Справа №522/7410/21
Провадження №1-кп/522/853/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2021 року місто Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000371 від 16.06.2021 року відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бендери, Республіки Молдова, громадянина Республіки Молдова, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
-06.09.2018р. Київським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року п/в, ст. 75 КК України 1 рік і/с, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
У провадженні Приморського районного суду м.Одеси перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
Прокурор в судовому засіданні просив продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що доведені під час досудового розслідування ризики не знизились та не відпали.
Захисник та обвинувачений заперечували проти задоволення клопотання, просили обрати більш м`який запобіжний захід.
Суд, заслухавши думки учасників судового розгляду, приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
У частині першій статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. До цих ризиків належать такі спроби підозрюваного, обвинуваченого: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»). Крім того, суд враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Вислухавши думки учасників судового розгляду, суд приходить до наступного.
ОСОБА_3 офіційно не працевлаштований, постійних джерел доходів не має, не одружений, обвинувачується у вчиненні злочину з корисливих мотивів, та на даний час немає жодних засобів для існування, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, який дає підстави вважати, що підозрюваний може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того на теперішній час притягується до кримінальної відповідальності Приморським районним судом м.Одеси за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України.
Також, встановлено наявність ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст.177 КПК України, що за відсутності менш суворого запобіжного заходу, підозрюваний, перебуваючи на свободі, матиме можливість незаконно впливати на свідків, схиляючи їх до викривлення показань.
Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.
Тому клопотання прокурора про застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.
Відповідно до практики ЄСПЛ, якщо тримання під вартою триває тільки через побоювання, що обвинувачений буде переховуватись від правосуддя, проте його слід звільнити з-під варти, якщо він представить відповідні гарантії, що не переховуватиметься від суду, наприклад внесе заставу (правова позиція, викладена у п.46 рішення ЄСПЛ від 26 червня 1991 року у справі «Летельє проти Франції»).
Ризики, які були враховані під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу, не зменшилися та продовжують існувати, що є підставою для продовження строку тримання обвинуваченого під вартою без зміни раніше визначеного розміру застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_3 , обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Викладене свідчить, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, продовжують існувати. Зазначені обставини дають підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може вчинити нові злочини.

Керуючись гл.18, ст.ст. 314-316, 291, 342-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_3 в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до до 13.01.2022 року без зміни розміру застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_3 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 45 400 (сорок п`ять тисяч чотириста) гривень, обраної згідно ухвали Приморського районного суду від 16.09.2021 року.
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, з призначенням платежу: застава за обвинуваченого; провадження по справі 1-кп/522/7410/21.
Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.
У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України: прибувати до суду за кожною вимогою; не відлучатися за межі Одеської області без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 що відповідно до ч.ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
Ухвала про продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена протягом п`яти днів до Одеського апеляційного суду.

Суддя:

15.11.2021