В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.02.2022 м.Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
з участю
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові обвинуальний акт щодо вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Льова, громадянки України, українки, незаміжньої, з середньою освітою, яка має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованої та проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимої, востаннє вироком Залізничного районного суду м.Львова від 06.02.20019 за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки,-
в с т а н о в и в :

26.12.2019 приблизно о 16:45 год., ОСОБА_4 , перебуваючи у магазині одягу «Комісійний» ФОП ОСОБА_6 , що знаходиться на АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, таємно, шляхом вільного доступу, діючи повторно, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер вчинюваних нею дій, передбачаючи шкідливі наслідки і бажаючи настання таких наслідків, викрала зі стеллажу магазину куртку чорного кольору, яка належить ФОП ОСОБА_6 вартістю 2000 грн., після чого ОСОБА_4 розпорядилася викраденим майном на власний розсуд, чим завдала потерпілому матеріальної шкоди на вищевказану суму.
Крім цього, 14 листопада 2021 року приблизно о 01 год. 50 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні магазину «Алкоголь і Тютюн», що знаходиться по АДРЕСА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом вільного доступу, повторно, із прилавку магазину таємно викрала мобільний телефон марки "Xiaomi Redmi Note 9 Pro", IMEI № НОМЕР_1 , IMEI 2 № НОМЕР_2 , вартістю 5832,50 грн., в силіконовому чихлі вартістю 207,50 грн., чим спричинила ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 6040 грн.
ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчиненних кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України визнала повністю. Пояснила, що дійсно 26.12.2019 приблизно о 16:45 год., перебуваючи у магазині одягу «Комісійний», що за адресою вул.Театральній, 23 у м.Львові викрала зі стеллажу магазину куртку чорного кольору, після чого розпорядилася викраденим майном на власний розсуд. Також, 14 листопада 2021 року приблизно о 01 год. 50 хв. перебуваючи у приміщенні магазину «Алкоголь і Тютюн», що знаходиться по вул. Дорошенка, 11 у м. Львові викрала мобільний телефон марки "Xiaomi Redmi Note 9 Pro", в силіконовому чихлі.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився. Належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.
Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася. Належним чином була повідомлена про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. До суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України інші докази кримінального провадження судом не досліджувались. Суд визнав недоцільним дослідження інших доказів, оскільки обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні не оспорювала факту вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України при вищезазначених обставинах.
Учасники судового провадження проти цього не заперечували. Фактичні обставини справи є доведеними, суд вважає їх доведеними та визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин, які ніким не оспорюються. До таких фактичних обставин відносяться дата, час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення, винуватість, мотиви, а також інші обставини провадження, які визнані учасниками судового провадження та ними не оспорюються. Судом з`ясовано, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Вирішуючи питання щодо кваліфікації дій обвинуваченого, суд вважає, що органами досудового розслідування правильно кваліфіковані її дії, оскільки вона таємно викрала чуже майно (крадіжку), повторно, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченій суд виходить із загальних принципів призначення покарання, що передбачені ст.65 КК України. Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, наявність пом`якшуючих покарання обставин.
Суд враховує, що скоєні обвинуваченою кримінальні правопорушення є нетяжкими злочинами.
ОСОБА_4 раніше неодноразово судима. На обліку в лікарів нарколога та психолога не перебуває.
Пом`якшуючими покарання обставинами є щире каяття та утримання двох неповнолітніх дітей.
Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.
Суд вважає, що для виправлення обвинуваченого і для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень у майбутньому, буде справедливим та достатнім обрати їй покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.185 КК України.
ОСОБА_4 була раніше засуджена вироком Залізничного районного суду м.Львова від 06.02.2019 року за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді трьох років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнена від призначеного їй покарання з іспитовим строком на 3 роки. Тобто, обвинувачена ОСОБА_4 кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.185 КК України, вчинила в період іспитового строку, тобто до відбуття покарання за вироком Залізничного районного суду м.Львова від 06.02.2019 р.
Відтак, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_4 остаточне покарання відповідно до ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного даним вироком, невідбутої частини покарання за вироком Залізничного районного суду м. Львова від 06.02.2019 р.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.
Зважаючи на ці вимоги закону суд приходить до висновку про необхідність зарахувати обвинуваченій ОСОБА_4 у строк покарання строк попереднього ув`язнення, починаючи з 27.09.2020 року по 02.10.2020, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
В ході судового розслідування обвинуваченій ОСОБА_4 суддею 28.09.2020 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено розмір застави 20270 грн., 02.10.2020 року ОСОБА_4 звільнено у зв`язку із внесенням застави.
Тому, згідно з ч.4 ст.202 КПК України ОСОБА_4 вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Відповідно до ч. 8 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Зважаючи на те, що обвинувачена ОСОБА_4 у ході розгляду вказаного кримінального провадження неодноразово без поважних причин ухилялася від явки до суду, у зв`язку із чим її було оголошено в розшук, тобто, таким чином, не виконувала обов`язки покладені на неї ухвалою судді про обрання запобіжного заходу, суд приходить до висновку, що кошти, в розмірі 20270,00 грн. внесені у якості застави за обвинувачену ОСОБА_4 підлягають зверненню в дохід держави.
З огляду на наведене, запобіжний захід у вигляді застави відносно ОСОБА_4 слід залишити без змін до вступу вироку в законну силу, а після вступу вироку в законну силу, заставу звернути в дохід держави.
Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку, передбаченому положеннями ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368- 371, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_4 винною у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді двох років позбавлення волі.
Призначити ОСОБА_4 остаточне покарання відповідно до ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного даним вироком, невідбутої частини покарання за вироком Залізничного районного суду м. Львова від 06.02.2019 р., у виді трьох років та одного місяця позбавлення волі.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати обвинуваченій ОСОБА_4 у строк покарання строк попереднього ув`язнення, починаючи з 27.09.2020 року по 02.10.2020 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 07 грудня 2021 року.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді застави відносно ОСОБА_4 залишити без змін.
Після вступу вироку в законну силу, заставу визначену ухвалою судді Галицького районного суду м.Львова від 28.09.2020 у розмірі 20270 грн. 00 коп., внесену за обвинувачену ОСОБА_4 - заставодавцем ОСОБА_8 на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Львівській області, - звернути в дохід держави та зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України.
Речові докази:
- цифровий носій CD-R з надписом «Kaktuz» «52х», «700 мв», «80 min», в якому знаходяться 3 відеозаписи, який знаходиться в матеріалах справи - залишити в матеріалах кримінального провадження;
- DVD-R диск із записами камер відеоспостереження з магазину «Алкоголь і тютюн» за фактом вчинення крадіжки 14.11.2021 року, який знаходиться в матеріалах справи - залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1