УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2021 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором, про арешт майна у кримінальному провадженні №0000257,

встановив:

29.10.2021 року слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду з клопотанням, погодженим з прокурором відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на квартиру АДРЕСА_1 з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання шляхом тимчасового позбавлення ОСОБА_5 можливості відчужувати, розпоряджатися та використовувати вказане майно.

Слідчий в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі. Також просив розглядати клопотання без участі власника майна.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

З урахуванням наведеного, оскільки клопотання подане з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, для запобігання спробам відчуження указаного майна або вжиття підозрюваним інших заходів, які зашкодять досудовому розслідуванню кримінального провадження, слідчий суддя вважає можливим проводити розгляд клопотання без повідомлення власника майна.

Дослідивши наявні матеріали, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Слідчим відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000257 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, відомості у якому внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.06.2021 року.

27.10.2020 року ОСОБА_5 письмово повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме про те, що « ОСОБА_5 є головою медико-соціальної експертної комісії у місті Хмельницькому, тобто є службовою особою, яка здійснює організаційно-розпорядчі та адміністративно - господарські функції та здійснює свої повноваження на постійній основі.

ОСОБА_5 перебуваючи на посаді голови медико-соціальної експертної комісії у місті Хмельницькому, будучи службовою особою, здійснюючи функції представника влади, в силу службового становища зобов`язаний, професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати права і свободи людини.

22.06.2021 ОСОБА_5 діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого незаконного збагачення, всупереч інтересам служби, під час виконання своїх службових обов`язків, за попередньою змовою з ОСОБА_6 , який виступив пособником (посередником) вчинення злочину, вирішили висунути незаконну вимогу ОСОБА_7 у передачі їм неправомірної вимоги задля позитивного вирішення питання про встановлення останній ІІ групи інвалідності.

З метою реалізації свого злочинного наміру, 22.06.2021 року, ОСОБА_6 , близько 09:30 год. зустрівся з ОСОБА_7 та висунув останній вимогу у передачі йому та ОСОБА_5 неправомірної вигоди в розмірі 1000 доларів США за позитивне вирішення питання про встановлення їй ІІ групи інвалідності, також повідомивши при цьому, що у разі ненадання їм вказаної неправомірної вигоди, групу інвалідності останній не буде встановлено.

Усвідомлюючи, що у разі не надання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 неправомірної вигоди, ОСОБА_7 не зможе отримати відповідної групи інвалідності, остання вимушено погодилася на їх протиправні вимоги. Після цього, ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_8 про те, які документи останній необхідно буде підготувати та очікувати від нього повідомлення про дату та час передачі неправомірної вигоди.

Надалі, з метою доведення свого злочинного наміру до кінця, спрямованого на незаконне отримання неправомірної вигоди для себе, за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_6 про необхідність зустрічі з ОСОБА_7 для отримання від останньої неправомірної вигоди.

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_6 , 12.10.2021, в телефонній розмові з ОСОБА_7 , повідомив останній що документи по встановленню їй ІІ групи інвалідності терміном на 2 роки готові, та наголосив про необхідність передачі за це неправомірної вигоди в розмірі 1100 доларів США йому та ОСОБА_5 , на що остання вимушено погодилася та домовилися про подальшу зустріч для передачі неправомірної вигоди.

25.10.2021, ОСОБА_6 , в телефонній розмові з ОСОБА_7 , повідомив останній про необхідність зустрічі 26.10.2021 о 09:00 год., для передачі йому та ОСОБА_9 обумовленої раніше суми неправомірної вигоди, на що остання погодилася.

26.10.2021, близько 09.55 год. на території Хмельницької обласної лікарні, що по вул. Пілотській, 1 в м. Хмельницькому, біля адміністративної будівлі поліклініки ОСОБА_6 одержав від громадянки ОСОБА_7 обумовлену попередньо суму неправомірної вигоди у розмірі 1100 доларів США за позитивне прийняття рішення щодо встановлення ОСОБА_7 ІІ групи інвалідності. Після цього, ОСОБА_6 зайшов в кабінет № 4 поліклініки Хмельницької обласної лікарні до ОСОБА_5 , де передав останньому частину неправомірної вигоди, отриманої від ОСОБА_7 в сумі 700 доларів США.».

Санкція ч.3 ст.368 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Відповідно до положень п. 3 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Положеннями ч. 5 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, враховує правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 262983371 від 24.06.2021 кв. АДРЕСА_1 належать на праві власності ОСОБА_5 .

Оскільки санкція ч. 3 ст. 368 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна, тому з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, клопотання слідчого про арешт майна підлягає задоволенню.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню.

А тому клопотання слідчого є обґрунтованим.

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

З урахуванням ч. 4 ст. 173 КПК України, відповідно до якої у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна, враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку накласти арешт з тимчасовим позбавленням права на відчуження та розпорядження на квартиру АДРЕСА_1 , проте із залишенням правомочності користування означеним житлом.

Такий захід забезпечення кримінального провадження не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Менш обтяжливий спосіб арешту майна, на думку слідчого судді, призведе до неможливості його збереження та може призвести до перетворення, передачі, відчуження або до настання інших наслідків, які можуть перешкодити повному, швидкому та неупередженому розслідуванню.

Керуючись ст.ст.170-173 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 задовольнити частково.

Накласти арешт з тимчасовим позбавленням права на відчуження та розпорядження на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_5 з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

В задоволенні решти клопотання, відмовити.

Виконання ухвали доручити слідчому відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 .

Ухвала про арешт виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення; якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя Хмельницького

міськрайонного суду ОСОБА_1