Справа № 559/273/22
Провадження № 1-кс/559/42/2022
УХВАЛА
18 лютого 2022 року місто Дубно Рівненська область
Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участі:

слідчого ОСОБА_3

представника скаржника адвоката ОСОБА_4

законного представника неповнолітнього скаржника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубно скаргу ОСОБА_6 на постанову заступника начальника СВ Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 від 14.01.2022 про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000414 від 15.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
До Дубенського міськрайонного суду Рівненської області 28.01.2022 надійшла скарга ОСОБА_6 на постанову заступника начальника СВ Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 від 14.01.2022 про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000414 від 15.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

15.02.2022 ухвалою слідчого судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області вищезазначена скарга була прийнята провадження слідчого судді ОСОБА_1 (а.с.23)

В обґрунтування скарги зазначено наступне.

14 січня 2022 року заступником начальника СВ Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 було винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000414, внесеного до ЄРДР за ч.2 ст. 286 КК України у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення (підстава п.2 ч. 1 ст.284 КПК України).

Про закриття даного кримінального провадження ОСОБА_6 дізнався лише після того, коли вирішив поцікавитись ходом досудового розслідування та ознайомитись з матеріалами кримінального провадження. Копію постанови про закриття КП отримав лише 28.01.2022.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що слідчий під час закриття кримінального провадження керувався лише висновком інженерно-транспортної експертизи №СЕ-19/118-21/11329-ІТ від 10 січня 2022 року, де було вказано, що дії ОСОБА_6 в даній дорожній обстановці не відповідали вимогам п. 10.1 та 12.4 ПДР України та з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку із виникненням даної ДТП, оскільки він мав технічну можливість запобігти даній ДТП в момент виникнення небезпеки для руху, тобто уникнути зіткнення з автомобілем.

Вважає, що постанову про закриття кримінального провадження №0000414 від 14 січня 2022 року винесено передчасно та прийнято без дослідження всіх обставин справи, а тому вона підлягає скасуванню з нижче наведених підстав.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження №0000414, 14.11.2021 року о 22.23 надійшло повідомлення зі служби 103, про те, що близько 22.23 год. по вулиці Сурмичі в м. Дубно екіпаж швидкої виїхав на ДТП з потерпілим, на якого здійснив наїзд автомобіль.

Згідно витягу з ЄДРДР 15.11.2021 Дубенським районним відділом поліції ГУНП в Рівненській області було зареєстровано кримінальне провадження №0000414, кваліфіковане за ч.1 ст.286 КК України.

Згідно матеріалів КП №0000414 органом досудового розслідування, під час досудового розслідування, було проведено наступні слідчі дії:

- огляд місця ДТП;

- допит свідків ( ОСОБА_7 та ОСОБА_8 );

- залучення експерта для проведення експертизи;

Як вбачається з матеріалів даного кримінального провадження, на думку скаржника, в порушення вимог КПК України, органом досудового слідства не було проведено всіх необхідних процесуальних дій, спрямованих на повне та неупереджене розслідування. Розслідування проведено неповно, без встановлення всіх обставин, які мають істотне значення по кримінальному провадженню, крім того, не з`ясовано всіх обставин справи, не зібрано всіх належних матеріалів для обґрунтування своїх доводів та в їх підтвердження, не допитано всіх свідків, не проведено слідчі дії.

Слідчим при закритті даного провадження не дотримано процесуального порядку: винесення постанови, не з`ясовано всі фактичні обставини, які є предметом розслідування саме у даному провадженні, вказана постанова винесена уповноваженою особою, без проведенням усіх необхідних для прийняття рішення дій, а саме: не допитано ОСОБА_6 у справі в якості потерпілого, не проведено слідчого експерименту за участю водія ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_6 і свідка ОСОБА_8 .

Порушено право потерпілого під час проведення процесуальної дії ставити запитання, подавати свої зауваження, заперечення.

Також згідно висновку експерта №СЕ-19/118-21/11329-ІТ від 10 січня 2022 року технічна можливість запобігти наїзду на автомобіль, який виїжджав з прилеглої території на головну дорогу шляхом застосування маневру об`їзду з моменту виникнення небезпеки для руху у даному випадку не визначалась, тому що застосувати маневр об`їзду для запобігання ДТП можна і рекомендувати лише для об`їзду нерухомої перешкоди, а якщо виникає небезпека для руху, то у відповідності до п.12.3 Правил, дорожнього руху України, необхідно застосувати гальмування, бо рухома перешкода, у будь-який момент часу може змінити напрямок і темп свого руху, або зупинитись. В наведених дорожніх умовах (при заданих вихідних даних), я не мав технічної можливості запобігти наїзду на автомобіль, який виїжджав з прилеглої території на головну дорогу шляхом застосування своєчасного термінового гальмування, з моменту виникнення небезпеки для його руху.

Висновок про технічну можливість попередити настання даної дорожньо-транспортної пригоди базується лише на припущенні експерта про порушення ОСОБА_6 п.12.1 та 10.3 ПДР України (як водія мотоцикла «VIPER. V 250F2» реєстраційний номер НОМЕР_1 ) без якісного, дослідження основних вихідних даних. Тому висновок про наявність причинного зв`язку між порушенням ОСОБА_6 ПДР України та настанням пригоди, на думку скаржника, є передчасним та не обґрунтованим.

Наслідки у вигляді дорожньо-транспортної пригоди та отриманням ОСОБА_6 тілесних ушкоджень середньої тяжкості знаходяться у причинному зв`язку з грубим порушенням Правил дорожнього руху України з боку водія автомобіля ВАЗ 21063, реєстраційний номер НОМЕР_2 - ОСОБА_7 , а саме: п. 2.3 б) відповідно до якого, для забезпечення безпеки дорожнього руху; водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом; транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; 16.11. відповідно до; якого, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напряму їх подальшого руху.

З технічної точки зору, в розглянутій дорожній ситуації, водій автомобіля ВАЗ 21063, реєстраційний номер НОМЕР_2 - ОСОБА_7 , для забезпечення безпеки дорожнього руху, повинен був перед виїздом на перехрестя з другорядної дороги на головну, - дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, та виконуючи поворот ліворуч переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, тобто відповідно до вимог п.16.1 та п.10.1 1ЇДР України.

Водій ОСОБА_7 , керуючи автомобілем ВАЗ 21063, реєстраційний номер НОМЕР_3 , грубо порушуючи Правила дорожнього руху України, під`їжджаючи до перетину з вул. Сурмичі, яка є головною, не зупинився перед краєм перехрещуваної проїзної частини, чим порушив вимоги п.16.3 Правил дорожнього руху, де сказано: «у разі необхідності наданні переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12(стоп-лінією) або 1.13 світлофором так, щоб бачити його сигнали, а якщо вони відсутні перед краєм перехрещуваної проїзної частини, не створюючи перешкод для руху пішоходів», і перебуваючи перед перехрестя нерівнозначних доріг, не дав дорогу мотоциклу «VIPER. V 250F2» реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_6 , який наближався до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, чим порушив вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху.

Також водієм ОСОБА_7 було порушено вимоги п.10.2 ПДР України, де зазначається, що виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправний станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

При дослідженні висновку експерта суди повинні виходити з того, що згідно зі ст. 67 КПК чи ст. 62 ЦПК висновок експерта не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності.

Таким чином, заступником начальника СВ Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 було невірно надано правову оцінку події, що відбулася, а також не вжито всіх заходів щодо збирання та дослідження необхідних доказів.

Враховуючи вищевикладене, просить скасувати постанову заступника начальника СВ Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 від 14 січня 2022 року про закриття кримінального провадження №0000414, внесеного до ЄРДР 15 листопада 2021 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

У судовому засіданні скаржник, його законний представник ОСОБА_5 та представник адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримали із викладених у ній обставин, просили скаргу задовольнити.

Прокурор у судове засідання не з`явився, про час, місце та дату слухання справи повідомлявся належним чином, його неявка, у відповідності до ст. 307 КПК України, не перешкоджає розгляду скарги.

Слідчий у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні скарги, вважає що ним проведено всі необхідні процесуальні дії у кримінальному провадження, на підставі висновку експерта, ним прийнято рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та наявністю ознак та складу адміністративного правопорушення, разом із тим, просив врахувати, що при винесені постанови, було допущено помилку та зазначено ч. 2 ст. 286 КК України замість правильного ч. 1 ст. 286 КК України.

Заслухавши учасників, вивчивши доводи скарги, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР №0000414 від 15.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, надані слідчим для розгляду скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Частина 1 ст.304 КПК України передбачає, що скарги на рішення слідчого, передбачені частиною першою ст. 303 цього Кодексу, в тому числі про закриття кримінального провадження, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення. Якщо рішення слідчого оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Оскаржувана постанова, згідно матеріалів кримінального провадження, була винесена слідчим 14.01.2022, а отримана скаржником 28.01.2022, скарга подана до слідчого судді 28.01.2022, тобто подана до суду в межах строків, передбачених для оскарження відповідного процесуального рішення.

Стаття 2 КПК України передбачає, що завданням кримінального провадження є захист особи від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до частин 1, 2 ст.9 КПК України під час кримінального провадження прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Практика Європейського Суду з Прав Людини щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (рішення у справі «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

А в рішенні ЄСПЛ у справі «Бучинська проти України» Суд констатував факт того, що не може дійти висновку, що органи влади зробили усе від них залежне для забезпечення оперативного та всебічного вжиття заходів для збору доказів, встановлення місцезнаходження та притягнення до відповідальності винних (рішення у справі «Бучинська проти України» заява № 35493/10 від 30.04.2015, п. 49), бо за потреби зростаючих високих стандартів у сфері захисту прав людини та основоположних свобод, неминуче вимагається більша рішучість при оцінці порушень основоположних цінностей демократичного суспільства (рішення у справі «Сельмуні проти Франції, заява № 235803/94, параграф 95, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграфи 148, 149), оскільки тягар доведення можна покласти на органи влади, адже саме вони мають надати задовільні та переконливі пояснення (рішення у справі «Салман проти Туреччини, заява № 21986/93, п. 100, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграф 150).

Слідчий суддя звертає увагу на те, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим, прокурором всіх зібраних та перевірених доказів (ст. ст. 2, 284 КПК України).

Постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть обставин, та відповіді на всі питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, СВ Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області на досудовому розслідуванні перебувало кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000414 від 15.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Постановою слідчого від 14.01.2022 кримінальне провадження закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відсутністю в діях водія ОСОБА_7 , складу кримінального правопорушення.

Копію постанови, направити начальнику Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області для вирішення питання про притягнення водія ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності відповідно до КУпАП.

За змістом ч. 5 ст. 110 КПК України обґрунтованість рішення (постанови), яке прийняли прокурор та слідчий, повинна знайти відображення в його мотивуванні, постанова слідчого про закриття кримінального провадження згідно зі ст.110 КПК України має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи.

У постанові про закриття кримінального провадження слід вказати, яку саме з підстав і чому застосовано в цьому випадку. Повнота й чіткість мотивування мають результатом те, що всі рішення, викладені в резолютивній частині постанови про закриття провадження, логічно випливають із її мотивувальної частини. Важливою властивістю постанови про закриття кримінального провадження є логічність - послідовність, відсутність суперечностей.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

На думку слідчого судді, доводи скаржника є обґрунтованими, слідчим оскаржувана постанова прийнята передчасно, досудове розслідування проведено не в повному обсязі, не вжито всіх вичерпних заходів та не проведено всіх необхідних слідчих дій, які б дали можливість, прийняти об`єктивне та законне кінцеве рішення по даному кримінальному провадженню. В оскаржуваній постанові слідчий посилається на наявність порушення водієм ОСОБА_6 положень ПДР України, хоча усі необхідні дії по справі проведено не було, в тому числі, не проведено слідчого експерименту за участі водіїв ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_8 . Таке процесуальне рішення, на думку суду, є передчасним та необґрунтованим, оскільки прийняте слідчим без проведення усіх необхідних слідчих дій із дотриманням вимог п. п.5, 6 ст.3, ст.ст. 92, 284 КПК України, що не відповідає положенням ч.5 ст.110 КПК України, а отже воно підлягає скасуванню.

Згідно положень п.4 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

У відповідності до ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та у встановлених цим Кодексом випадках - потерпілого.

Слідчий суддя зауважує, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Асьонов та інші проти Болгарії».

У ч. 1 ст.8 КПК України закріплено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За змістом ст.284 КПК України закриття кримінального провадження це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

При цьому, слідчий суддя, виходячи з ч. 5 ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому щодо проведення конкретних слідчих дій, адже слідчій є самостійним у своїй процесуальній діяльність, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України). Однак, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені ним висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

При здійсненні відновленого досудового розслідування цього провадження необхідно перевірити викладені ОСОБА_6 у скарзі обставини, виконати необхідні дії і в залежності від встановленого прийняти законне та обґрунтоване рішення відносно подальшого провадження у даному провадженні, яке має бути належним чином вмотивованим з всебічним, повним аналізом доводів викладених скаржником.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 25, 110, 303-307 КПК України,

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_6 на постанову заступника начальника СВ Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 від 14.01.2022 про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000414 від 15.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, - задовольнити.

Скасувати постанову заступника начальника СВ Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 від 14.01.2022 про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000414 від 15.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000414 від 15.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України повернути в СВ Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області для продовження розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набрала законної сили 18.02.2022.
Повний текст ухвали виготовлено о 16 год. 30 хв. 21.02.2022.

Слідчий суддя ОСОБА_1