ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 495/9682/21

Номер провадження 1-кп/495/18/2022

23 лютого 2022 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальне провадження внесеного в ЄРДР № 0000288 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тальне, Черкаської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, -

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_4

потерпіла ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення при наступних обставинах:

Так, 14 липня 2021 року о 13 годині 00 хвилин, обвинувачений ОСОБА_3 перебуваючи на пляжі біля бази відпочинку «Пансіонат Затока» в смт. Затока міста Білгород-Дністровський, Одеської області, пильнуючи за відпочиваючими, дочекавшись поки жіноча сумка залишилася без нагляду.

Далі, обвинувачений ОСОБА_3 з корисливою метою та прямим умислом, направленим на відкрите викрадення чужого майна, здійснив відкрите викрадення майна, що належить потерпілій ОСОБА_5 , а саме: мобільного телефону марки «ХІАОМІ Redmi» модель «Note 9 4/128», ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , зеленого кольору вартістю 3586,75 грн., чохол-накладка для телефону вартістю 38,33 грн., навушників чорного кольору, грошові кошти у сумі 200 гривен, системи нагрівання тютюну «IQOS 2.0» вартістю 415,67 загалом спричинивши потерпілій матеріальний збиток на суму 4240 гривен 75 копійок.

Після цього потерпіла ОСОБА_6 почала переслідування обвинуваченого ОСОБА_3 , який після вчинення відносно неї протиправних дій, кинувся тікати в напрямку бази відпочинку, тим самим розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_3 винним себе визнав у повному обсязі.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам вимоги ч.3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_5 відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники кримінального провадження погодилися з тим, щоб судовий розгляд обмежився допитом обвинуваченого, потерпілої, дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляються права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що дійсно 14 липня 2021 року перебував на пляжі біля бази відпочинку «Пансіонат Затока», де він побачив потерпілу, та вирішив викрасти у неї сумку. Він простежив за потерпілою на пляжі, та коли остання відволіклась, викрав її сумку та втік з пляжу. Він чув, що потерпіла кричала, щоб він зупинився, але він все одно втік, та потім забрав з сумки гроші та телефон. Сумку він потів викинув. Пояснив, що частково відшкодував потерпілій заподіяну шкоду.У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати, запевнив, що більше не буде вчиняти кримінальне правопорушення.

Потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що 14 липня 2021 року вона відпочивала на пляжі біля бази відпочинку «Пансіонат Затока». Вона помітила, що обвинувачений слідкує за нею, та те, що він декілька змінював своє розташування на пляжі. Далі вона відволіклася, а через деякий час побачила, що обвинувачений схопив її сумку та почав тікати. Вона побігла за ним та кричала, щоб той зупинився, однак він втік. Далі вона викликала поліцію по даному факту.Не погодилась із запропонованою прокурором мірою покарання у вигляді громадських робіт та просила призначити обвинуваченому покарання з іспитовим строком.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його за ч.1 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття та сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Оскільки в судовому засіданні було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_3 кримінального обвинувачення, суд вважає необхідним призначити йому покарання.

Відповідно до приписів ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку та характер вчиненого ним кримінального правопорушення, посередню характеристику за місцем мешкання, його вік, стан здоров`я те, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, його каяття в скоєному.

Враховуючи, те, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше не притягався до кримінальної відповідальності, його відношення до скоєного, а саме те, що він щиро розкаявся та сприяв розкриттю злочину, добровільно частково відшкодував потерпілій заподіяну шкоду, те, що він має постійне місце проживання, а також враховуючи думку потерпілої, яка просила призначити обвинуваченому покарання с іспитовим строком, суд вважає можливим призначити покарання обвинуваченому у вигляді громадських робіт.

Суд приходить до переконання, що саме таке покарання для обвинуваченого ОСОБА_3 відповідає вимогам справедливості при застосуванні покарання і відображує співмірність злочину та кари і тільки таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Речові докази: мобільний телефон марки «ХІАОМІ Redmi» модель «Note 9 4/128», ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , зеленого кольору, переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_5 залишити їй.

Речові докази: чохол-накладка для телефону вартістю 38,33 грн., навушників чорного кольору, грошові кошти у сумі 200 гривен, системи нагрівання тютюну «IQOS 2.0», які зберігаються у спеціальному приміщенні Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеській області повернути потерпілій ОСОБА_5 .

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на корить держави витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 1716,20 грн.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов по кримінальному провадженню заявлений не був.

Керуючись ст. ст. 349, 369, 371, 373, 374, 376, 392- 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.1 КК України, на підставі санкції вказаної статті призначити йому покарання у виді 150 годин громадських робіт.

Речові докази: мобільний телефон марки «ХІАОМІ Redmi» модель «Note 9 4/128», ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , зеленого кольору, переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_5 залишити їй.

Речові докази: чохол-накладка для телефону, навушників чорного кольору, грошові кошти у сумі 200 гривен, системи нагрівання тютюну «IQOS 2.0», які зберігаються у спеціальному приміщенні Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеській області повернути потерпілій ОСОБА_5 .

Стягнути с засудженого ОСОБА_3 на корить держави витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 1716,20 грн.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов по кримінальному провадженню заявлений не був.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно видати засудженому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1