н/п 1-кс/953/7231/21
"07" вересня 2021 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
потерпілого - ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
В судове засідання ОСОБА_3 з`явився, свої вимоги підтримав та надав слідчому судді пояснення аналогічні тим, що викладені у його клопотанні.
Прокурор Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надав слідчому судді заяву про розгляд клопотання ОСОБА_3 у його відсутності, проти його задоволення заперечував.
Слідчий суддя, вислухавши пояснення потерпілого ОСОБА_3 , дослідивши надані докази, приходить до наступного.
Частиною 1 статті 114 КПК України передбачено, що для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження.
Відповідно до ч.6 ст. 28 КПК України підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 30.07.2020 року, до ЧЧ Київського ВП ГУ НП в Харківській області надійшла заява ОСОБА_3 про те, що 23.07.2020 приблизно о 10-00 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , невстановлена особа спричинила тілесні ушкодження заявнику.
Постановою в.о.керівника Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_7 від 08.07.2021 року у задоволенні вищезазначеної скарги ОСОБА_3 було відмовлено.
Слідчий суддя також не вбачає підстав для задоволення клопотання ОСОБА_3 про встановлення розумних строків з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1 ст.219 КІІК України, строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.
Досудове розслідування повинно бути закінчено: 1) протягом одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку; 2) протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
Крім того, з 01.07.2020 набрали чинності зміни до Кримінального процесуального кодексу України відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VIII від 22.11.2018.
Відповідно до п. 1 ч.4 Прикінцевих та перехідних положень зазначеного Закону з дня набрання чинності цим Законом у кримінальних провадженнях про злочини, визначені як кримінальні проступки, в яких до дня набрання чинності цим Законом особам не повідомлено про підозру у вчиненні злочину, подальше досудове розслідування здійснюється в порядку, встановленому главою 25 Кримінального процесуального кодексу України та згідно чинного законодавства. Стаття 125 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків.
Відповідно до ч.2 ст.219 КГІК України - строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить:
1) дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину;
2) вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину.
Таким чином, відповідно до норм чинного КГІК України строки досудового розслідування проступків до дня повідомлення особі про підозру не визначені, а тому положення ч.6 ст. 28 та ч.1 ст. 114 КПК не можуть бути застосовані.
Відповідно до практики ЄСПЛ обчислення строку провадження у кримінальній справі для вирішення питання щодо його «розумності» у сенсі ч.1 ст.6 Конвенції, розпочинається з моменту затримання особи за підозрою у вчиненні злочину, повідомлення про підозру чи допиту її як підозрюваного (навіть допиту особи як свідка, якщо з протоколу допиту вбачається, що на момент допиту слідчий вже підозрював допитуваного у причетності до конкретного злочину) залежно від того, яка із зазначених подій сталася раніше, винесення постанови про притягнення особи як обвинуваченого, і закінчується винесенням остаточного рішення у кримінальній справі. У п. 253 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «момент, з якого ст.6 Конвенції починає застосовуватись до «кримінальних» питань, залежить від обставин справи. Провідне місце, яке займає в демократичному суспільстві право на справедливий судовий розгляд, спонукає Суд віддавати перевагу «сутнісній», а не «формальній» концепції «обвинувачення», про яке йдеться у п.1 ст.6 (п.62 рішення ЄСПЛ від 18.01.2007 у справі «Шубінський проти Словенії» Subinski v. Slovenia))».
Водночас у Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» від 17.10.2014 р. № 11 вказується, що у процесі вирішення питання, передбаченого ч.6 ст.28 КПК України, варто виходити з недопустимості порушення процесуальної самостійності слідчого, незалежності та безсторонності суддів, що включає неможливість вирішувати, які саме процесуальні рішення мають бути прийняті, та надання вказівок щодо вчинення дій, спрямованих на втручання до законної діяльності слідчого, прокурора, слідчого судді або суду щодо здійснення кримінального провадження.
Так, в постанові від 29.01.2020 р. (справа № 263/2612/19), якою вирішувалось аналогічне питання, колегія суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного суду прямо зазначила, що відповідно до змісту статей ч. 4 ст. 424 КПК України ухвала слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 15 квітня 2019 року (якою встановлено строк проведення досудового розслідування) не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції, а тому Верховний Суд не перевіряє доводів касаційної скарги в цій частині. Тобто, Верховним судом не надано правових висновків щодо законності прийнятого слідчим суддею рішення.
На підставі викладеного, керуючись ст. 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: ОСОБА_1