Справа № 185/243/22
Провадження № 1-кс/185/175/22
У Х В А Л А
29 січня 2022 року м. Павлоград

Слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , у присутності підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Павлоградського районного ВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Павлоград Дніпропетровської області, освіта повна середня, не працюючого, інваліда 3 групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , маючого судимість,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

29 січня 2022 року до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області звернувся слідчий СВ Павлоградського районного ВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенант поліції ОСОБА_4 з клопотанням, погодженим з прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.10.2021 року за № 0000868, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 без визначення застави.

Відповідно до зазначеного клопотання, у провадженні СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження, де слідством встановлено, що за умовами попередньої змови, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та місті придбали із невстановленого досудовим розслідуванням джерела психотропну речовину, обіг якої обмежений - метамфетамін, який у подальшому за допомогою власного транспорту перевезли та почали розфасовувати, та відповідно до умовленої домовленості, незаконно зберігали та збували спільно придбану психотропну речовину жителям міста Павлограда Дніпропетровської області.
Так, слідством встановлено, що 03.12.2021, у невстановлений досудовим слідством час, маючи умисел на незаконний повторний збут психотропних засобів ОСОБА_5 , зберігаючи при собі психотропну речовину, обіг якої обмежений - метамфетамін, незаконно перевіз у автомобілі марки ВАЗ 21120, д.н.з. НОМЕР_1 , на АДРЕСА_2 .

В подальшому, 03.12.2021 о 15:32 год. ОСОБА_5 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, з ОСОБА_7 , знаходячись за адресою: м. Павлоград, вул. Заводська, 27, продовжуючи свою злочину діяльність, спрямовану на незаконний збут психотропної речовини, обіг якої обмежений - метамфетамін, переслідуючи єдиний злочинний умисел, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , незаконно збув ОСОБА_8 за 500,00 грн. один пакет з полімерного матеріалу з «фіксатором», який містить в середині кристалічну речовину, масою 0,0950 г, яка містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежений - метамфетамін, який в подальшому був виданий ОСОБА_8 співробітникам Павлоградської окружної прокуратури для документування факту збуту ОСОБА_5 та ОСОБА_7 психотропної забороненої в обігу речовини.
Таким чином, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_7 , діючи умисно, переслідуючи єдиний злочинний умисел, незаконно придбали, зберігали, перевозили з метою збуту та збули вищевказану кількість психотропної речовини, обіг якої обмежений - метамфетамін, ОСОБА_8 за 500,00 грн.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, за умовами попередньої змови, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та місті, придбали із невстановленого досудовим розслідуванням джерела психотропну речовину, обіг якої обмежений - метамфетамін, який у подальшому, за допомогою власного транспорту, перевезли та почали розфасовувати та, відповідно до умовленої домовленості, незаконно зберігали та збували спільно придбану психотропну речовину жителям міста Павлограда Дніпропетровській області.
03.12.2021 у невстановлений досудовим слідством місті та час, маючи умисел на незаконний збут психотропних речовин, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , діючи повторно, спільно, за попередньою змовою, зберігаючи при собі психотропну речовину, обіг якої обмежений - метамфетамін, незаконно перевезли у автомобілі марки ВАЗ «21120», д.н.з. НОМЕР_1 , на вул. Заводську, 27 у м. Павлограді Дніпропетровської області, заборонену психотропну речовину.

У подальшому, 03.12.2021 о 15:32 год. ОСОБА_7 , згідно умов попередньої домовленості із ОСОБА_5 , спрямованої на незаконний збут психотропної речовини, обіг якої обмежений - метамфетамін, переслідуючи єдиний злочинний умисел,знаходячись разом з ОСОБА_5 у автомобілі марки ВАЗ «21120», д.н.з. НОМЕР_1 , за адресою: м. Павлоград, вул. Заводська, біля буд № 27, незаконно збули за 500,00 грн. громадянину ОСОБА_9 один пакет з полімерного матеріалу з «фіксатором», який містить у середині кристалічну речовину, масою 0,0670 г, яка містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежений - метамфетамін.
Таким чином, ОСОБА_5 , діючи умисно, за попередньої змовою з ОСОБА_7 , переслідуючи єдиний злочинний умисел, незаконно придбали, зберігали, перевозили з метою збуту та збули вищевказану кількість психотропної речовини, обіг якої обмежений - метамфетамін.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, за умовами попередньої змови, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та місті, придбали із невстановленого досудовим розслідуванням джерела психотропну речовину, обіг якої обмежений - метамфетамін, який в подальшому, за допомогою власного транспорту перевезли та почали розфасовувати та відповідно до умовленої домовленості, незаконно зберігали для подальшого збуту жителям міста Павлограда Дніпропетровській області.
У невстановлений досудовим слідством місті та час, маючи умисел на незаконний збут психотропних речовин, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , зберігаючи при собі психотропну речовину, обіг якої обмежений - метамфетамін, незаконно перевезли у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб до квартири АДРЕСА_3 психотропну речовину, обіг якої обмежений - метамфетамін у кількості 17 пакетів, серед яких 1 пакет із речовиною рослинного походження зеленого кольору в подрібненому стані, та 16 пакетів із кристалічною речовиною.
У подальшому, 27.01.2022 на підставі ухвали слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.01.2022 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_4 , розфасовані заборонені в обігу речовини у кількості 17 пакетів, які зазначені вище, були вилучені у присутності ОСОБА_5 та ОСОБА_7 до Павлоградського РВП ГУНП України в Дніпропетровській області.

Таким чином, під час проведення обшуку були вилучені розфасовані заборонені в обігу речовини, які були підготовлені для подальшого збуту ОСОБА_5 та ОСОБА_7

ОСОБА_5 , діючи умисно, спільно з ОСОБА_7 , переслідуючи єдиний злочинний умисел, незаконно, повторно, придбали, зберігали, перевозили з метою подальшого збуту психотропну та наркотичну речовину, обіг якої обмежений, жителям міста Павлограда Дніпропетровської області.
Умисні дії ОСОБА_5 , які виразилися у незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту та збуті психотропної та наркотичної речовини, вчинені повторно, за попередньою змовою групою осіб, кваліфікуються за ч. 2 ст. 307 КК України.

27.01.2022 було затримано, в порядку ст. 208 КПК України, ОСОБА_5 .

28.01.2022 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених за ч.2 ст. 307 КК України.

Підозра ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

-матеріалами зібраного доручення в порядку ст.ст. 36, 41 КПК України;

-протоколами допитів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .

Окрім того, в межах кримінального провадження було проведено придбання у ОСОБА_5 та ОСОБА_7 заборонених наркотичних та психотропних речовин.

Відповідно до висновку експертизи від 06.01.2022 №КСЕ-19/108-21/14446 надана на дослідження порошкоподібна речовина білого кольору є метамфітамін, маса якого складає 0,0950 г.

Відповідно до висновку експертизи від 22.12.2021 №КСЕ-19/108-21/14453 надана на дослідження порошкоподібна речовина білого кольору є метамфітамін, маса якого складає 0,0670 г.

27.01.2022 під час проведення обшуку у квартирі за місцем мешкання ОСОБА_5 та ОСОБА_7 адресою: АДРЕСА_4 , були виявлені та вилучені розфасовані заборонені в обігу речовини у кількості 17 пакетів, які зазначені вище, були вилучені у присутності ОСОБА_7 та ОСОБА_5 до Павлоградського РВП ГУНП України в Дніпропетровській області, та в подальшому один з об`єктів, а саме подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору, яку було вилучено, за вищевказаною адресою було направлено на судову експертизу наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів, та згідно висновку експерту, який надійшов 28.01.2022 року, об`єкт, який був наданий на дослідження є канабісом масою 9,082 г, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 7,854 г.

Отже, враховуючи вищевикладене, зібрані під час досудового розслідування докази в сукупності підтверджують існування обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_5 в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, що в свою чергу відповідно до положень ч.2 ст.177 КПК України є підставою для застосування запобіжного заходу.

Враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, вказана обставина дає підстави вважати, що, перебуваючи під загрозою кримінальної відповідальності та розуміючи реальність та невідворотність її настання, підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового слідства та суду. Крім того, враховуючи той факт, що ОСОБА_5 не має постійного місця роботи та офіційно не працевлаштований, не одружений, утриманців не має, тому вказана обставина дає підстави вважати, що останній може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Окрім того, слідством встановлено, що у відношенні ОСОБА_5 на розгляді у Павлоградському міськрайонному суді Дніпропетровської області перебуває обвинувальний акт по кримінальному провадженню за № 10000263 від 01.09.2020 за ч. 2 ст. 307 КК України, де він є обвинувачений, запобіжний захід обрано у виглядів застави.

Оцінюючі в сукупності всі зібрані обставини при кримінальному провадженні та наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України: серед яких - переховуватися від органів досудового розслідування; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, наявні підстави щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання обов`язків підозрюваного та не забезпечить запобігання вищезазначених ризиків
У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання та просили застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. У разі визначення розміру застави при постановленні ухвали, просили визначити заставу у розмірі 800 000,00 грн.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник - адвокат ОСОБА_6 заперечували проти застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили суд застосувати до ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, зазначивши, що слідчим та прокурором не доведено ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Вивчивши клопотання слідчого та матеріали додані до клопотання, з`ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання слідчого, зокрема, міркування прокурора та слідчого щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, підозрюваного, захисника, щодо можливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, передбаченого ст. 176 КПК України, проаналізувавши та зіставивши результаті розгляду клопотання слідчого між собою, та в сукупності з наданим до клопотання обґрунтуванням приходжу до наступного висновку.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, у провадженні Павлоградського районного ВП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.10.2021 року за № 0000868 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 307 КК України.

27 січня 2022 року о 09-59 год. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

28.01.2022 року ОСОБА_5 було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Так, згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, інших учасників цього ж кримінального провадження;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Окрім того, статтею 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

При цьому враховується, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30 серпня 1998 року у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

У справі «Смірнови проти Росії» (п. 59) ЄСПЛ зазначив, що в досудовому звільненні особі може бути відмовлено через доведеність таких основних підстав, як: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. у справі «Штеґмюллер проти Австрії»); ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесу здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ від 27 червня 1968 р. у справі «Вемгофф проти Німеччини»); вчинення ним подальших правопорушень (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. «Мацнеттер проти Австрії») або спричинення ним порушень громадського порядку (рішення ЄСПЛ від 26 червня 1991 р. у справі «Летельєр проти Франції»).

ЄСПЛ визнав допустимими підставами для взяття й тримання особи під вартою наявність із боку підозрюваного таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину. Проте й у цих випадках ЄСПЛ наголошує на тому, що наявність відповідних ризиків, які слугують підставою тримання підозрюваного під вартою, повинна бути доведена в кожному конкретному випадку.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, враховуючи його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше судимий, вчинив тяжкий злочин, схильний до злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, інвалід 3 групи, не має постійного місця роботи, постійного джерела доходу, що в свою чергу свідчить про нестійкість соціальних зв`язків, перебуваючи на свободі, ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, тому слідчий суддя дійшов до висновку про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , оскільки інший, менш суворий запобіжний захід, не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти наявним ризикам у кримінальному провадженні.

Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах : щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
При розгляді питання щодо визначення розміру застави у цьому судовому провадженні, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчий суддя застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.
Позиція Європейського суду стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та призначення її розміру, цілковито прослідковується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28 вересня 2010 року. У цій справі, Суд, посилаючись на пункт 3 статті 5 Конвенції, підтвердив, що внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи, а також те, що уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більше того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.
З урахуванням фактичних обставин вчинення дій, згідно підозри, які інкримінуються підозрюваному ОСОБА_5 , а саме того, що він підозрюється у злочинах, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, що відноситься до категорії злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, слідчий суддя вважає, що у цьому судовому провадженні є наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства, зокрема здоров`я населення, який до ст. 3 Конституції України є найвищою соціальною цінністю в Україні.
Крім того, високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлений тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а і для суспільства в цілому, оскільки злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, це злочини, що посягають на здоров`я населення у зв`язку з поширення наркоманії та зростанням злочинності, пов`язаної з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, який негативно впливає на життя, здоров`я та благополуччя людей.
Як встановлено наданими суду матеріалами, під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000263 від 01 вересня 2020 року за ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду міста Полтави від 23 грудня 2020 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з альтернативою у вигляді застави у розмірі 500 000,00 грн. Ухвалами слідчого судді від 17 лютого 2021 року та від 18 березня 2021 року строк тримання ОСОБА_5 під вартою було продовжено, відповідно, до 21 березня 2021 року та до 17 травня 2021 року. У зв`язку із внесенням застави у розмірі 500 000,00 грн. ОСОБА_5 був звільнений з-під варти, та на даний час він перебуває під заставою з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України. Вказане кримінальне провадження перебуває на розгляді у Павлоградському міськрайонному суді Дніпропетровської області на теперішній час.
Однак, ОСОБА_5 знову повторно вчинив тяжкий злочин в сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів у даному кримінальному провадженні, що свідчить, на думку слідчого судді, і про високу ймовірність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним збутом психотропних речовин.
За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку про необхідність визначення застави у більшому розмірі, ніж передбачено п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 744 300,00 грн., оскільки вважає такий розмір застави пропорційним щодо конкретної особи, враховуючи відомості, які містяться в матеріалах клопотання, та обставин кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, а також достатнім для забезпечення виконання ОСОБА_5 , як підозрюваним, покладених на нього обов`язків, таким, що забезпечить виконання завдань кримінального провадження.
Між тим, ОСОБА_5 та його захисником не надано будь-яких доказів на підтвердження матеріального та фінансового стану підозрюваного.
Отже, підстав вважати вказаний розмір застави завідомо непомірним для підозрюваного, слідчий суддя не вбачає, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втратити заставу, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_5 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, вважаю за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього такі обов`язки:

- прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває ОСОБА_5 , відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 186, 187, 193-194, 196, 197, 202, 205, 309, 372,395 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ Павлоградського районного ВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, обчислюючи строк тримання під вартою з 09 години 59 хвилин 27 січня 2022 року.

Строк дії ухвали - до 09 години 59 хвилин 27 березня 2022 року.

Розмір застави визначити у межах 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 744 300 (сімсот сорок чотири тисячі триста) грн. 00 коп., у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самою підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі внесення застави, обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1