1Справа № 335/625/22 1-кс/335/340/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2022 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваної ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , погоджене керівником Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000083 від 17.01.2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки смт. Веселе Веселівського району Запорізької області, яка має середню освіту, офіційно не працевлаштованої, розлученої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засудженої: 21.07.2021 вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 17 тис. грн.,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 166 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
В провадження Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшло вказане клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , погоджене керівником Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_5 строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, що у період тривалого часу з 08 вересня 2021 року до 17 січня 2022 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи умисел на злісне невиконання обов`язків по догляду за дитиною малолітньою дитини жіночої статі на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , штучно створила незадовільні умови її проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , а саме, маючи умисел на неналежне виконання обов`язків по догляду за дитиною, у порушення вимог ст.144 Сімейного кодексу України, не зареєструвала в органах державної реєстрації актів цивільного стану факт народження нею ІНФОРМАЦІЯ_4 дитини жіночої статі.

У подальшому, маючи умисел на неналежне виконання обов`язків по догляду за дитиною, що виражалось у багаторазовому залишенні малолітньої дитини у продовж тривалого строку без будь якого нагляду, систематичному невжитті заходів щодо її лікування, забезпечення нормальними санітрано-гігієнічними умовами, прогулянками на свіжому повітрі, предметами одягу та догляду, а також харчування, що призвело до тяжких наслідків у вигляді смерті дитини 17 січня 2022 року, причиною якої стала: «Двобічна полісегментарна пневмонія», та «Гостра легенево-серцева недостатність».

Таким чином, злісне невиконання ОСОБА_5 встановлених законом обов`язків по догляду за дитиною, тобто за малолітньою дитиною жіночої статі на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що спричинили тяжкі наслідки - смерть останньої.

Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 сторона обвинувачення підтверджує зібраними під час досудового розслідування доказами, наданими до суду, та вказує на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також посилається на те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам, тому просить клопотання задовольнити, застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

При розгляді клопотання в судовому засіданні прокурор, слідчий підтримали клопотання, вказуючи на конкретні обставини справи, дані про особу підозрюваного.

В судовому засіданні підозрювана та її захисник заперечували проти задоволення клопотання слідчого, просили обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників кримінального провадження та дослідивши надані докази, встановив, що СВ відділу поліції №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 166 КК України від 17.01.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000083.

19.01.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 166 КК України.

Обґрунтовуючи висунути підозру ОСОБА_5 сторона обвинувачення послалася та надала слідчому судді наступні докази: протокол огляду місця події проведеного 17.01.2022, у період часу з 17:43 до 18:00, а саме автомобіля ШМД припаркованого біля буд. АДРЕСА_3 , у вказаному автомобілі ШМД виявлено труп малолітньої дитини жіночої статі, ІНФОРМАЦІЯ_4 . У ході огляду трупу, встановлено, що дитина лежить обличчям до гори на медичній каталці. Трупне заклякання виражене добре у жувальних м`язах, трупні плями синюшно-фіолетові. На лобі зліва є дрібні садни точкових та округлої форми діаметром від 0,1 до 0,3 см. В ротовій порожнині катетор. В правому передпліччі є катетор та сліди медичного впливу. Труп без тілесних ушкоджень. На сідницях є пролежні; протокол огляду місця події проведеного 17.01.2022, у період часу з 19:20 до 20:30 проведено за адресою: АДРЕСА_4 , під час якого було вилучено: простирадло з візерунками, дитяча шапочка біло-синього кольору, дитяча пляшка для годування, картонна коробка «Малиш»; протокол допиту в якості свідка ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_5 , протокол допиту в якості свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , протокол огляду трупа від 18.01.2022 під час якого проведений судово-медичний розтин дитини, встановлена причина смерті, згідно лікарського свідоцтва про смерть № 339 від 18.01.2022, причиною смерті дитини ІНФОРМАЦІЯ_4 є: «Двобічна полісегментарна пневмонія. Гостра легенева-серцева недостатність.».

Аналізуючи наведені стороною обвинувачення матеріали кримінального провадження можливо дійти висновку, що вони містять відомості про причетність підозрюваної ОСОБА_5 до інкримінованого їй злочину, однак така причетність має бути перевірена органом досудового розслідування в рамках даного кримінального провадження.

Представлені докази на даному етапі не можуть стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Відтак, на даний час у кримінальному провадженні існують обставини, з якими закон пов`язує можливість перебування особи під одним із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів пов`язано із необхідністю запобігання ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваній запобіжного заходу слідчий суддя враховує не тільки положення, які передбачені Кримінального процесуального кодексу України, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клоот проти Бельгії» («Cloot v. Belgium», § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Слідчий суддя вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, враховуючи тяжкість злочину у вчиненні, якого підозрюється ОСОБА_5 , та усвідомлення нею невідворотності покарання за його скоєння, стійких соціальних зв`язків, неповнолітніх чи малолітніх дітей на утриманні, є ризик того, що підозрювана буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, про що свідчить її поведінка, адже після вчинення злочину відразу залишила місце події та ухилялася від явки до органів Національної поліції.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами;

Крім того, підозрювана ОСОБА_5 ніде не працює, отже не має постійного джерела доходу, наявність соціального зв`язку з братом свого чоловіка не є достатньою підставою вважати, що остання з метою ухилення від покарання за вчинене кримінальне правопорушення (злочин), не буде переховуватися від слідства та суду, оскільки під час допиту ОСОБА_8 повідомив, що після того як він виявив що дитина не дихає, ОСОБА_5 сказала йому: «Треба бігти, мене посадять!», після чого пішла у невідомому напрямку, та перестала виходити на зв`язок. Інші заходи, не пов`язані з позбавленням волі не можуть в повній мірі забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, підозрювана ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного злочину проти всебічного (фізичний, психічний і соціальний) розвитку дитини, а також життя та здоров`я особи.

Зазначені обставини свідчать також про соціальну небезпеку ОСОБА_5 для громадян, про необхідність її ізоляції задля захисту суспільства від її ймовірних подальших злочинних посягань, припинення злочинної діяльності, а так само припинення можливості сховатися від суду і слідства та перешкодити виконанню процесуальних рішень. І це є вагомою підставою вважати про те, що єдиним дієвим у даному випадку запобіжним заходом для ОСОБА_5 буде саме тримання під вартою.

Схильність ОСОБА_5 до вчинення злочинів також підтверджується тим, що після засудження за вироком Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя 21.07.2021, вона на шлях виправлення не стала, обґрунтовано підозрюється у вчиненні хлочину, наслідком якого стала смерть немовляти.

Враховуючи існування доведених прокурором та слідчим ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про причетність ОСОБА_5 до інкримінованого їй кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує їй в разі визнання винуватою у кримінального правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому обирає їй запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме: до 20.03.2022 року включно.

Слідчий суддя при постановленні даної ухвали, керуючись ч. 3 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 при обранні запобіжного заходу, оскільки останній повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, який спричинив загибель людини.

Керуючись ст.ст. 7, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , погоджене керівником Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 166 КК України - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 166 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 20 березня 2022 року включно.

Строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваній, рахувати з 20 січня 2022 року, з дня постановлення ухвали.

Визначити строк дії ухвали до 20 березня 2022 року включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_1