Справа № 466/5041/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/912/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 10 серпня 2021 року, якою відмовлено у клопотанні останнього про зарахування строку попереднього ув`язнення,

за участі прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а :

вищевказаною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення, відповідно до ст. 72 КК України.

Не погоджуючись з ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 10 серпня 2021 року, засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, відповідно до якої просить оскаржувану ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким застосувати щодо нього ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день позбавлення волі за два дні, а саме: з 30 вересня 2017 року по 4 квітня 2019 року, а також з 5 місяця 2019 року по 8 лютого 2020 року включно.

Подану апеляційну скаргу мотивує тим, що термін попереднього ув`язнення з 30 вересня 2017 року до 4 квітня 2019 року слід перерахувати йому відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, у зв`язку з тим, що 4 квітня 2019 року вирок набрав законної сили. У травні 2019 року він був етапований до місця позбавлення волі, а саме: ЛВК №30 та перебував під слідством до 8 лютого 2020 року, беручи участь у розгляді справи у режимі відеоконференції.

Заслухавши пояснення засудженого на підтримання доводів апеляційної скарги, виступ прокурора на заперечення доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 404 КПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

24 грудня 2015 року набрала чинності нова редакція ч. 5 ст. 72 КК України, викладена у Законі України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року за №842-УІІІ.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції від 26 листопада 2015 року зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Переглядаючи оскаржувану ухвалу в межах апеляційної скарги засудженого, колегія суддів виходить з того, що ОСОБА_6 в межах кримінального провадження №0002647 засуджений вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 жовтня 2018 року за ч. 2 ст. 186 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки два місяці. Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_6 визначено рахувати з дня його затримання 30 вересня 2017 року.

Крім того, вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 6 жовтня 2020 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, і призначено йому покарання у виді семи років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначено ОСОБА_6 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом частково складання покарань за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 жовтня 2018 року до призначеного покарання за цим вироком, та остаточно призначено йому покарання у вигляді семи років і одного місяця позбавлення волі з конфіскацією майна. Зараховано ОСОБА_6 в строк покарання тримання під вартою на досудовому розслідуванні та судовому розгляді, згідно з ч. 5 ст. 72 КК України, а саме: з 1 січня 2017 року по 10 серпня 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дві позбавлення волі та з 30 вересня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. У строк відбування покарання засудженому зараховано покарання, відбуте частково за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 вересня 2018 року.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 29 серпня 2018 року у справі №663/537/17 надала правовий висновок про те, що положення ч. 5 ст. 72 КК України щодо правил зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі чи інших видів покарань, передбачених у ч. 1 ст. 72 КК України, визначають «інші кримінально-правові наслідки діяння» у розумінні ч. 2 ст. 4 КК України.
Якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (пряма дія Закону № 838-VIII).
Якщо особа вчинила злочин в період до 23 грудня 2015 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (зворотна дія Закону № 838-VIII як такого, який «іншим чином поліпшує становище особи» у розумінні ч. 1 ст. 5 КК України).

Таким чином, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.
Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.
Якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII).
Тобто при обчисленні засудженому строку попереднього ув`язнення необхідно враховувати час вчинення ним кримінального правопорушення.

Як слідує з вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 жовтня 2018 року, ОСОБА_6 вчинив злочин 30 вересня 2017 року. В той самий день до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за №0002647 та ОСОБА_6 був затриманий і взятий під варту. Вказаний вирок суду був залишений без змін ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 4 квітня 2019 року.

Крім того, ОСОБА_6 вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 6 жовтня 2020 року був визнаний винним у вчиненні 19 жовтня 2016 року злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, у межах кримінального провадження № 0003672.

Як встановлено колегією суддів, ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Львівської області від 3 січня 2017 року у межах кримінального провадження №0003672відносно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк тримання під вартою вирішено рахувати з моменту затримання, тобто з 22-ої години 55 хвилин 1 січня 2017 року. В подальшому строк дії даного запобіжного заходу було неодноразово продовжено.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 серпня 2017 року в підготовчому судовому засіданні у межах кримінального провадження № 0003672 змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , на більш м`який запобіжний захід - домашній арешт та негайно звільнено обвинуваченого з-під варти в залі суду.

Таким чином, ОСОБА_6 , після зміни йому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт у межах кримінального провадження №0003672, вчинив новий злочин 30 вересня 2017 року та був взятий під варту у межах кримінального провадження №0002647, тобто у момент, коли під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягала ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону №2046-VIII), а саме: «Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті».
Крім того, ухвалою Львівського апеляційного суду від 23 квітня 2021 року задоволено апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 та скасовано ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 4 лютого 2021 року; задоволено клопотання ОСОБА_6 від 28 грудня 2020 року про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання. Зараховано ОСОБА_6 у строк покарання строк покарання строк попереднього ув`язнення, а саме: перебування його в установі попереднього ув`язнення, а саме: перебування його в установі попереднього ув`язнення для участі у судовому розгляді кримінального провадження з 8 лютого 2020 року по 8 листопада 2020 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Отже, вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 6 жовтня 2020 року та ухвалою Львівського апеляційного суду від 23 квітня 2021 року зараховано ОСОБА_6 весь строк попереднього ув`язнення, в тому числі й з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про безпідставність апеляційних доводів засудженого щодо необхідності скасування оскаржуваної ухвали та зарахування йому відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII) строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання у кримінальному провадженні №0002647, оскільки відсутні правові та фактичні підстави для задоволення апеляційної скарги засудженого, виходячи зі змісту доводів, зазначених у ній.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 10 серпня 2021 року - залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4