Справа № 760/6018/19
Кримінальне провадження №1-кп/760/1140/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2021 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Києві питання доцільності продовження тримання під вартою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 289 КК України,
у кримінальному провадженні №0013724 від 03.12.2018, -
за участю сторін:
прокурора ОСОБА_8 ,
перекладачів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Солом`янського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження №0013724 від 03.12.2018 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 289 КК України.
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 16.07.2021 обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 було продовжено дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 14.09.2021 включно.
Відповідно до абз.2 ч.3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
У судовому засіданні прокурор Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 просила продовжити строк перебування під вартою, зазначивши, зокрема, що обвинувачені вчинили тяжкі та особливо тяжкі злочини, ризики, передбачені ст.177 КПК України, не зменшилися та продовжують існувати, судовий розгляд триває, обвинувачені вину не визнають, є громадянами іншої держави.
У судовому засіданні захисники ОСОБА_11 , ОСОБА_12 заперечували проти задоволення клопотання, зазначивши, зокрема, що обвинувачені мають міцні соціальні зв`язки, дружин, дітей на утриманні, у зв`язку з чим просили застосувати до обвинувачених запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, у вигляді домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.
Захисники також вказали, що ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 20.11.2020 продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених та визначено заставу у розмірі 538 265 гривень. Так, в подальшому термін дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжено, а розмір застави не змінювався. При цьому, захисники вказали, що враховуючи тривалість тримання обвинувачених під вартою та, відповідно, відсутність можливості особисто заробляти кошти для внесення застави, застава у розмірі 538 265 гривень явно не відповідає матеріальному становищу обвинувачених,
Захисники зазначили, що їх підзахисні достатньо довго тримаються під вартою, а зі спливом часу ризики зменшуються, прокурором не надано нових доказів, які вказують на існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України
Обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 підтримали позицію своїх захисників.
Суд, заслухавши думку прокурора, обвинувачених, їх захисників, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Судом враховано тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, у якому вони обвинувачуються, вік та стан здоров`я, репутацію обвинувачених.
Суд враховує, що ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні тяжких і особливо тяжких злочинів, вчинених із застосуванням насильства, і в разі визнання їх винними, може бути призначено покарання до дванадцяти років позбавлення волі.
Суд також враховує дані про осіб, а саме обвинувачених ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , які є громадянами Туркменістану, не мають місця реєстрації і документів на право проживання на території України.
Обвинувачений ОСОБА_7 , який є також громадянином Туркменістану, на час розгляду провадження в суді виключений з навчального закладу, де навчався, і в якому був зареєстрований.
В матеріалах кримінального провадження відсутні відомості, які б свідчили, що обвинувачені до затримання працювали і мали постійне джерело доходу.
Суд враховує, що судовий розгляд наразі триває, будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, у тому числі, незаконно впливати на потерпілого у даному кримінальному провадженні, в судовому засіданні не встановлено, як і не встановлено підстав для застосування стосовно обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
Крім того, суду не надано жодних доказів того, що реальний ризик, передбачений ст.177 КПК України, та зазначений в ухвалі Солом`янського районного суду від 16.07.2021, якою обвинуваченим було продовжено запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою, а саме ризик переховуватися від суду, з часу минулого судового засідання зменшився чи зник. При цьому, суд дійшов висновку, що незастосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може негативно вплинути на хід судового розгляду кримінального провадження.
Застосування до обвинувачених запобіжних заходів у виді тримання під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції від 04.11.1950 року «Про захист прав людини і основоположних свобод», оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
Згідно з положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загально - суспільних прав та інтересів.
Відповідно до ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про доцільність продовження тримання обвинувачених під вартою та залишення без змін наявного альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.
На підставі вищевикладеного та керуючись стст. 176, 177, 183, 331 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Продовжити тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою до 11.11.2021 включно.
Продовжити тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою до 11.11.2021 включно.
Продовжити тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою до 11.11.2021 включно.
Наявні альтернативні запобіжні заходи залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом пяти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3