Справа №766/857/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2022 року слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши в судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Відділу поліції №1 ХРУП ГУНП в Херсонській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000049 від 16.01.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Відділу поліції №1 ХРУП ГУНП в Херсонській області лейтенант поліції ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000049 від 16.01.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів.

Мотивуючи клопотання, слідчий вказує, що слідчим відділенням Відділу поліції №1 ХРУП ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000049 від 16.01.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Слідчий зазначає, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 16.01.2022 близько 17.00 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на ґрунті раптово виниклого словесного конфлікту, наніс останньому не менше двох ударів металевою трубою в область голови та живота, чим спричинив відповідно до листа КУ «Бюро судово-медичної експертизи» ХОР від 17.01.2022 тілесні ушкодження у вигляді: переломи 3,4 ребер праворуч по середньоключичній лінії та вогнищевий крововилив під м`яку мозкову оболонку головного мозку, які згідно правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995 №6 відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Слідчий вказує, що 16.01.2022 року в порядку ст. 208 КПК України затримано за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Фактичний час затримання 22.40 год. 16.01.2022.

17.01.2022 року у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення про підозру повідомлено: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Княжолука Долинського району Івано-Франківської області, українцю, громадянину України, офіційно не працевлаштований, має середню освіту, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , без постійного місця проживання, зі слів раніше притягувався до кримінальної відповідальності.

Слідчий зазначає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема :

Рапортом від 16.01.2022;

Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 17.01.2022;

Протоколом огляду місця події від 16.01.2022;

Допитом свідка ОСОБА_8 від 17.01.2022;

Допитом свідка ОСОБА_9 від 17.01.2022;

Допитом свідка ОСОБА_10 від 17.01.2022;

Допитом свідка ОСОБА_11 від 17.01.2022;

Допитом свідка ОСОБА_12 від. 17.01.2022;

Листом з КЗ «Бюро судово-медичної експертизи» ХОР від 17.01.2022;

іншими матеріалами в їх сукупності.

Слідчий вказує, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, який у відповідності до вимог ст. 12 КК України є нетяжким злочином, за вчинення якого передбаченого покарання у вигляді позбавлення волі строком до 3 років. У матеріалах кримінального провадження містяться вагомі докази вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Крім того, є підстави вважати, що у разі не застосування до нього запобіжного заходу, який дійсно зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного, він буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджатиме кримінальному провадженню та вчинить інше правопорушення.

Слідчий зазначає, що досліджуючи особу (соціальні зв`язки) ОСОБА_5 встановлено, що він уродженець с. Княжолука Долинського району Івано-Франківської області, українець, громадянин України, не одружений, утриманців не має, офіційно не працевлаштований, постійного місця проживання не має, зі слів раніше притягувався до кримінальної відповідальності, що свідчить про низький рівень його соціальних зв`язків, а також, враховуючи, що він підозрюється у скоєнні нетяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 3 років, наявні докази, які підтверджують вчинення ним злочину, а також розуміє, що за вчинення вказаного злочину йому може загрожувати реальна міра покарання у вигляді позбавлення волі, а тому існують ризики того, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; змінити місце проживання та контакти засобів зв`язку без повідомлення про це правоохоронних органів; вчинити інше кримінальне правопорушення; незаконно впливати на свідків, потерпілого, (шляхом вмовлянь, переконань, погроз тощо), з метою зміни їх показів в суді, оскільки ним отримані копії матеріалів кримінального провадження в якості додатків до клопотання про обрання запобіжного заходу, де вказані анкетні дані та контакти засобів зв`язку, а також свідками кримінального правопорушення є особи з якими підозрюваний перебуває в дружніх стосунках, з якими останній разом проживає, тому є підстави вважати, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не виправдає себе та в подальшому не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні і забезпечити належним чином виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Посилаючись на вищевикладені обставини, слідчий просить клопотання задовольнити.

Вивчивши клопотання, додані до нього матеріали, вислухавши пояснення прокурора, який підтримав клопотання, просив застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вислухавши пояснення підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення клопотання, просили відмовити в його задоволенні, або застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, слідчий суддя дійшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як:

1) до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений не виконав обов`язки, покладені на нього при застосуванні іншого, раніше обраного запобіжного заходу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та надання документа, що це підтверджує;

2) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;

3) до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;

4) до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років;

5) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки;

6) до особи, яку розшукують компетентні органи іноземної держави за кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким може бути вирішено питання про видачу особи (екстрадицію) такій державі для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку, в порядку і на підставах, передбачених розділом ІХ цього Кодексу або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

16.01.2022 року в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

17.01.2022 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення повідомлено про підозру.

За матеріалами клопотання маються вагомі докази, які у достатній мірі вказують на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною вказаного кримінального правопорушення.

За практикою Європейського суду з прав людини, обґрунтування наявності ризиків лише тяжкістю інкримінованого кримінального правопорушення, є неправомірним. Про це зазначено в рішенням ЄСПЛ за скаргою №12369 від 26 червня 1991 року по справі «Лтальє проти Франції», п. 51, за скаргою №5522/04 від 20 січня 2011 року по справі «Прокопенко проти України», за скаргою №38717/04 від 14 жовтня 2010 року по справі «Хайредінов проти України» п. 29, 41 за скаргою №37466/04 від 20 травня 2010 року по справі «Москаленко проти України». В пункті 36 останнього зазначено, що «…органи судової влади неодноразово посилались на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєні яких він обвинувачується… Однак Суд неодноразово встановлював, що сама по собі тяжкість обвинувачення не може слугувати виправданням тривалих періодів тримання під вартою».

У справі «Смирнова проти Росії» зазначено, якщо держава не наведе «відповідних і достатніх» підстав для тримання під вартою обвинуваченої у правопорушенні особи, така особа завжди має бути звільнена після затримання і перебувати на волі до початку судового розгляду її справи (як класичний прецедент, рішення у справі «Вемгофф проти Німеччини» (Wemhoff v. Germany) від 27 червня 1968 року; рішення у справі «Яґчі і Сарґін проти Туреччини» (Yagci and Sargin v. Turkey) від 8 червня 1995 року.

Для відмови в досудовому звільненні особи принципи конвенційного прецедентного права передбачають чотири основні підстави: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення у справі «Штеґмюллер проти Австрії» (Stogmuller v. Austria) від 10 листопада 1969 року); ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя (рішення у справі «Вемгофф проти Німеччини»), вчинення ним подальших правопорушень (рішення у справі «Мацнеттер проти Австрії» (Matznetter v. Austria) від 10 листопада 1969 року) або спричинення ним порушень громадського порядку (рішення у справі «Летельєр проти Франції» (Letellier v. France) від 26 червня 1991 року, серія А, № 207, п. 51).

Ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового вироку; це слід робити з урахуванням низки інших відповідних фактів, які можуть або підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування, а також міжнародні контакти (рішення у справі «W. проти Швейцарії» (W. v. Switzerland) від 26 січня 1993 року).

При вирішенні заявленого клопотання слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину за ч. 1 ст. 122 КК України, за який законом передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 3 років, раніше не судимий, має зареєстроване місце проживання, яке знаходиться у Івано-Франківській області, підозру обґрунтовано вагомими доказами, що дає достатні підстави вважати про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, також слідчий суддя враховує, що підозрюваний офіційно не працевлаштований, неодружений, будь-яких осіб на утримані не має, підозру визнає а також враховуючи вимоги ч. 2 ст. 183 КПК України, а саме те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити слідчому у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строком до 17.03.2022 року включно, та зобов`язавши його прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду.

Оскільки слідчим суддею відмовляється в задоволенні клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і застосовується інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, слідчий суддя самостійно визначає обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк до 17.03.2022 року також наступні обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і на в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Керуючись ст.ст. 131,132,176-178,179, 183,184,193-196 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Відділу поліції №1 ХРУП ГУНП в Херсонській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити без задоволення.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строком до 17.03.2022 р., та зобов`язавши його прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду.

Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк до 17.03.2022 р., також наступні обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і на в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Повідомити підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Строк дії даної ухвали до 17.03.2022 р. включно, по закінченню якого дана ухвала припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим, крім випадку його продовження у встановленому законом порядку.

Контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання покладається на слідчого.

Звільнити підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти в залі суду.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Херсонського апеляційного суду протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали.

Повний текст ухвали оголошений в приміщенні суду 24.01.2022 р. о 12 год. 20 хв.

Слідчий суддяОСОБА_1