Справа № 551/1218/21
ВИРОК
Іменем України

29 грудня 2021 року Шишацький районний суд Полтавської області в складі

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Шишаки Полтавської області матеріали кримінального провадження № 0000265 від 06 листопада 2021 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Близько 15-00 год. 06 листопада 2021 року ОСОБА_4 , разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_6 , яку він запевнив у законності своїх дій, на автомобілі ВАЗ-2104 зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 з приєднаним до нього причепом синього кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , які належать ОСОБА_6 , прибули до поля ДВЖ _020, що розташоване поблизу с. Жоржівка Шишацької ОТГ Миргородського району Полтавської області і обробляється Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «імені Довженка» та під`їхали до кагату з цукровим буряком, який там зберігався.

Діючи з прямим умислом на викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих спонукань, з метою наживи, таємно для інших осіб ОСОБА_4 наповнив чотири поліетиленові мішки та причіп цукровим буряком загальною вагою 660 кг, вартість якого становить 930,60 грн, але не зміг вивезти його з поля, не довівши свій протиправний намір до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як був виявлений працівниками охорони ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка» на місці вчинення кримінального правопорушення.

Своїми вищевказаними діями ОСОБА_4 вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) в зв`язку з чим вони кваліфіковані за ч.3 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України.

30 листопада 2021 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та представником потерпілого ОСОБА_5 укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України. Того ж дня у вказаному кримінальному провадженні затверджено обвинувальний акт.

Згідно даної угоди її сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.3 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України та виду і міри покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у вигляді 80 годин громадських робіт. Покладання на обвинуваченого додаткових обов`язків по відношенню до потерпілого умовами угоди не передбачено.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходив з наступного.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч. 1 ст. 185 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків.

Вірність кваліфікації дій обвинуваченого органам досудового розслідування та сторонами угоди сумніву не викликає.

Суд вважає, що істотні обставини, що мають значення для цього провадження, в тому числі обставина, що пом`якшує покарання (щире каяття) та характеризують особу обвинуваченого цілком враховані угодою про примирення і знайшли своє відображення в узгодженому покаранні, визначеному в межах санкції статті.

Судом встановлено, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь яких обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди відповідають вимогам ст. 471 КПК та не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства.

Суд переконався, що обвинувачений беззастережно визнає себе винним у вчиненому кримінальному правопорушенні та погоджується на призначення узгодженого покарання, розуміє суть цього покарання, яке не є для нього явно надмірним, цілком розуміє права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України.

Також судом встановлено, що обвинувачений та представник потерпілого розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_4 та представником потерпілого ОСОБА_5 з призначенням узгодженої сторонами виду та міри покарання.

Кримінальним правопорушенням майнової шкоду не завдано. Попереджено завдання майнової шкоди на суму 930,60 грн.

На підставі ст. 124 КПК України, суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого на користь держави 686,48 грн., що були витрачені на проведення судових експертиз.

Долю речових доказів слід вирішити керуючись приписами ст. 100 КПК, а саме: цукровий буряк повернути потерпілому, автомобіль з причепом повернути власнику, оскільки частиною 1 ст. 96-1 КК України не передбачено застосування спеціальної конфіскації у випадку вчинення кримінального проступку відповідальність за який визначена ч.1 ст. 185 КК України, крім того з матеріалів справи, зокрема пояснень обвинуваченого вбачається, що власник автомобіля та причепа ОСОБА_6 не знала, що вони використовуються в протиправних цілях.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 30 листопада 2021 року між представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 - визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене покарання у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 686 (шістсот вісімдесят шість) грн 48 коп. на відшкодування процесуальних витрат про залученню експерта у кримінальному провадженні.

Автомобіль «ВАЗ 2104» д.н.з. НОМЕР_1 зеленого кольору, причеп автомобільний д.н.з. НОМЕР_2 синього кольору, які передані на зберігання ОСОБА_6 вважати повернутими останній.

Цукровий буряк вагою 660 кг, який переданий на зберігання ТОВ «Агрофірма імені Довженка» - вважати повернутими даному товариству.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Шишацький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1