йому вручено повідомлення про підозру, тобто здійснено з боку держави (якою він вже і так волі позбавлений) активні дії на притягнення його до кримінальної відповідальності, без присутності захисника.

Ввіавжає, що ОСОБА_8 суттєво обмежено в допуску до адвоката, оскільки він не мав можливості зателефонувати адвокату, щоб в його присутності вручили важливий документ, проконсультуватися та мати конфіденційну бесіду з юристом, оскільки він підкоряється певному режиму, передбаченому КВК України.

Заслухавши доповідача, підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та вважає, що слідчий суддя обґрунтовано застосував ОСОБА_8 запобіжний захід, саме у вигляді тримання під вартою, перевіривши матеріали клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу, які надійшли із районного суду та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, з таких підстав.

Відповідно до ст. 183 ч. 1, 2 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути розбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.
Згідно ст. 6 ч. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Проте, враховуючи обставини справи, апеляційний суд вважає, що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного. При цьому, колегія суддів оцінює суворість можливого призначеного покарання ОСОБА_8 в подальшому та визнає за реальну небезпеку можливість вчинення іншого кримінального правопорушення, у разі зміни, обраного щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні підозрюваного під вартою. Підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу не вбачається.

В суді апеляційної інстанції обвинувачений та сторона захисту вказувала на необґрунтованість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Тяжкість злочину у якому підозрюється ОСОБА_8 в сукупності з мірою покарання, яка загрожує у разі визнання його винуватим, свідчать про наявність високого ступеню ризиків переховування його від суду після звільнення з місць позбавлення волі, яке він відбуває покарання за попереднім вироком та незаконного впливу на свідків.
Ризик переховування підозрюваного ОСОБА_8 від органу досудового розслідування та/або суду продовжує існувати та обумовлений тяжкістю ймовірного покарання та суворістю можливого вироку, а також можливістю переховування його від суду після відбуття покарання у вигляді позбавлення волі, призначеного за попереднім вироком.
Також, ОСОБА_8 офіційно не працює, не має жодних заробітків, що в свою чергу свідчить про наявність ризику вчиняти нові кримінальні правопорушення.

Крім того, у ОСОБА_8 відсутні міцні соціальні зв`язки, які б могли вплинути на поведінку останнього.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків та інших обвинувачених, які також разом з ними знаходяться в одній установі попереднього ув`язнення, слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224, ч. 4 ст. 95 КПК України.

З огляду на зазначені положення закону, ризик впливу на свідків та інших обвинувачених існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Враховуючи те, що ОСОБА_8 будучи раніше неодноразово судимим, на шлях виправлення не став, інкримінують вчинення кримінального правопорушення у тому числі під час відбування покарання, на думку колегії суддів, не застосування запобіжного заходу - не сприятиме дієвості та ефективності кримінального провадження (зокрема, може перешкодити дотриманню строків вчинення слідчих та процесуальних дій, може призвести до затягування строків досудового розслідування), в якому йому оголошено підозру.
Особисте зобов`язання, як запобіжний захід, не забезпечить усунення встановлених ризиків, оскільки підозрюваний не має офіційного місця роботи та офіційного заробітку.
Що стосується тверджень захисника про те, що до ОСОБА_8 можливо не застосувати жодний запобіжний захід,то такі доводи захисника на переконання колегії суддів не спростовують висновок судді про наявність у даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та не можуть бути самостійною підставою для відмови у задоволенні клопотання про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та доданих ініціатором клопотання доказів на підтвердження його обґрунтованості.

Можливість підозрюваного ухилятись від кримінальної відповідальності шляхом переховування від органів досудового розслідування та/або суду шляхом залишення постійного місця проживання зумовлена відсутністю стримуючих факторів а також наявністю можливості і засобів, в тому числі здійснення виїзду за межи території України.

З цих же підстав колегія суддів залишає без задоволення доводи захисника про недоведеність ризиків.

Враховуючи наведене, беручи до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення, а також те, що інший більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою - не забезпечить виконанням підозрюваним процесуальних обов`язків, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи захисту про необхідність обрання підозрюваному запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.
Таким чином підстав для задоволення апеляційної скарги в цій частині не має.

Також колегія суддів не бере до уваги доводи захисника про те, що до ОСОБА_8 можливо не застосовувати запобіжний захід оскільки останній відбуває покарання за вироком суду, оскільки на момент закінчення досудового розслідування ОСОБА_8 може відбути покарання за вироком.

Що стосується доводів захисника про порушення права на захист з підстав повідомлення про підозру ОСОБА_8 без участі захисника, необхідно зазначити наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 52 КПК участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів. У цьому випадку участь захисника забезпечується з моменту набуття особою процесуального статусу підозрюваного.

Згідно матеріалів клопотання, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину кваліфікуючими ознаками якого є незаконне придбання, зберігання з метою збуту та передачі наркотичного засобу у місця позбавлення волі, вчинені повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 України.
Отже, враховуючи те, що участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів, одразу після повідомлення про підозру ОСОБА_8 , старшим слідчим ВРЗЗС СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 було забезпечено право на захист, шляхом винесення відповідної постанови, на підставі якої Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Кіровоградській області підозрюваному ОСОБА_8 призначено адвоката ОСОБА_7 для здійснення захисту останнього у кримінальному провадженні, колегія суддів залишає без задоволення доводи захисника про порушення права на захист.

Колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.
До того ж, слідчий суддя на стадії обрання запобіжного заходу не перевіряє правильність кваліфікації дій підозрюваного, наявність та достатність доказів для визнання вини чи питання допустимості доказів.
У справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_8 до вчинення злочину, в якому він підозрюється, а пред`явлена обвинувачення, є вірогідним та достатнім для застосування щодо нього обмежувального заходу, з чим погоджується і колегія суддів.

На думку колегії суддів, слідчий суддя задовольняючи подання слідчого та застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обґрунтовано зазначив, про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, так і про існування ризиків запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідка; вчинити нові кримінальні правопорушення.
Дані обставини свідчать про наявність передбачених законом підстав для застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу.

Твердження захисника про те, що відсутні доказів причетності обвинуваченого до скоєного злочину, колегією суддів не можу бути враховано, оскільки вказане може бути предметом перевірки виключно під час розгляду матеріалів кримінального провадження по-суті, тобто після дослідження всіх доказів наданими стороною обвинувачення.

Про те, на даний час стороною обвинувачення збираються докази у справі та на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті.

Відмовляючи апелянту у задоволенні його апеляційної скарги в цій частині колегія суддів враховує обставини, визначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме: повідомлення ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 307 КК України. Причетність ОСОБА_8 на думку органу досудового розслідування та прокурора до оголошеної йому підозри підтверджується наданими матеріалами досудового розслідування, а саме: протоколами допиту свідків; протоколами допиту підозрюваних; протоколом обшуку від 13.10.2021 року; протоколами негласних слідчо-розшукових дій; висновками судово-хімічних експертиз; іншими матеріалами кримінального провадження.

Отже, враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, що їх передбачено ст. 177 КПК України, а також зважаючи на дані матеріалів клопотання, колегія суддів переконана у необхідності застосування на початковому етапі досудового розслідування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання його під вартою.
Наявні у матеріалах клопотання дані підтверджують наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що у разі не обрання запобіжного заходу, або обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, вказане не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому, належного виконання останнім процесуальних обов`язків і надасть йому змогу переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків з метою зміни їхніх показань; вчинити інше кримінальне правопорушення.
На даний час наявні достатні підстави вважати, що за матеріалами даного кримінального провадження стосовно ОСОБА_8 існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України,а інші, більш м`які запобіжні заходи (домашній арешт/особисте зобов`язання), на думку колегії суддів не забезпечать запобігання встановленим ризикам та виконанню підозрюваним процесуальних обов`язків, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Слідчий суддя у відповідності до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою правильно визначив ОСОБА_8 розмір застави в розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17 грудня 2021 року 02 необхідно скасувати залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 183, 376, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17 грудня 2021 року, якою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000279, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, строком на 45 днів, а саме з 12 години 10 хвилин 17.12.2021 до 12 години 10 хвилин 30.01.2022, з визначенням застави у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб для працездатних осіб, що становить 113500 гривень, - залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду Кіровоградської області є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_13 Ремез