Справа №463/2332/21
Провадження №1-кп/463/415/21
УХВАЛА
судового засідання

22 листопада 2021 р. Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,
з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові клопотання захисника ОСОБА_4 про доповнення судового розгляду у кримінальному провадженні № 0000086 від 31.01.2021 про обвинувачення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 186 КК України, -
встановив:

В провадженні Личаківського районного суду м. Львова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000086 від 31.01.2021 про обвинувачення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 186 КК України.
Після початку судового розгляду на етапі дослідження доказів судом захисником ОСОБА_4 , починаючи з 01.07.2021, було подано до суду ряд клопотань, які за своїм змістом є клопотаннями про доповнення судового розгляду, оскільки стосуються отримання тимчасового доступу до речей і документів, необхідності допиту певних осіб, витребування письмових доказів та вчинення інших процесуальних дій, спрямованих на отримання додаткових доказів, необхідність чого стороною захисту на попередніх стадіях процесу (стадії досудового розслідування, етапі підготовчого провадження в суді та під час судового розгляду й визначення в порядку ст. 349 КПК України порядку та обсягу доказів, які підлягають дослідженню у суді) не заявлялось. Підстави та мотиви відповідних клопотань викладені захисником ОСОБА_4 у письмовій формі.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_7 , захисник ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_6 підтримали клопотання захисника ОСОБА_4 про доповнення судового розгляду, прокурор заперечив проти їх задоволення з підстав того, що судовий розгляд проведено повно і всебічно, необхідності в отриманні додаткових доказів немає, а заявлені захисником ОСОБА_4 клопотання не стосуються з`ясування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши доводи клопотань, суд дійшов до наступного висновку.
Відповідно до ст. 333 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом. Під час розгляду клопотання про надання тимчасового доступу до речей і документів суд також враховує причини, через які доступ не був здійснений під час досудового розслідування. У разі, якщо під час судового розгляду виникне необхідність у встановленні обставин або перевірці обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, і вони не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом, суд за клопотанням сторони кримінального провадження має право доручити органу досудового розслідування провести певні слідчі (розшукові) дії. Під час розгляду клопотання суд враховує значення обставин, про встановлення або перевірку яких просить особа, яка звернулася з ним, можливість їх встановлення або перевірки шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та причини, з яких не були здійснені належні дії для їх встановлення чи перевірки на стадії досудового розслідування. В ухвалі суду про доручення проведення слідчої (розшукової) дії зазначається, для з`ясування або перевірки яких обставин і які саме слідчі (розшукові) дії необхідно провести, та встановлюється строк виконання доручення. Слідчі (розшукові) дії, що проводяться на виконання доручення суду, здійснюються в порядку, передбаченому главами 20 та 21 цього Кодексу.
Вирішуючи клопотання про «оголошення розшуку телефону» та встановлення його місцезнаходження, суд виходить із того, що відповідна слідча (процесуальна дія) як оголошення розшуку певного предмету (речі) не передбачена чинним КПК України, а розміщення відповідної інформації на інформаційному порталі МВС України є лише довідковою базою інформації, зведеної із кримінальних проваджень щодо викрадених телефонів, в тому числі із кримінального провадження № 0000086 від 31.01.2021, в межах якої розслідувалися обставини викрадення мобільного телефону, який є предметом грабежу. При цьому рішення про об`єднання Галицького та Личаківського ВП ГУ НП у Львівській області в Львівське РУП ГУ НП у Львівській області було прийнято наприкінці січня 2021 року, у зв`язку з чим припущення про перебування предмету грабежу у розшуку до моменту події злочину є безпідставними. Крім того, жодного клопотання про надання доручення про проведення будь-якої слідчої (розшукової) дії органу досудового розслідування як того вимагає ч. 3 ст. 333 КПК України від сторони захисту до суду не надходило, що виключає вирішення відповідного питання судом.
Вирішуючи клопотання захисника про надання йому тимчасового доступу до документів, суд виходить із того, що останнім всупереч вимог ч. 2 ст. 333 КПК України не зазначено жодних обґрунтувань, чому такий тимчасовий доступ не був здійснений на стадії досудового розслідування та які перешкоди були у сторони захисту подати клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів слідчому судді.
Також клопотання захисника щодо тимчасового доступу до «матеріалів про оголошення розшуку телефону» та «зобов`язання здійснити пошук телефону та виготовити на паперовому носії документи» всупереч вимог ст. 160 КПК України не містить обґрунтування підстав вважати, що запитувані речі і документи перебувають у володінні органів ГУ НП у Львівській області, тобто, що останні станом на час заявлення клопотання вже є володільцем відповідного майна в розумінні зазначеної норми закону, а не повинні вчинити певні процесуальні дії з метою отримання його у майбутньому.
Крім того, стороною захисту не доведено, яке значення для встановлення обставин кримінального провадження має з`ясування роздруківки дзвінків, місцезнаходження та часу активації sim-карти, володільцем якої є потерпілий ОСОБА_8 , оскільки останній повідомив, що після викрадення його мобільного телефону він дійсно виготовив дублікат останньої. Аналогічно щодо витребування у нього будь-яких інших документів, які мають значення для кримінального провадження, стороні захисту було надано можливість з`ясувати ці обставини під час додаткового допиту потерпілого, в результаті чого останній не повідомив про наявність у нього запитуваних предметів та речей. Чохол від викраденого мобільного телефону, який визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні та переданий на зберігання потерпілому, був наданий останнім та оглянутий у судовому засіданні в присутності учасників кримінального провадження.
Клопотання щодо огляду у судовому засіданні в якості слідчого експерименту відеозапису, зробленого захисником навпроти будинку № 37 на вул. Личаківській у м. Львові 08.11.2021 о 17.30, то таке задоволенню не підлягає, оскільки не відповідає умовам проведення слідчого експерименту, які визначені у ст. 240 КПК Україні, як в частині кола осіб, що його проводять, так і в частині відтворення обставин та обстановки події злочину, які інкриміновані обвинуваченим.
Аналогічно клопотання про призначення судово-психологічної експертизи потерпілому ОСОБА_8 із застосуванням спеціального технічного засобу комп`ютерного поліграфа на предмет правдивості наданих ним показань не відповідає вимогам закону як за формою (ст. 244 КПК України), оскільки не містить відомостей щодо експерта, якого необхідно залучити, або експертної установи, якій необхідно доручити проведення експертизи, та переліку запитань, які необхідно поставити перед експертом, так і за змістом, оскільки не містить обґрунтувань щодо необхідності психологічної оцінки особи та правдивості показань потерпілого ОСОБА_8 з урахуванням того, що останній до моменту інкримінованої обвинуваченим події злочину взагалі не був знайомим з ними.
Клопотання щодо допиту, додаткового допиту зазначених у клопотанні осіб суд вважає безпідставним, оскільки таке не містить достатніх доводів, що цим особам відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, з приводу чого вони не були допитані судом. Так, необхідності у допиті як свідка власника будинку, де працювали обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 з приводу їх дійсного місця проживання немає, оскільки з цього приводу були допитані обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Крім того, останні не позбавлені можливості в будь-який момент до закінчення судового розгляду повідомити суду про зміну їх анкетних даних. Підстав для допиту як свідка попереднього захисника ОСОБА_9 немає, оскільки це прямо суперечить ст. 65 КПК України, відповідно до якої захисник не може бути допитаний про обставини, які стали йому відомі у зв`язку з виконанням функцій захисника. Не вбачає суд необхідності у допиті як свідка ОСОБА_10 , оскільки судом вже був допитаний як свідок ОСОБА_11 , який був у складі екіпажу патрульної поліції, що здійснював доставлення обвинувачених у приміщення ЛРУП ГУНП у Львівській області. Обвинувачені та потерпілий ОСОБА_8 були допитані судом в присутності учасників кримінального провадження, а потерпілий ОСОБА_8 був допитаний судом повторно, й захисники обвинувачених, які не приймали участь у розгляді справи спочатку судового розгляду, мали можливість прийняти участь у допиті останнього, а тому необхідності у повторному допиті зазначених у клопотанні осіб суд не вбачає.
Таким чином, судом встановлено, що захисником ОСОБА_4 не доведено, що обставини, для з`ясування яких заявлені клопотання про доповнення судового розгляду, мають значення та підлягають доказуванню цьому кримінальному провадженні, а тому в їх задоволенні слід відмовити.
Керуючись ст. 363 КПК України, суд, -
постановив:

у задоволенні клопотань захисника ОСОБА_4 про доповнення судового розгляду у кримінальному провадженні № 0000086 від 31.01.2021 про обвинувачення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 186 КК України відмовити.
Ухвала суду апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1