Справа №766/386/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2022 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

представника Державної установи

«Північна виправна колонія (№90)»: ОСОБА_4

засудженого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, проведеному в режимі відеоконференції з Державною установою «Північна виправна колонія (№90)», в залі суду м. Херсона подання начальника Державної установи «Північна виправна колонія (№90)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

в с т а н о в и в:

Начальник Державної установи «Північна виправна колонія (№90)» (далі - ПВК №90) звернувся до суду з поданням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відносно засудженого ОСОБА_5 , посилаючись на те, що ним відбуто 2/3 частини строку покарання, призначеного за вироком Високопільського районного суду Херсонської області від 26.07.2018 за ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 156, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України, зміненого ухвалою Херсонського апеляційного суду від 06.11.2018 у вигляді 6 років 6 місяців позбавлення волі.

Представник ПВК №90 в судовому засіданні подання підтримав, просив суд його задовольнити, зазначивши, що засуджений характеризується позитивно, протягом строку відбування покарання був працевлаштований, що дає можливість стверджувати про його виправлення. Засуджений ОСОБА_5 просив задовольнити подання,заперечивши свою причетність до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення подання, оскільки засуджений неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності. Хоча і був працевлаштованим, проте протягом нетривалого часу. Наведені факти не свідчать про наявність підстав вважати ОСОБА_5 таким, що довів своє виправлення.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши надані суду матеріали в обґрунтування заявленого подання, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом

З матеріалів подання вбачається, що ОСОБА_5 у ПВК №90 відбуває покарання за вироком Високопільського районного суду Херсонської області від 26.07.2018 за ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 156, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України, зміненого ухвалою Херсонського апеляційного суду від 06.11.2018 у вигляді 6 років 6 місяців позбавлення волі. Початок строку: 11.08.2017; кінець строку: 11.02.2024.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

ОСОБА_5 фактично відбув 2/3 частини строку покарання, що дає можливість розглянути питання про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання. У відповідності до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Тобто головною умовою для прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, про що говориться і в п. 2 Постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким».

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Відповідно до ст. 6 КВК України - виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

При вирішенні питання про можливість умовно-дострокового звільнення слід враховувати не тільки поведінку засудженого під час відбування покарання, а і сукупність даних, що характеризують його особу в цілому, а також характер та тяжкість злочинів, вчинених засудженим.

Так, відповідно до довідки про заохочення та стягнення на засудженого ОСОБА_5 , останній за період відбування покарання 8 разів заохочувався начальником установи, шляхом оголошення подяки, ЗРНС від 19.12.2019, похвальної грамоти, зокрема: за виконання покладених обов`язків, дотримання правил поведінки, трудового розпорядку та вимог безпеки праці. Мав три стягнення, які на день розгляду подання знято та погашено. Згідно довідки на засудженого ОСОБА_5 щодо нарахування заробітної плати останній з червня 2019 по грудень 2019, з вересня 2020 по грудень 2020, з липня 2021 по січень 2022 був офіційно працевлаштований, отримував заробітну плату. З характеристики на ОСОБА_5 вбачається, що він у ПВК №90 відбуває покарання з 30.11.2018. На заходи виховного впливу реагує належним чином. Приймає участь у програмі диференційно-виховного впливу «Фізкультура і спорт». Працевлаштований у господарчій обслузі установи підсобним робітником. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення - середній.

Відповідно до витягу з протоколу №53 від 23.12.2021 засідання комісії ПВК №90 прийнято позитивне рішення про направлення матеріалів до суду щодо застосування до засудженого ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, проте постановою засідання міської спостережної комісії від 28.12.2021 відмовлено у погодженні подання ПВК №90 щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 .

Не зважаючи на викладене та формальне існування достатніх підстав для звільнення засудженого ОСОБА_5 умовно-достроково, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання ПВК №90, оскільки останній за час відбування покарання, хоча і був працевлаштованим, проте не протягом всього часу відбування покарання, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, останні за часом кримінальні правопорушення вчинив під час іспитового строку, свою вину не визнав, що в першу чергу свідчить про відсутність факту виправлення та усвідомлення протиправності своїх дій. Відбуття ж певної частини покарання, наявність заохочень за дотримання засудженим правил поведінки, а також офіційне працевлаштування самі по собі не можуть бути визнані достатніми підставами для застосування заохочувальної норми, визначеної ст. 81 КК України. Дотримання правил поведінки, безпеки праці, недопущення порушення правил внутрішнього трудового розпорядку є обов`язком засудженого, мірою його необхідної поведінки, і ці обставини не доводять виправлення засудженого.

Крім того при вирішенні питання щодо можливості звільнення умовно-достроково, окрім викладених вище фактів на переконання суду необхідно враховувати і ту обставину, що ОСОБА_5 вчинив злочин проти статевої свободи малолітньої особи, маючи не погашені судимості за попередніми вироками, що як таке свідчить про підвищену суспільну небезпеку засудженого. Крім того характер вчиненого кримінального правопорушення, покарання за які протягом останнього часу, з огляду на факти значного суспільного резонансу, значно було посилено, а особи, які їх вчинили підлягають окремому контролю та обліку зі сторони держави, суд вважає за неможливе замінити ОСОБА_5 раніше призначене покарання на більш м`яке, а тому беззаперечних підстав, навіть за їх сукупності, для задоволення клопотання останнього судом не вбачається.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 371, 372, 376, 537, 539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні подання Державної установи «Північна виправна колонія (№90)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_5 - в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали, до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1